var RecaptchaOptions = { lang : 'lt' }; // // // // Vieša sprendimų paieška Greita paieška Detali paieška Pagalba Pavadinimas: [2024-06-13][nuasmenintas sprendimas byloje][eI2-8911-641-2024].docx Bylos nr.: eI2-8911-641/2024 Bylos rūšis: administracinė byla Teismas: Regionų administracinis teismas Raktiniai žodžiai: Teisiniai terminai: Šalys: Vardas/Pavardė/Pavadinimas Kodas Byloje kaip Migracijos departamentas prie Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos 188610666 atsakovas Kategorijos: Pasiruošimas nagrinėti administracines bylas teisme Teismo sprendimas Grąžinimas į užsienio valstybę Pirmosios instancijos teismo nutartis Teismo sprendimo priėmimas, paskelbimas ir išsiuntimas Rašytinis bylų nagrinėjimas Užsieniečių teisinė padėtis Užsieniečių išvykimas iš Lietuvos Respublikos Užsieniečių teisinė padėtis Pasiruošimas nagrinėti administracines bylas ir jų nagrinėjimas teisme Teismo procesiniai dokumentai Teismo procesiniai dokumentai ﻿ Administracinė byla Nr. e I2- 8911 - 641 /2024 Teisminio proceso Nr. 3-61-3- 01437-2024-6 Procesinio sprendimo kategorijos: 8. 6.2. ; 55.1.3 &nbsp;(S) &#xa0; &#xa0; &#xa0; &#xa0; REGIONŲ ADMINISTRACINIS TEISMAS &#xa0; SPRENDIMAS LIETUVOS RESPUBLIKOS VARDU &#xa0; &#xa0; 2024 m. birželio 6 &nbsp;d. Šiauliai &#xa0; &#xa0; Regionų administracinio teismo teisėjų kolegija, susidedanti iš teisėjų Žano Kubecko , Arvydo Martinavičiaus ir Rasos Milvydaitės &nbsp;(kolegijos pirmininkė ir pranešėja), viešame teismo posėdyje rašytinio proceso tvarka išnagrinėjusi administracinę bylą pagal pareiškėjo V. V. skundą atsakov ui &nbsp;Migracijos departamentui prie Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos dėl sprendimo panaikinimo. Tei sėjų kolegija &#xa0; n u &nbsp; s &nbsp; t &nbsp; a &nbsp; t &nbsp; ė &nbsp; : &#xa0; 1. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Pareiškėjas V. V. (toliau – ir pareiškėjas) skundu prašo panaikinti atsakovo Migracijos departamento prie Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos (toliau – ir Departamentas) 202 4 &nbsp;m. balandžio 4 &nbsp;d. sprendimą Nr. 24S92016 &nbsp;(toliau – Sprendimas) . 2. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Skunde pareiškėjas nurod ė nesutinkantis su Departamento Sprendimu, kuriuo jis buvo įpareigotas &nbsp; per keturiolika dienų išvykti iš Lietuvos Respublikos (toliau – LR) į savo kilmės šalį ( duomenys neskelbtini) ) , kadangi jam buvo išduotas leidimas laikinai gyventi LR Nr. 760133563 , galiojęs iki 2023 m. kovo 4 d., &nbsp;būtent LR &nbsp;įstatymo „Dėl užsieniečių teisinės padėties“ (toliau – UTPĮ) 40 straipsnio 1 dalies 10 punkto pagrindo, t. y. dėl to, jog jam UTPĮ nustatyta tvarka buvo suteikta laikinoji apsauga L R &nbsp;pagal tarptautinių reglamentų pagrindu priimtą LR &nbsp;Vyriausybės 2022 m. kovo 16 d. nutarim ą &nbsp;Nr. 224 „ D ėl laikinosios apsaugos Lietuvos Respublikoje užsieniečiam s &nbsp;suteikimo“ &nbsp;(toliau – Laikinosios apsaugos įstatymas), kuri, remiantis nauja Laikinosios apsaugos įstatymo redakcija, buvo pratęsta iki 2025 m. kovo 4 d. P aaiškino nuvyk ę s į Departamentą ir band ęs gauti naują leidimą laikinai gyventi LR bei dėl laikinosios apsaugos pratęsimo registruotis per Departamento sistemą MIGRIS, tačiau tai jam nepavyko bei jis buvo Departamento atsakingo specialisto apkaltintas neteisėtu buvimu LR teritorijoje ir &nbsp; nubaustas administracine nuobauda – įspėjimu &nbsp;– pagal LR administracinių nusižengimų kodekso 528 straipsnio 1 dalį už užsieniečio buvimo ir gyvenimo LR tvarkos pažeidimą . Tvirtino, jog D epartamentas Sprendimo &nbsp;– grąžinti jį į (duomenys neskelbtini) &nbsp;– &nbsp;negalėjo priimti, nes tokiu būdu yra pažeidžiamos svetingumo taisyklės ir Europos Sąjungos normos – 2023 m. spalio 19 d. Europos Tarybos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2023/2409, kuriuo buvo pratęsta Įgyvendinimo sprendimu (ES) 2022/382 nustatyta laikinoji apsauga , kadangi jis siunčiamas atgal į karą . Taip pat nurodė LR dirbantis . 3. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Atsakovas Departamentas su pareiškėjo skundu nesuti ko , praš ė &nbsp;jį atmesti kaip nepagrįstą. &nbsp;Nurodė, jog pareiškėjui &nbsp;UTPĮ 40 straipsnio 1 dalies 10 punkto pagrindu 2022 m. birželio 7 d. buvo išduotas leidimas laikinai gyventi LR, kuris galiojo iki 2023 m. kovo 4 d. Kadangi pareiškėjas &nbsp;leidimo laikinai gyventi LR termino pabaigoje nesikreipė į Departamentą dėl jo pratęsimo &nbsp;/ pakeitimo &nbsp;laikinosios apsaugos &nbsp;pagrindu &nbsp;(UTPĮ 40 straipsnio 1 dalies 10 punkto pagrindu) a r &nbsp;leidimo laikinai gyventi LR kitu pagrindu išdavimo, todėl LR teritorijoje &nbsp;bevizio režimo sąlygomis &nbsp;galėjo būti &nbsp;ne ilgiau negu 90 dienų per 180 dienų laikotarpį, t. y. iki 2023 m. birželio 3 &nbsp;d. ir turėjo išvykti iš L R , tačiau pareiškėjas to nepadarė. Minėtų aplinkybių pasekoje , D epartamentas laiko, jog nuo 2023 m . birželio 3 d. pareiškėjas, neturėdamas jokio dokumento, kuris patvirtintų jo teisę būti arba gyventi LR, Lietuvoje buvo neteisėtai ilgiau negu jam leido bevizis režimas ir tokiu būdu pažeidė UTPĮ 124 straipsnio 2 dalies sąlygas , todėl Departamentas privalo priimti Sprendimą jį grąžinti į kilmės šalį &nbsp; (duomenys neskelbtini) . 4. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Atsikirsdamas į skundo argumentus, Departamentas atsiliepimu į skundą tvirtino, jog pareiškėjas piktnaudžiavo savo teise, nes ilgą laiką nesikreipė &nbsp;į Departamentą dėl laikino leidimo gyventi LR laikinosios apsaugos pagrindu jam išdavimo / pratęsimo, o taip pat 2024 m. balandžio 3 d. užsieniečio a p klausos metu nurodė, kad pageidauja sugrįžti į kilmės valstybę. Taip pat pabrėžė, jog kariniai veiksmai nevyksta visoje (duomenys neskelbtini) teritorijoje , todėl manė, jog pareiškėjas galėjo būti grąžintas į (duomenys neskelbtini) &nbsp;ir &nbsp;(duomenys neskelbtini) &nbsp;galėjo kreiptis į atsakingas institucijas dėl viduje perkelto asmens statuso suteikimo it tokiu būdu apsigyventi saugesnėje (duomenys neskelbtini) vietoje, jei jo gyvenamoje vietoje (duomenys neskelbtini) &nbsp;taptų nesaugu . Pabrėžė, jog nepri k lausomai nuo to, jog pareiškėjui leidimas laikinai gyventi L R &nbsp; 2022 m. buvo &nbsp;išduotas būtent laikinosios apsaugos pagrindu (UTPĮ 40 straipsnio 1 dalies 10 punktas), tačiau tai nepaneigia, jog pareiškėjas iki šio leidimo termino pabaigos, t. y. iki 2023 m. kovo 4 d. turėjo kreiptis prašymu į Departamentą dėl leidimo laikinai gyventi pakeitimo, tačiau to nepadarė , todėl mano teisingai taik ę &nbsp;teisės normas, išsamiai išnagrinėj ę &nbsp; ir Sprendimu įvertin ę &nbsp; visas faktines aplinkybes bei &nbsp;priėmę teisėtą ir pagrįstą Sprendimą. 5. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Pareiškėj ui V. V. ir jo atstovui advokatui A. T. , &nbsp; atsakovui &nbsp; D epartamentui 2024 m. gegužės &nbsp;27 d. teismo pranešimais tinkamai pranešta apie rašytinio proceso tvarka paskirto nagrinėti teismo posėdžio datą, vietą ir laiką. Pareiškėjas skundu prašė, o atsakovas &nbsp; nepateikė prieštaravimų dėl skundo nagrinėjimo teismo posėdyje rašytinio proceso tvarka, todėl administracinė byla nagrinėjama rašytinio proceso tvarka (ABTĮ 78 straipsnio 6 dalis, 77 straipsnio 1 dalis). &#xa0; Teis ėjų kolegija &#xa0; k o n s t a t u o j a: &#xa0; 6. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Išklausius šalių atstovų paaiškinimus , &nbsp;ištyrus raš y tinę bylos medžiagą nustatyta, kad ginčas kilo dėl D epartamento 202 4 &nbsp;m. balandžio 4 &nbsp;d. S prendimo Nr. 24S92016 , kuriuo buvo nuspręsta (duomenys neskelbtini) pilietį V. V. grąžinti į užsienio valstybę, t. y. įpareigoti savanoriškai išvykti į užsienio valstybę ( (duomenys neskelbtini) ) per 14 dienų nuo sprendimo įteikimo dienos (iki 2024 m. balandžio 18 d.) – teisėtumo ir pagrįstumo . 7. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Ginčo teisinius santykius – užsieniečių atvykimo, išvykimo, jų buvimo ir gyvenimo, prieglobsčio ir laikinosios apsaugos LR suteikimo, integracijos ir sprendimų dėl užsieniečių teisinės padėties apskundimo tvarką reglamentuoja : &nbsp; 1) UTPĮ ; &nbsp; 2) LR &nbsp; v idaus reikalų ministro 2004 m. gruodžio 24 d. įsakymu Nr. 1V- 429 &nbsp;patvirtintas Sprendimų dėl užsieniečio įpareigojimo išvykti, išsiuntimo, grąžinimo ir vykimo tranzitu per Lietuvos Respublikos teritoriją priėmimo ir jų vykdymo tvarkos aprašas (toliau – ir Aprašas) ; 3) &nbsp; LR &nbsp; V yriausybės 2022 m. kovo &nbsp; 16 d. nutarimas Nr. 224 „Dėl laikinosios apsaugos Lietuvos Respublikoje užsieniečiams suteikimo“ (toliau – &nbsp; Vyriausybės nutarimas Nr. 224), įgyvendinantis Europos Sąjungos Tarybos 2022 m. kovo 4 d. įgyvendinimo sprendimą (ES) 2022/382, kuriuo pagal Direktyvos 2001/55/EB 5 straipsnį nustatoma, kad iš (duomenys neskelbtini) yra perkeltųjų asmenų masinis srautas, ir pradedama taikyti laik i noji apsauga , Europos Sąjungos Tarybos 2023 m. &nbsp;spalio 19 d. įgyvendinimo sprendimas (ES) 2023/2409, kuriuo pratęsiama Įgyvendinimo sprendimu (ES) 2022/382 nustatyta laikinoji apsauga, ir Europos Sąjungos Tarybos 200 1 &nbsp;m. liepos 20 d. direktyva 2001/55/E B &nbsp;„ D ėl minimalių normų, suteikiant &nbsp;perkeltiesiems asmenims laikiną apsaugą esant masiniam srautui, ir dėl priemonių, skatinančių valstybių narių tarpusavio pastangų priimant tokius asmenis ir atsakant už tokio veiksmo padarinius pusiausvyrą“. 8. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Iš byloje surinktų įrodymų visumos nustatyta, jog 2024 m. balandžio 3 d. pareiškėjas Departamente buvo apklaustas bei pateikė rašytinį paaiškinimą, jog pasibaigus iki 202 3 &nbsp;m. kovo 4 d. galiojusiam leidimui laikinai gyventi L R &nbsp;išvyko iš (duomenys neskelbtini) &nbsp; miesto, tuo pažeisdamas nustatytas sąlygas ir pakartotinai nesikreipė dėl leidimo laikinai gyventi pratęsimo . Taip pat 2024 m. balandžio 3 d. pareiškėjas užpildė Užsieniečio apklausos lapą, kuriame atsakydamas į 16 punkto klausimą – Ar pageidauja sugrįžti į kilmės ar užsienio valstybę, į kurią jis turi teisę vykti ar ku r i sutinka jį priimti ? – nurodė atsakymą „Taip“. Departamento Vilniaus skyriaus vyriausiojo specialisto P. S. 2024 m. balandžio 4 d. tarnybiniame pranešime „Dėl (duomenys neskelbtini) piliečio V. V. “ fiksuotos aplinkybės, jog : nuo 2023 m. birželio 3 d. jis Lietuvoje buvo neteisėtai; pareiškėjas į Departamentą buvo atvykęs 2024 m. balandžio 3 &nbsp;d. &nbsp;ir kreipėsi į &nbsp;Departamentą norėdamas pateikti prašymą dėl leidimo gyventi išdavimo, tačiau jo prašymas buvo atmestas ; p areiškėjo bevizis režimas baigėsi 2023 m. birželio 2 d., iki šio režimo galiojimo termino pabaigos pareiškėjas nesiėmė jokių veiksmų įteisinti savo buvimą LR &nbsp;ir iš jos neišvyko, todėl , &nbsp;Departamento nuomone , pareiškėjas &nbsp;pažeidė UTPĮ 124 straipsnio 2 dalies nuostatą, įpareigojančią užsieniečius išvykti iš LR iki UTPĮ &nbsp;11 straipsnio 2-9, 11 dalyse užsieniečiams nustatyto buvimo laiko pabaigos, išskyrus atvejus, jai užsienietis gauna dokumentą, patvirtinantį teisę būti arba gyventi LR ; &nbsp; 2024 m. balandžio 4 d. buvo atliktas patikrinimas, kurio metu Departamento specialistas nustatė aplinkybes, jog pareiškėjas L R &nbsp;gyveno teisėtai, turėdamas išduotą leidimą laikinai gyventi LR Nr. (duomenys neskelbtini) , galiojusį &nbsp;nuo &nbsp;2022 m. birželio 7 d. iki 2023 m. kovo 4 d. bei (duomenys neskelbtini) piliečio galiojantį biometrinį pasą Nr. (duomenys neskelbtini) . &nbsp;Nustatytų aplinkybių pasekoje &nbsp;2024 m. balandžio 4 d. buvo priimtas ginčijamas Sprendimas, &nbsp; įpareigojantis pareiškėją savanoriškai išvykti iš LR į (duomenys neskelbtini) &nbsp;iki 2024 m. balandžio 18 d., nes pareiškėjas LR buvo laikotarpį, viršijantį užsieniečiams nustatytą buvimo laiką. Sprendimas priimtas vadovaudamasis UTPĮ &nbsp;125 str aipsnio &nbsp;1 d alies &nbsp; 6 &nbsp;p unktu ir &nbsp;127 straipsnio 1, 3 1 , 6 dalimis. Sprendime nurodė &nbsp;atsižvelg ęs &nbsp;į UTPĮ &nbsp;128 str aipsnio &nbsp;1 d alyje &nbsp;nurodytas faktines aplinkybes bei į tai, kad nenustatyta UTPĮ &nbsp;130 str aipsnio &nbsp;1 ir 2 d alyje &nbsp;nurodytos priežastys, dėl kurių būtų draudžiama užsienietį grąžinti į (duomenys neskelbtini) . 9. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Taigi b yloje tarp šalių nėra ginčo, jog pareiškėjas į LR atvyko bei nuo 2022 m. birželio 7 d. iki 2023 m. kovo 4 d. gyveno teisėtai, t. y. turėdamas jam UTPĮ 40 straipsnio 1 dalies 10 punkto pagrindu &nbsp;(kai užsieniečiui UTPĮ nustatyta tvarka yra suteikta laikinoji apsauga LR) išduotą laikiną leidimą gyventi LR, &nbsp; 90 dienų (iki 2023 m. birželio 3 d.) LR teritorijoje buvo bevizio režimo sąlygomis , o vėliau – neturint dokumento, patvirtinančio teisę būti arba gyventi LR. 10. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; UTPĮ &nbsp;125 straipsnyje reglamentuojami atvejai, kai užsienietis grąžinimas į užsienio valstybę ir įpareigojimas išvykti iš LR , o UTPĮ 128 str ai ps nio &nbsp;1 d alyje &nbsp; – &nbsp;aplinkybės, į kurias atsižvelgiama priimant įpareigojimą išvykti iš LR , sprendimą grąžinti užsienietį į užsienio valstybę ar išsiųsti užsienietį iš LR . 11. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; UTPĮ &nbsp;130 straipsnyje nustatyta, kad draudžiama išsiųsti arba grąžinti užsienietį į valstybę, kurioje jo gyvybei ar laisvei gresia pavojus arba jis gali būti persekiojamas dėl rasės, religijos, tautybės, priklausymo tam tikrai socialinei grupei ar dėl politinių įsitikinimų, arba į valstybę, iš kurios jis gali būti vėliau nusiųstas į tokią valstybę (1 dalis); u žsienietis neišsiunčiamas iš LR &nbsp;arba negrąžinamas į valstybę, jeigu yra rimtas pagrindas manyti, kad joje užsienietis bus kankinamas, su juo bus žiauriai, nežmoniškai elgiamasi arba žeminamas jo orumas ar jis bus tokiu būdu baudžiamas ( UTPĮ 130 straipsnio 2 dalis). 12. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Aprašo 3 3 &nbsp;p unkte &nbsp;nustatyta, kad sprendimas dėl užsieniečio grąžinimo priimamas, jeigu nenustatoma UTPĮ 130 straipsnio 1, 2 ir 4 dalyse nurodytų aplinkybių. &nbsp; 13. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; LR &nbsp;Konstitucija įtvirtina atsakingo &nbsp; valdymo (gero administravimo) principą ( LR &nbsp;Konstitucinio Teismo 1999 m. gegužės 11 d., 2004 m. gruodžio 13 d. nutarimai, 2004 m. lapkričio 5 d. išvada). Vienas iš gero administravimo principų yra konstitucinė nuostata, kad visos valdžios įstaigos tarnauja žmonėms (Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo &nbsp;(toliau – LVAT) &nbsp;2005 m. gegužės 31 d. nutartis administracinėje byloje Nr. A10-655/2005). LR v iešojo administravimo įstatymo &nbsp;(toliau – VAĮ) 1 straipsnyje, apibrėžiančiame aptariamo įstatymo paskirtį, nustatyta, jog šis įstatymas sudaro prielaidas įgyvendinti LR &nbsp;Konstitucijos nuostatą, kad visos valdžios įstaigos tarnauja žmonėms; nustato viešojo administravimo principus, viešojo administravimo sritis, viešojo administravimo subjektų sistemą ir administracinės procedūros organizavimo pagrindus; garantuoja asmenų teisę apskųsti viešojo administravimo subjektų veiksmus, neveikimą ar administracinius sprendimus, taip pat teisę į įstatymais pagrįstą ir objektyvų asmenų prašymų, skundų ir pranešimų nagrinėjimą; įtvirtina kitas asmenų ir viešojo administravimo subjektų teises ir pareigas viešojo administravimo srityje. VAĮ 3 straipsnyje nurodyta, kad viešojo administravimo subjektai savo veikloje vadovaujasi įstatymo viršenybės, objektyvumo, proporcingumo, nepiktnaudžiavimo valdžia, efektyvumo, subsidiarumo ir kitais šioje įstatymo normoje išvardytais principais. Tai reiškia, jog kiekviena viešojo administravimo institucija yra saistoma bendrųjų, be kita ko, konstitucinių teisės principų (teisinės valstybės, valdžios įstaigos tarnauja žmonėms, teisės viršenybės, draudimo diskriminuoti, asmenų lygybės prieš įstatymą, proporcingumo ir kt.) bei gero administravimo, atsakingo valdymo principų (teisėtumo, objektyvumo, nepiktnaudžiavimo valdžia, skaidrumo ir kt.). VAĮ &nbsp;3 straipsnio 1 punkte įtvirtintas įstatymo viršenybės principas reikalauja, kad „administraciniai aktai, susiję su asmenų teisių ir pareigų įgyvendinimu, visais atvejais turi būti pagrįsti įstatymais“. Vadovaujantis objektyvumo principu, „administracinio sprendimo priėmimas ir kiti oficialūs viešojo administravimo subjekto veiksmai turi būti nešališki ir objektyvūs“ ( VAĮ &nbsp;3 str aipsnio &nbsp;2 p unktas ). Be to, yra labai svarbu, kad asmuo, kuris inicijuoja administracinę procedūrą, žinotų vykdomų procedūrų esmę, galimas teisines pasekmes, būtų sudaryta galimybė būti išklausytam ( LVAT &nbsp;2011 m. lapkričio 4 d. nutartis administracinėje byloje Nr. A 492 -3322/2011). Atitinkamai VAĮ &nbsp; 10 &nbsp;straipsnio 5 &nbsp;dalyje detalizuota, kad „individualus administracinis aktas turi būti pagrįstas objektyviais duomenimis (faktais) ir teisės aktų normomis, o taikomos poveikio priemonės turi būti motyvuotos“. 14. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Pabrėžtina, jog toks individualus administracinis aktas, kuriame nevertintos bylai reikšmingos aplinkybės, neatitinka gero viešojo administravimo principo, kuris įtvirtintas svarbiausiuose nacionalinio lygmens (žr. LR &nbsp;Konstitucijos 5 straipsnio 3 dalies nuostatą, jog visos valdžios įstaigos tarnauja žmonėms) bei tarptautiniuose dokumentuose (Europos Sąjungos Pagrindinių teisių chartijos 41 str aipsnis &nbsp;ir kt.). Iš gero administravimo principo išplaukia, kad valstybės institucijos, vykdydamos valdžios funkcijas, privalo veikti taip, kad administracinėje procedūroje būtų laikomasi visų teisės aktų nuostatų, bei dirbti rūpestingai ir atidžiai. Pažymėtina, kad atsakingo valdymo (gero viešojo administravimo) principas LR Konstitucinio Teismo yra pripažintas koordinuojančio ir determinuojančio konstitucinio teisinės valstybės principo dalimi, viena iš Konstitucijos saugomų ir ginamų vertybių ( LR Konstitucinio Teismo 2004 m. gruodžio 13 d. nutarimas). Valdžios institucijos, siekdamos įgyvendinti gero viešojo administravimo principą, užtikrinti žmogaus teisių ir laisvių bei privataus asmens, kaip silpnesnės santykio su viešąja administracija šalies, apsaugą, privalo bet kurioje situacijoje vadovautis fundamentaliais protingumo, teisingumo, sąžiningumo principais, sprendimų priėmimo metu atsižvelgti į susiklosčiusių faktinių aplinkybių visumą. 15. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Šiuo atveju gero viešojo administravimo principas įpareigoja atsakovą, priimant S prendimą , &nbsp;jame ne tik nurodyti &nbsp; teisės aktus, bet ir tinkamai įvertintų reikšmingų &nbsp; faktinių aplinkybių visumą. Teismo vertinimu, šios pareigos nagrinėjamu atveju Departamentas &nbsp;neįvykdė. 16. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; LVAT &nbsp;yra nurodęs, kad jei sprendžiant užsieniečio grąžinimo į užsienio valstybę klausimą &nbsp;( nesvarbu, kokia procedūra naudojama (įpareigojimo išvykti iš LR , ar išsiuntimo iš LR ) ) &nbsp;paaiškėja, jog yra aplinkybių, dėl kurių šio užsieniečio grąžinimas į užsienio valstybę gali būti neįmanomas, tai tokios aplinkybės privalo būti visapusiškai ir išsamiai įvertintos prieš priimant sprendimą dėl asmens grąžinimo į užsienio valstybę (LVAT išplėstinės teisėjų kolegijos 2011 m. spalio 17 d. sprendimas administracinėje byloje Nr. A 858 -2332/2011). 17. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Nagrinėjamu atveju sprendžiamas (duomenys neskelbtini) piliečio, 2022 m. atvykusio iš (duomenys neskelbtini) į Lietuvą laikinosios apsaugos pagrindu pagal UTPĮ 40 straipsnio 1 dalies 10 punktą dėl prasidėjusios (duomenys neskelbtini) &nbsp;ginkluotųjų pajėgų karinės invazijos. Todėl nagrinėjamu atveju tampa aktualūs ne tik Lietuvos nacionalinės teisės (UTPĮ bei Apraše) reglamentuoti užsieniečio išvykimui, išsiuntimui, grąžinimui į kilmės valstybę keliami procedūriniai reikalavimai, tačiau ir Lietuvos valstybės prisiimti tarptautiniai įsipareigojimai dėl laikinosios apsaugos masinio srauto metu iš trečiųjų šalių perkeltiems asmenims, priverstiems palikti savo kilmės šalį ar regioną ir negalintiems saugiai ilgam laikui į ją grįžti dėl sąlygų, susiklosčiusių toje šalyje, kuriai gali būti taikomas Ženevos konvencijos 1A straipsnis arba kiti tarptautinę apsaugą suteikiantys tarptautiniai ar nacionaliniai dokumentai, t. y. dėl asmenų, kurie pabėgo iš ginkluoto konflikto vietų arba vietų, kur vyrauja smurtas, arba kuriems kilo didelis pavojus, kad jų žmogaus teisės bus sistemingai arba apskritai pažeidinėjamos, arba kurie jau dėl to nukentėjo. 18. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; LR Vyriausybės nutarim as &nbsp;Nr. 224 asmenims, 2022 m. vasario 24 d. ar vėliau pasitraukusiems (perkeltiems) iš (duomenys neskelbtini) dėl (duomenys neskelbtini) &nbsp;karinės agresijos &nbsp; nuo 2022 m. kovo 4 d. iki 2025 m. kovo 4 d. suteikia laikinąją apsaugą LR bei leidimą laikinai gyventi LR UPTĮ 40 straipsnio 1 dalies 10 pagrindu. Šiuo LR Vyriausybės nutarimu įgyvendinam u &nbsp; Europos Sąjungos Tarybos 2022 m. kovo 4 d. įgyvendinimo sprendim u &nbsp;(ES) 2022/382, &nbsp; atsižvelgdama į aplinkybes, jog dėl 2022 m. vasario 24 d. pradėtos (duomenys neskelbtini) &nbsp; ginkluotųjų pajėgų plataus masto invazijos į (duomenys neskelbtini) &nbsp;didelės (duomenys neskelbtini) teritorijos dalys yra ginkluoto konflikto zonose &nbsp;ir iš jų pabėgo ar bėga tūkstančiai gyventojų, Europos Sąjungos Taryba nustatė, kad yra perkeltųjų asmenų, kurie dėl ginkluoto &nbsp;konflikto priversti išvykti iš (duomenys neskelbtini) , masinis srautas į Europos sąjungą ir nusprendė jiems &nbsp;suteikti laikinąja apsaugą. O Europos Sąjungos Tarybos 2023 m. spalio 19 d. įgyvendinimo sprendimu (ES) 2023/2409 &nbsp;( kuriuo pratęsiama Įgyvendinimo sprendimu (ES) 2022/382 nustatyta laikinoji apsauga ) &nbsp; Europos Sąjungos Taryba konstatavo aplinkybes, jog sudėtinga humanitarinė padėtis dėl karo prieš (duomenys neskelbtini) &nbsp;tęsiasi, &nbsp; didelis perkeltųjų asmenų, kurie m s suteikta laikinoji apsauga &nbsp;skaičius bei &nbsp;laikinosios apsaugos priežastys išlieka, todėl nusprendė asmenims, 2022 m. vasario 24 d. ir vėliau perkelt iems &nbsp;iš (duomenys neskelbtini) dėl (duomenys neskelbtini) &nbsp;ginkluotųjų pajėg ų &nbsp;tą dieną pradėtos karinės invazijos &nbsp;suteiktą laikinąją apsaugą pratęsti iki 2025 m. kovo 4 d. &nbsp; 19. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Tuo tarpu, Europos Sąjungos Tarybos 2001 m. liepos 20 d. direktyv os &nbsp;2001/55/EB „Dėl minimalių normų, suteikiant perkeltiesiems asmenims laikiną apsaugą esant masiniam srautui, ir dėl priemonių, skatinančių valstybių narių tarpusavio pastangų priimant tokius asmenis ir atsakant už tokio veiksmo padarinius pusiausvyrą“ &nbsp;21 straipsnio 1 dalis įpareigoja valstybes nares užtikrinti, kad sprendimas dėl asmenų, kurie naudoja s i laikina apsauga arba jos terminui pasibaigus, grįžimo būtų priimtas visapusiškai susip a žinus su faktais , o pagal 22 straipsnio 2 dalį priverstinio grąžinimo atvejais valstybės narės turi apsvarstyti visas įtikinamas humanitarines priežastis, dėl kurių grąžinimas konkrečiais atvejais gali būti neįmanomas arba nepagrįstas. &nbsp;Pasibaigus laikinosios apsaugos terminui, valstybės narės taip pat gali numatyti, kad kai kuriems asmen ims, kurie naudojosi laikina apsauga ir naudojasi savanoriško grįžimo programa, būtų pratęsti šios Direktyvos III skyriuje numatyti valstybės narės įsipareigojima i . T aigi tame tarpe valstybės narės gali imtis priemonių, būtinų, kad asmenims, kurie naudojosi laikina &nbsp; apsauga, būtų išduoti leidimai gyventi visą apsaugos laiką (Europos Sąjungos Tarybos 2001 m. liepos 20 d. direktyvos 2001/55/EB 8 straipsnio 1 dalis, 21 straipsnio 3 dalis). 20. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Minėtų tarptautinių teisės normų analizė rodo, jog sprendžiant dėl pareiškėjo, kaip laikinąją apsaugą turėjusio &nbsp; (duomenys neskelbtini) piliečio, &nbsp;grąžinimo į kilmės valstybę, kurioje vykdomi karo veiksmai, UTPĮ 130 straipsnio 1 ir 2 dalyje numatyti pagrindai Departamento turėjo būti vertinami itin atsakingai. Departamentas, spręsdamas pareiškėjo grąžinimo į (duomenys neskelbtini) &nbsp;klausimą, privalėjo surinkti bei visapusiškai ir išsamiai išanalizuoti bei Sprendimu įvertinti pareiškėjo individualią situaciją lemiančias aplinkybes: į kokią (duomenys neskelbtini) teritorinę dalį būtų grąžinamas pareiškėjas , tos vietovės humanitarinę padėtį, &nbsp;ar ten grįžus &nbsp;pareiškėjo &nbsp;gyvybei ir laisvei negrėstų pavojus, ar jis nebus &nbsp;persekiojimas ar kankin amas ir pan. ; pareiškėjo prašymo dėl leidimo laikinai gyventi LR išdavimo netenkinimo ir laikinosios apsaugos suteikimo pareiškėjui LR aplinkybes &nbsp; bei ar pareiškėjo laikinoji apsauga Sprendimo priėmimo dienai buvo pasibaigusi &nbsp;ir &nbsp; kodėl, atsižvelgus į Europos Sąjungos Tarybos 2001 m. liepos 20 d. direktyvos 2001/55/EB 8 straipsnio 1 dalį, 21 straipsnio 3 dalį, 2024 m. balandžio 3 d. &nbsp;pareiškėjui 2024 m. balandžio 3 d. atvykus į Departamentą negalėjo būti sprendžiamas bei išduotas naujas leidimas laikinai gyventi LR pareiškėjui UTPĮ 40 straipsnio 1 dalies 10 punkt o pagrindu , įvertinus LR Vyriausybės nutarimo Nr. 224 normų pasikeitimus, nulėmusius Lietuvos priimtų tarptautinių įsipareigojimų dėl laikinosios apsaugos &nbsp;ir leidimų laikinai gyventi LR &nbsp; (2022 m. vasario 24 d. ar vėliau) pasitraukusiems (perkeltiems) iš (duomenys neskelbtini) dėl (duomenys neskelbtini) karinės agresijos asmenims išdavimo iki &nbsp; 2025 m. kovo 4 d. &nbsp; Tačiau to ginčo atveju Departamentas nepadarė. 21. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; &nbsp;Teisėjų kolegija pažymi, jog n ors ginčijamame Departamento S prendime yra nurodytos teisės normos, kurių pagrindu priimtas S prendimas dėl pareiškėjo įpareigojimo išvykti &nbsp; į &nbsp; (duomenys neskelbtini) , tačiau jame yra tik formaliai konstatuota, kad nenustatytos UTPĮ &nbsp;130 str aipsnio &nbsp;1 ir 2 d alyje &nbsp;nurodytos priežastys. Departamentas Sprendime &nbsp;kalbėdamas apie UTPĮ 130 straipsnio 1 ir 2 daly s e reglamentuotų pagrindų nenustatymo aplinkybes , jas &nbsp;įrodinėja teiginiais, jog kariniai veiksmai nevyksta visoje (duomenys neskelbtini) teritorijoje , todėl pareiškėjas grįžęs į savo kilmės valstybę galės pasinaudoti 2014 m. spalio 20 d. įstatymu „Dėl perkeltų asmenų teisių ir laisvių Nr. 1706-VI “ , nustatančiu į karo veiksmų zoną patenkantiems (duomenys neskelbtini) piliečiams teisę būti perkeltiems šalies viduje į saugesnius (duomenys neskelbtini) regionus . T ačiau visiškai nevertino Sprendimo priėmimo dienai pareiškėjui individualiai reikšmingų aplinkybių : &nbsp; dėl ko 2024 m. balandžio 3 d. buvo atmestas pareiškėjo prašymas išduoti leidim ą &nbsp;laikinai gyventi LR, ar yra panaikinta / pasibaigusi pareiškėjo &nbsp;laikinoji apsauga pagal UTPĮ bei LR Vyriausybės nutarimo Nr. 224 sąlygas; kur pareiškėjas ketina grįžti bei ar ten nebus &nbsp;r e alios grėsmės pareiškėjo &nbsp;gyvybei, laisvei, ar jis ten nepatirs kankinim ų , nežmo niško &nbsp;elgesio ar persekiojimo dėl rasės, religijos, tautybės , priklausymo tam tikrai socialinei &nbsp;grupei . Iš bylos medžiagos matyti, kad nei skundžiamame Sprendime, nei su šiuo Sprendimu susijusioje medžiagoje tokių priežasčių faktinis egzistavimas Departamento veiksmais nebuvo nustatinėjamas &nbsp; bei vertinamas. &nbsp; Taigi, a tsakovas, spręsdamas pareiškėjo grąžinimo į kilmės valstybę ( (duomenys neskelbtini) ) klausimą, ne tik pats visiškai nerinko, visapusiškai ir išsamiai neanalizavo, nevertino reikšmingų &nbsp;duomenų ir teisiškai reikšmingų faktų, bet neturėdamas patikimos informacijos, iš kurios būtų pakankamai (akivaizdžiai ir tiesiogiai) aišku dėl UTPĮ &nbsp;130 str aipsnyje &nbsp;nustatytų sąlygų egzistavimo, tokios procedūros metu neklausė paties pareiškėjo ir ne iš aiškino jam teisės teikti &nbsp; įrodymus dėl galimų grėsmių jo gyvybei ar laisvei (duomenys neskelbtini) . Kolegijos vertinimu, šiuo aspektu nustatyti S prendimo turinio teisinio ir faktinio pagrindimo, motyvacijos trūkumai leidžia konstatuoti atsakovo veiksmų priimant Sprendimą paviršutiniškumą bei formalumą ir yra esminiai, sukliudę šio individualaus administracinio akto adresatui suprasti atsakovo poziciją, identifikuoti jo pareigų bei teisėtų interesų pasikeitimą, šio pasikeitimo pagrindus ir apimtį, tinkamai įgyvendinti savo teises ar (ir) įvykdyti nustatytas pareigas . 22. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Akcentuotina, kad vien jau anksčiau aptartuose tarptautiniuose normatyvuose &nbsp; pateikta informacija apie pareiškėjo kilmės valstybėje – (duomenys neskelbtini) &nbsp;– vykstančius karo veiksmus bei (duomenys neskelbtini) plataus masto karinę invaziją į (duomenys neskelbtini) &nbsp; leidžia pagrįstai numatyti potencialias ir realias rizikas dėl grėsmės pareiškėjo gyvybei, sveikatai, laisvei grįžimo į kilmės valstybę atveju . Taigi, priešingai, nei nurodė atsakovas skundžiamame S prendime, neatlikus individualios pareiškėjo situacijos vertinimo bei neištyrus , neapsvarsčius visų įtikinamų humanitarinių priežasčių, dėl kurių pareiškėjo grąžinimas į (duomenys neskelbtini) &nbsp;ar tam tikrą jos teritoriją galėtų būti neįmanomas arba nepagrįstas , &nbsp;vien iš Departamento Sprendime pateikto formalaus vertinimo nėra pagrindo spręsti apie galimai egzistuojančias UTPĮ &nbsp;130 straipsnyje nustatytas sąlygas. &nbsp; 23. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Atsižvelgdama į byloje nustatytas aplinkybes ir vadovaudamasi atsakingo valdymo (gero administravimo) principu, teisėjų kolegija daro išvadą, kad ginčo atveju administracinės procedūros metu Departamentas , kaip valdžios institucija, nagrinėdamas dokumentus dėl pareiškėjo grąžinimo į (duomenys neskelbtini) , S prendime tik formaliai nurodydama UTPĮ &nbsp;130 str aipsnio &nbsp;1 ir 2 d alių &nbsp;nuostatas, visiškai nerinko bei netyrė įrodymų dėl aplinkybių, draudžiančių grąžinti pareiškėją į (duomenys neskelbtini) , tokiu būdu nevykdė pareigos individualiai vertinti konkrečią situaciją ir pažeidė taisykles, turėjusias užtikrinti objektyvų visų reikšmingų aplinkybių (faktų) įvertinimą bei sprendimo pagrįstumą . Taigi pripažintina, jog Migracijos departamento priimtas Sprendimas nėra pagrįstas objektyviais duomenimis (faktais) ir / ar jų turinys neatitinka teisės normų reikalavimų, t. y. Sprendimas neatitinka &nbsp; VAĮ &nbsp; 10 &nbsp; straipsnio &nbsp; 5 &nbsp; dalies &nbsp; 5 &nbsp; ir &nbsp; 6 &nbsp; punktuose nurodytų reikalavimų , todėl jis panaikintinas &nbsp;(ABTĮ 91 straipsnio 1 dalies 3 punktas). &#xa0; Vadovaudamasi Lietuvos Respublikos administracinių bylų teisenos įstatymo 78 straipsnio 6 dalimi, 84 - 87 straipsniais, 88 straipsnio 2 &nbsp;punktu , 91 straipsnio 1 dalies 3 punktu &nbsp;ir Lietuvos Respublikos įstatymo „Dėl užsieniečių teisinės padėties“ 140 straipsnio &nbsp; 3 dalies 1 punktu, &nbsp;4 dalimi, teis ėjų kolegija &#xa0; &#xa0; n u s p r e n d ž i a: &#xa0; Pareiškėjo V. V. skundą patenkinti. Panaikinti &nbsp;Migracijos departamento prie Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos 2024 m. balandžio 4 d. sprendimą Nr. 24S92016 &nbsp;dėl V. V. grąžinimo į užsienio valstybę. Sprendimas per keturiolika kalendorinių dienų nuo jo paskelbimo dienos apeliacine tvarka gali būti skundžiamas Lietuvos vyriausiajam administraciniam teismui, apeliacinį skundą paduodant per Regionų administracinį teismą. &#xa0; &#xa0; Teisėj ai &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Ž anas Kubeckas &nbsp; &#xa0; &#xa0; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Arvydas Martinavičius &#xa0; &#xa0; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Rasa Milvydaitė //