var RecaptchaOptions = { lang : 'lt' }; // // // // Vieša sprendimų paieška Greita paieška Detali paieška Pagalba Pavadinimas: [2023-11-15][nuasmenintas sprendimas byloje][eI2-11611-561-2023].docx Bylos nr.: eI2-11611-561/2023 Bylos rūšis: administracinė byla Teismas: Vilniaus apygardos administracinis teismas Raktiniai žodžiai: Teisiniai terminai: Šalys: Vardas/Pavardė/Pavadinimas Kodas Byloje kaip Migracijos departamentas prie LR Vidaus reikalų ministerijos 188610666 atsakovas Lietuvos Respublikos Valstybės saugumo departamentas 188675233 trečiasis suinteresuotas asmuo Kategorijos: Trečiųjų šalių piliečių ir jų šeimos narių teisė laikinai gyventi Lietuvoje Teismo sprendimas Teismo sprendimo formos ir turinio reikalavimai Trečiųjų šalių piliečių ir jų šeimos narių teisė apsigyventi Lietuvoje Kiti su trečiųjų šalių piliečių ir jų šeimos narių teise apsigyventi Lietuvoje susiję klausimai Teismo sprendimo priėmimas, paskelbimas ir išsiuntimas Užsieniečių teisinė padėtis Užsieniečių teisinė padėtis Teismo procesiniai dokumentai ﻿ &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;Administracinė byla Nr. eI2-11611-561/2023 &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;Teisminio proceso Nr. 3-61-3-08164-2023-9 &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;Procesinio sprendimo kategorijos: 8.4; 55.1 &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; (S) &#xa0; &#xa0; VILNIAUS APYGARDOS ADMINISTRACINIS TEISMAS &#xa0; SPRENDIMAS LIETUVOS RESPUBLIKOS VARDU &#xa0; 2023 m. lapkričio 13 d. Vilnius &#xa0; &#xa0; Vilniaus apygardos administracinio teismo teisėjų kolegija, susidedanti iš teisėjų Jūratės Gaidytės-Lavrinovič, Arūno Kaminsko (kolegijos pirmininkas ir pranešėjas) ir Inos Kirkutienės, viešame teismo posėdyje rašytinio proceso tvarka išnagrinėjo administracinę bylą pagal pareiškėjos N . &nbsp;S . &nbsp;skundą atsakovui Migracijos departamentui prie Vidaus reikalų ministerijos, trečiajam suinteresuotam asmeniui Valstybės saugumo departamentui dėl sprendimų panaikinimo. &nbsp; Teismas, išnagrinėjęs bylą, &#xa0; nustatė: &#xa0; Pareiškėja &nbsp; N. S. su skundu kreipėsi į teismą, prašydama: 1) panaikinti Migracijos departamento &nbsp;prie Vidaus reikalų ministerijos (toliau – ir Migracijos d epartamentas) &nbsp; 2023 m. rugpjūčio 10 d. sprendimą Nr. 23S 128727 (toliau – ir Sprendimas) ; 2) panaikinti Departamento 2023 m. rugpjūčio 12 d. sprendimą Nr. 23S129652 &nbsp;(toliau – ir Sprendimas Nr. 1) . Pareiškėja taip pat prašo teismo priteisti bylinėjimosi išlaidas. Skunde pareiškėja nurodo, kad &nbsp;Migracijos departamentas nepagrįstai sprendė, jog pareiškėja kelia grėsmę valstybės saugumui, kadangi priimtus sprendimus iš esmės grindė tik Valstybės saugumo departamento (toliau – ir VSD) &nbsp;pateikta išvada bei vieninteliu abstrakčiu argumentu, kad pareiškėja, pildydama Klausimyną dėl papildomos informacijos gavimo, atsakydama į 2 punkte esantį klausimą apie visų darboviečių nurodymą, atsakė, jog nuo 2010 m. iki šiol dirba Baltarusijos Respublikos ,,ASB Belarusbank“ banke ir dėl to ji neva tai privalėjo būti lojali Baltarusijos Respublikai ir palaikyti jos valdžią bei jos vykdomą agresyvią užsienio politiką, kuri kelia grėsmę Lietuvos nacionaliniam saugumui, dėl ko priėmė neobjektyvų ir nepagrįstą sprendimą. Paaiškina, kad pareiškėja pateikė prašymą dėl leidimo laikinai gyventi išdavimo, šeimos susijungimo pagrindu, kadangi Lietuvoje gyvena jos sutuoktinis I . M . , kuriam nuo 2021 m. yra išduotas leidimas laikinai gyventi Lietuvoje verslo pagrindu. Pareiškėjos sutuoktinis yra uždarosios akcinės bendrovės ,,Baltas aljansas“ (toliau – ir UAB „Baltas aljansas , Bendrovė ) &nbsp;vadovas. Bendrovė sėkmingai vykdo prekybą lengvaisiais automobiliais ir nuo 2021 m. metų bendrovės pardavimai pradėjo ženkliai augti ir pardavimo pajamos sudarė 3 932 507 Eur, dėl ko pareiškėjos sutuoktinis nusprendė gyventi Lietuvoje, kad galėtų betarpiškai vykdyti veiklą ir jo asmeninis dalyvavimas B endrovės veikloje tapo būtinas, kadangi B endrovės veikla tapo labai intensyvi. Kadangi pareiškėjos sutuoktinis dėl intensyvios Bendrovės veiklos nesugebėjo jos valdyti per nuotolį ir jo asmeninis dalyvavimas Bendrovės valdyme tapo labai reikalingas, jis nusprendė įsitvirtinti Lietuvoje ir pakviesti į Lietuvą tiek savo sutuoktinę, tiek ne trūkus &nbsp;planavo parengti dokumentus dėl leidimo laikinai gyventi Lietuvoje gavimo savo mažametei dukrai E . &nbsp;M . &nbsp;bei netrūkus gimsiančiam vaikui. Nors Migracijos departamentas atkreipė dėmesį į tai, kad pareiškėjos sutuoktinis daug kartų kirto Lietuvos sieną ir dėl to neva tai, jis nepertraukiamai negyvena Lietuvoje ir jis nėra nutraukęs ryšių su savo kilmės valstybe, tačiau būtina pažymėti, kad pareiškėjos vyras &nbsp;dažnai vyko į Baltarusiją pas savo šeimą, kadangi ten liko jo sutuoktinė (pareiškėja) ir mažametė dukra. Todėl akivaizdu, kad vyras ir tėvas dažnai grįždavo į savo kilmės valstybę tam, kad galėtų pabūti su savo šeima. Be to, pareiškėja šiuo metu yra nėščia ir maždaug po dviejų mėnesių pagimdys dar vieną vaiką, dėl ko jos sutuoktinis dažnai lankė šeimą, kadangi jie ruošiasi šeimos pagausėjimui, tačiau tuo pačiu po gimdymo visi planavo persikelti gyventi į Lietuvą. Logiška, jog pareiškėja , &nbsp;teikdama prašymą dėl leidimo laikinai gyventi, tebedirbo ,,ASB Belarusbank“ banke, kadangi ji turėjo išdirbti iki pat nėštumo ir gimdymo atostogų, nes , &nbsp;kitu atveju, jeigu pareiškėja iki prašymo pateikimo būtų išėjusi iš darbo, ji netektų vaiko priežiūros išmokų, t. &nbsp; y. savo sąžiningai uždirbtų pajamų, todėl jai neliko nieko kito, kaip tik išdirbti iki dekreto pradžios, o tada išeiti vaiko priežiūros atostogų, po ko ji planavo nutraukti darbo santykius ir persikelti gyventi pas sutuoktinį. Pareiškėja sąžiningai nurodė, kad ji dirba ,,ASB Belarusbank“ banke vyriausiąja specialiste, tačiau vien dėl to automatiškai pril yg inti ją Baltarusijos agentei, kuri palaiko valdžią ir yra jai lojali yra nesąžininga ir neteisinga bei prieštarauja bet kokiam sveikam protui. Migracijos departamentas visiškai nevertino to fakto, kad pareiškėja, pildydama Klausimyną aiškiai nurodė, kad ji nepritaria Rusijos Federacijos vykdomiems kariniams veiksmams Ukrainos teritorijoje bei kad Krymas priklauso Ukrainai, kas tik patvirtina faktą, kad pareiškėja nebuvo ir nėra lojali Baltarusijos valdžiai. &nbsp; Tais atvejais, kai Migracijos departamentas pripažįsta asmenį keliančiu grėsmę valstybės saugumui, dėl to, kad jis atsakė , &nbsp;pvz. , &nbsp;į Klausimyno 11 punktą, kad Krymas priklauso ne Ukrainai, o Rusijai, toks atsakymas pripažįstamas labai svarbiu ir parodantis tikrąją asmens poziciją ir vertinamas itin rimtai, tačiau tuo atveju, kai asmuo aiškiai deklaruoja, kad jis nepritaria Rusijos Federacijos vykdomiems kariniams veiksmams Ukrainos teritorijoje bei kad Krymas priklauso Ukrainai, tokie atsakymai kažkodėl tai tampa nesvarbiais. Pareiškėjos vertinimu, visiškai nesąžininga yra perkelti paprastam žmogui, kuris dirba ir išlaiko savo šeimą, visą atsakomybę už Rusijos ir Baltarusijos valdžios vykdomą politiką vien todėl, kad jis yra Baltarusijos pilietis ir kad dirba Baltarusijos banke ir atliko paraiškų priėmimo ir dokumentų pirminio patikrinimo funkcijas, tačiau niekada neužėmė jokių vadovaujančių pareigų ir nepriiminėjo jokių sprendimų, neatlikus jo individualios situacijos įvertinimo. Tenka pripažinti, kad Lietuvos Respublikos politika Baltarusijos piliečių atžvilgiu nėra nuosekli, kadangi iš vienos pusės Lietuvos valdžia oficialiai deklaruoja, kad ji palaiko Baltarusijos piliečius ir ten gyvenančius žmonės, kurie atsidūrė sudėtingoje politinėje krizėje ir neturi jokių teisių ir laisvių bei nepalaiko to, kas vyksta ir daugelis (kaip ir pareiškėja bei jos šeima) dėl šios priežasties nusprendė išvykti iš Baltarusijos gyventi į Lietuvą, tačiau iš kitos pusės, itin formaliai vertina imigravusių asmenų individualias situacijas ir vietoje to, kad išsiaiškinti visas faktines aplinkybes, paprasčiausiai ,,išvaro“ Baltarusijos piliečius iš šalies esant itin formaliems pagrindams, šiuo atveju , &nbsp;vien dėl to, kad pareiškėja dirba ,,ASB Belarusbank“ banke. Pareiškėja neturi absoliučiai jokių sąsajų ir ryšių su savo kilmės ar kokios nors kitos Lietuvos atžvilgiu priešiškai nusiteikusios valstybės teisėsaugos, karinėmis, žvalgybos ar saugumo institucijomis. Pareiškėja nėra padariusi jokių nusikaltimų ar nusižengimų, nėra atlikusi absoliučiai jokių veiksmų, nukreiptų prieš Lietuvos valstybę, nėra ir niekada nebuvo lojali Baltarusijos valdžiai ir su ja nieko bendro neturi bei gyvena kaip eilinė paprasta pilietė, todėl nėra jokio pagrindo teigti, kad ji kelia realią grėsmę Lietuvos saugumui. VSD vertinimas, kad pareiškėja yra lojali Baltarusijos valdžiai ir palaiko jos vykdomą agresyvią užsienio politiką, kuri kelia grėsmę Lietuvos valstybės saugumui bei kad ji gali būti išnaudota Baltarusijos žvalgybos ir saugumo tarnybų užduočių kaip lojalus ir patikimas Baltarusijos valdžiai asmuo, yra visiškai niekuo nepagrįstas bei neįrodytas. Migracijos departamentas pats nesigilino ir nenagrinėjo jokių aplinkybių, o pasirėmė tik V SD &nbsp;išvada. Atsakovas neatliko jokių aktyv i ų veiksmų tam, kad būtų priimtas argumentuotas sprendimas, kuris pagrįstas objektyviais duomenimis, faktais, nes sprendime nėra nei vieno iš a tsakovo pusės atlikto vertinimo, nuomonės, išvadų, įžvalgų, argumentų ir pan. Migracijos departamentas šiuo atveju nepadarė apskritai nieko, kad būtų įvertinta, ar pareiškėja kelia realią grėsmę , &nbsp;ar ne ir kokią grėsmę ji kelia ir dėl kokių nustatytų aplinkybių. Šiuo atveju a tsakovas tik nurodė, kad gavo VSD išvadą, kad pareiškėja kelia grėsmę valstybės saugumui, nes ji dirba ,,ASB Belarusbank“ banke. Nagrinėjamu atveju byloje nėra jokios informacijos apie ankstesnius pareiškėjos veiksmus, jų pobūdį, kurie pagrįstų realų, o ne formalų ir deklaratyvų grėsmės valstybės saugumui buvimą, nėra informacijos ir apie tai, ar kažkokie pareiškėjos veiksmai praeityje apskritai buvo vertinti priimant ginčijamą Sprendimą. Nenustačius konkrečių veiksmų praeityje ar ketinimų atlikti veiksmus, nukreiptus prieš Lietuvos valstybės interesus, išvada apie pareiškėjos tariamai keliamą grėsmę valstybės saugumui, kuri grindžiama tik aplinkybe, jog pareiškėja dirba ,,ASB Belarusbank“ banke, neanalizavus jokių kitų aplinkybių, neįsiaiškinus, ar pareiškėja turėjo bent kokių nors ryšių su Baltarusijos institucijomis, atliko kokius nors Lietuvai priešiškus veiksmus, laikytina akivaizdžiai formalia. Byloje nenustatyta jokių aplinkybių, kurios individualizuotai galėtų būti įvertintos kaip akivaizdūs požymiai, kad pareiškėja kelia grėsmę nacionaliniam saugumui. Pareiškėjos teigimu, priimti sprendimai neatitinka Viešojo administravimo įstatymo 8 straipsnio reikalavimų yra nemotyvuoti ir nepagrįsti, todėl turi būti panaikinti. &nbsp; Sprendžia, kad atsakovo išvada apie pareiškėjos grėsmę valstybės saugumui, remiantis vien tik aplinkybe, kad ji dirba ,,ASB Belarusbank“ banke, nesant kitų duomenų, patvirtinančių grėsmės valstybės saugumui realumą, yra formali, o ne reali. Vien tik tokia, praeityje egzistavusi formali aplinkybė, sprendžiant dėl jos pavojingumo Lietuvos saugumui, turėtų būti vertinama visumoje kartu su pareiškėjos atliekamais, planuojamais atlikti arba realiai galimais atlikti veiksmais, atsižvelgiant į jos faktiškai egzistuojančias galimybes bei ryšius su kitais asmenimis, darbinę veiklą ir kt. aplinkybes. Šio ginčo atveju toks vertinimas nebuvo atliktas. Migracijos departamentas, priimdamas sprendimą dėl asmens grėsmės valstybės saugumui, neturėtų automatiškai VSD &nbsp;išvados perkelti į s prendimą, o, būdamas viešojo administravimo subjektas, turi, atsižvelgdamas į nustatytų aplinkybių visumą, tarp kurių yra ne tik Valstybės saugumo departamento išvada, bet ir su paraiškėju susijusios individualios aplinkybės, atlikti savo vertinimą ir padaryti savarankišką išvadą, ar pareiškėjas kelia grėsmę valstybės saugumui. Atsakovas turėjo visapusiškai įvertinti papildomas aplinkybes, kurios jam žinomos apie pareiškėją, įskaitant jos padarytus/nepadarytus pažeidimus, ir tik jas sistemiškai įvertinęs, galėjo daryti išvadą apie pareiškėjos grėsmės valstybės saugumui realumą. Taigi, a tsakovas šiuo atveju nepakankamai bendradarbiavo su pareiškėja, prieš priimdamas ginčijamus s prendimus neatskleidė jai gautos informacijos, neiškvietė į apklausą ir net neleido apsiginti nuo iškeltų įtarimų bei nesudarė galimybių apsiginti bei pateikti paaiškinimus bei oficialius įrodymus, paneigiančius a tsakovo įtarimus, kad pareiškėja kelia realią grėsmę valstybės saugumui. Pasisak ydama &nbsp;dėl S prendimo Nr. &nbsp;1 , kuriuo nuspręsta uždrausti pareiškėjai atvykti į Lietuvos Respubliką nuo 2023 &nbsp;m. rugpjūčio &nbsp;12 &nbsp;d. &nbsp;iki 2026 &nbsp;m. vasario 11 &nbsp;d. , pažymi, kad toks draudimas, nenustačius pareiškėjos keliamos grėsmės valstybės saugumui yra akivaizdžiai neproporcingas bei nepagrįstas. Atsakovas ir šiuo atveju visiškai nevertino pareiškėjos individualios situacijos ir ne iš siaiškino, ar pareiškėja tikrai kelia realią grėsmę valstybės saugumui bei nevertino to fakto, kad pareiškėja nepadarė jokio nusižengimo, nepažeidė jokių migracijos teisės aktų nuostatų (taisyklių) ir neatliko absoliučiai jokių veiksmų, nukreiptų prieš Lietuvą, todėl nėra jokio pagrindo pareiškėjos atžvilgiu taikyti draudimą atvykti į Lietuvą, juolab, kad a tsakovas neįrodė jos keliamos grėsmės valstybės saugumui. Atsakovas atsiliepime į pareiškėjo s &nbsp;skundą su pareiškėjo s &nbsp;skundu nesutinka ir prašo teismo pareiškėjo s &nbsp;skundo netenkinti. Paaiškina, kad pareiškėja &nbsp;prašymą išduoti leidimą laikinai gyventi pateikė šeimos susijungimo pagrindu. Atsakydama į Klausimyno 2 klausimą (Nurodykite visas darbovietes (įskaitant tarnybą (pvz., karinę) pagal sutartį ar kontraktą), kuriose dirbote ar dirbate šiuo metu (valstybė, laikotarpis, darbovietė pavadinimas, pareigos) nurodė, jog nuo 2010 m. iki šiol dirba Baltarusijos Respublikos ,,ASB Belarusbank“ banke. Vertinant pareiškėjos &nbsp;socialinius ir ekonominius ryšius Lietuvos Respublikoje, nustatyta, kad pareiškėjai &nbsp;2021 m. buvo išduota nacionalinė viza, anksčiau dėl leidimų laikinai gyventi išdavimo ar pakeitimo pareiškėja &nbsp;nesikreipė. Migracijos departamento duomenimis, pareiškėja &nbsp;Lietuvoje šiuo metu nedirba ir darbo santykių niekada nėra turėjusi. Lietuvoje gyvena pareiškėjos &nbsp;sutuoktinis, Baltarusijos Respublikos pilietis, turintis išduotą leidimą laikinai gyventi verslo pagrindu. VSD 2023 &nbsp;m. liepos 31 &nbsp;d. &nbsp;išvadoje Nr. 18-8392 &nbsp; (toliau – ir Išvada) &nbsp;nurodoma, jog VSD atliko pareiškėjos keliamos grėsmės valstybės saugumui vertinimą. VSD vertinimu, pareiškėja dirbdama Baltarusijos Respublikos ,,ASB Belarusbank“ banke, privalėjo būti lojali Baltarusijos Respublikai ir palaikyti Baltarusijos valdžią bei jos vykdomą agresyvią užsienio politiką, kuri kelia grėsmę Lietuvos nacionaliniam saugumui. Baltarusijos valstybės institucijose dirbančių asmenų patikimumą ir lojalumą valstybei kontroliuoja Baltarusijos žvalgybos ir saugumo tarnybos. Jos užtikrina, kad šiose institucijose nedirbtų valdančiajam režimui nelojalūs, vykdomos agresyvios užsienio ir represinės vidaus politikos nepalaikantys asmenys. Valstybės saugumo departamento vertinimu, pareiškėjai &nbsp;išdavus leidimą laikinai gyventi, ji gali būti išnaudota Baltarusijos žvalgybos ir saugumo tarnybų užduočių vykdymui kaip lojalus ir patikimas Baltarusijos valdžiai asmuo. Lietuvos Respublikos įstatymo „Dėl užsieniečių teisinės padėties“ (toliau – ir Įstatymas) &nbsp;4 straipsnio 3 dalis nustato, kad užsieniečio keliamos grėsmės valstybės saugumui vertinimą atlieka Valstybės saugumo departamentas. To paties straipsnio 4 dalyje numatyta, kad Migracijos departamentas, gavęs užsieniečio prašymą išduoti jam leidimą gyventi, privalo gauti šio straipsnio 3 dalyje nurodytų institucijų įvertinimą, ar nėra šio straipsnio 3 dalyje nurodytų grėsmių valstybės saugumui, viešajai tvarkai ar visuomenei. Leidimas gyventi užsieniečiui išduodamas tik gavus šių institucijų išvadas, kad užsienietis nekelia grėsmės valstybės saugumui ir viešajai tvarkai ar visuomenei. Pagal Įstatymo 133 straipsnio 1 dalį, užsieniečiui, kuriam buvo atsisakyta išduoti leidimą gyventi Lietuvos Respublikoje, gali būti uždrausta atvykti į Lietuvos Respubliką ne ilgesniam kaip 5 metų laikotarpiui. Pagal Įstatymo 133 straipsnio 5 dalį, užsieniečiui uždraudžiama atvykti į Lietuvos Respubliką, jeigu jis gali kelti grėsmę valstybės saugumui ar viešajai tvarkai. Uždraudimo atvykti į Lietuvos Respubliką laikotarpis gali būti ilgesnis negu penkeri metai. Įstatymo 133 straipsnio 7 ir 8 dalyse nustatyta, kad užsieniečių, kuriems draudžiama atvykti į Lietuvos Respubliką, nacionalinį sąrašą sudaro, tvarko ir duomenis iš šio sąrašo skelbia ir centrinei antrosios kartos Šengeno informacinei sistemai teikia, taip pat sprendimą uždrausti (neuždrausti) užsieniečiui atvykti į Lietuvos Respubliką priima Migracijos departamentas nustatyta tvarka. Nesutinka su pareiškėjos skundo argumentais, kad priimant sprendimus nebuvo atliktas individualus pareiškėjos situacijos vertinimas. Nurodo, kad , &nbsp;p riešingai nei teigia pareiškėja , &nbsp;Migracijos departamentas įvertino ir su ja susijusias individualias aplinkybes, t. y. jos nesieja ekonominiai ryšiai su Lietuva, o sieja tik su Baltarusijos Respublika, sutuoktiniui nors ir išduotas leidimas laikinai gyventi Lietuvoje, tačiau nepertraukiamai Lietuvoje negyvena (vien tik 2021 m. buvo išvykęs į Baltarusiją 72 kartus), dėl leidimo laikinai gyventi kreipėsi pirmą kartą, nors jos sutuoktiniui jis išduotas nuo 2021 m. Iš ko seka, kad tiek pareiškėjos, tiek ir jos sutuoktinio interesų centras labiau orientuotas į Baltarusiją (sieja ekonominiai ir kiti interesai). Pažymi, kad nagrinėjamu &nbsp;atveju pakanka patikrinti, ar buvo pagrindas daryti išvadą apie tai, kad pareiškėjo s &nbsp;buvimas Lietuvoje gali kelti grėsmę. M ano, kad pareiškėja dirba Baltarusijos Respublikos ,,ASB Belarusbank“ banke, Baltarusijos valstybės institucijose dirbančių asmenų patikimumą ir lojalumą valstybei kontroliuoja Baltarusijos žvalgybos ir saugumo tarnybos. Atkreipia dėmes į &nbsp;ir į tai, kad „Belarusbank“ yra didžiausias bankas Baltarusijoje, užimantis pirmaujančias pozicijas Baltarusijos bankų sistemoje pagal akcinį kapitalą, turtą, paskolas, indėlius ir šiam bankui &nbsp;nuo 2022 m. įvestos sankcijos. Pareiškėjos darbas Baltarusijos banke kelia kontržvalgybinių rizikų, t. y. ji gali būti išnaudota Baltarusijos žvalgybos ir saugumo tarnybų užduočių vykdymui kaip lojalus ir patikimas Baltarusijos valdžiai asmuo, tai pagrįstai vertinama kaip grėsmė Lietuvos saugumui, o ypač šiuo geopolitiškai jautriu metu. Ypač įvertinus Valstybinės sienos apsaugos tarnybos duomenis, iš kurių matyti, kad ne tik pareiškėja, bet ir jos sutuoktinis dažnai grįžta į Baltarusijos Respubliką. Mano, kad pareiškėjos skunde nurodytos aplinkybės nepaneigia jos grėsmės valstybės saugumui. Nesutinka ir su pareiškėjos skundo argumentu, kad ginčijamuose sprendimuose turi būti nurodyti konkretūs veiksmai ir duomenys, pagrindžiantys pareiškėjo s &nbsp;keliamos grėsmės nacionaliniam saugumui realumą ir akivaizdumą. Visų pirma , &nbsp;pagal jau suformuotą teismų praktiką grėsmės valstybės saugumui pagrindas neturi būti nuodugniai ir neginčytinai įrodomas, patvirtinant atliktus veiksmus. Šiuo atveju pakanka patikrinti, ar buvo pagrindas daryti išvadą apie tai, kad pareiškėjos buvimas Lietuvoje gali kelti grėsmę. Antra, toks reikalavimas yra pernelyg aukštas įrodinėjimo standartas tokios kategorijos bylai. Jeigu kompetentingos institucijos turėtų įrodymų apie pareiškėjo s &nbsp;atliekamus veiksmus, tuomet būtų sprendžiama apie jos baudžiamąją atsakomybę, o ne apie galimą grėsmę valstybės saugumui. Trečia, buvo įvertinti ir pareiškėjos ryšiai su Lietuvos Respublika – šeiminiai (sutuoktinis, kuris dažnai grįžta į Baltarusijos Respubliką), socialiniai ir ekonominiai (nėra). Iš jų matyti, kad pareiškėją su Lietuva iš esmės sieja tik šeiminiai ryšiai, kurie nenusveria jos grėsmės valstybės saugumui, įvertinus tai, kad siekiama apsaugoti nuo pasikėsinimų valstybę, jos suverenitetą ir konstitucinę santvarką. Atkreipia dėmesį į tai, kad pareiškėjai uždrausta atvykti tik į Lietuvą, bet nėra įtrauktas draudimas atvykti ir apsigyventi kitų Europos Sąjungos valstybių narių ir Europos Sąjungai nepriklausančių valstybių, kuriose taikomas Šengeno acquis (Šveicarija, Norvegijos Karalystė, Lichtenšteinas, Islandija), teritorijoje. Pažymi, kad pareiškėjai buvo pagrįstai uždrausta atvykti į Lietuvos Respubliką. Priimant ginčijam ą &nbsp;sprendimą, priešingai nei teigia &nbsp;pareiškėja , buvo vadovautasi ne tik VSD išvada, bet ir kitais duomenimis, kurie leidžia daryti išvadą, jog jos asmeninis interesas gyventi Lietuvos Respublikoje negali būti pripažįstamas prioritetiniu ir labiau reikšmingu nei Lietuvos Respublikos nacionalinio saugumo užtikrinimas, o uždraudimas atvykti yra proporcinga priemonė, siekiant užtikrinti Lietuvos Respublikos nacionalinį saugumą, Lietuvos visuomenės siekį gyventi saugioje valstybėje, kurioje nebūtų skleidžiama informacija, skatinanti nesantaiką, pateisinanti vykdomus karo nusikaltimus bei nesuderinama su Lietuvos valstybės teisėtais interesais bei užkardyti galinčias kilti grėsmes. Lietuvos Respublika neturi jokiais teisės aktais nustatytos pareigos leisti pareiškėjai laikinai gyventi Lietuvos Respublikoje, jeigu tai neatitinka valstybės nacionalinių interesų. Priimant Sprendimą Nr. 1 buvo vadovautasi Užsieniečių, kuriems draudžiama atvykti į Lietuvos Respubliką, nacionalinio sąrašo, vertinimo tvarkos, patvirtintos Migracijos departamento prie Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos direktoriaus 2014 m. balandžio 14 d. įsakymu Nr. 3K33 ,,Dėl Kriterijų, kuriais vadovaujamasi nustatant ar sutrumpinant draudimo užsieniečiui atvykti į Lietuvos Respubliką laikotarpį arba išbraukiant duomenis apie užsienietį iš Užsieniečių, kuriems draudžiama atvykti į Lietuvos Respubliką, nacionalinio sąrašo, vertinimo tvarkos patvirtinimo“ (toliau – Kriterijų vertinimo tvarka) , &nbsp;5, 37, 38.3 ir 39 punkt ai s, pareiškėjai nustatytas &nbsp;2 metų 6 mėnesių draudimo atvykti į Lietuvos Respubliką laikotarpis vertintinas kaip proporcingas. Ginčijami sprendimai atitinka tiek Viešojo administravimo įstatymo, tiek teismų praktikos suformuluotus reikalavimus, t. y. priimti nešališkai ir objektyviai, pagrįsti objektyviais duomenimis (faktais) ir teisės aktų normomis, motyvų išdėstymas yra adekvatus, aiškus ir pakankamas. Be to, priimant ginčijamus sprendimus buvo įvertinti pareiškėjos ryšiai su Lietuvos Respublika – šeiminiai, socialiniai, ekonominiai. Tačiau šeiminiai ryšiai nenusveria pareiškėjos grėsmės valstybės saugumui, įvertinus tai, kad siekiama &nbsp; apsaugoti nuo pasikėsinimų valstybę, jos suverenitetą ir konstitucinę santvarką. Atsakovas akcentuoja, kad autoritarinio Baltarusijos Respublikos politinio režimo priešiškumas ir vykdomos provokacijos prieš Lietuvos Respubliką bei kitas demokratines valstybes yra konstatuotas ne viename teisės akte. Trečiasis suinteresuotas asmuo VSD atsiliepime į pareiškėjo s &nbsp;skundą su pareiškėjo s &nbsp;skundu nesutinka ir prašo teismo pareiškėjo s &nbsp;skundo netenkinti. Atsiliepime nurodo, kad atsakovas priėmė teisėtus ir pagrįstus sprendimus. Paaiškino , kad pareiškėja, pildydama klausimyną, nurodė, jog nuo 2010 m. dirb a &nbsp;Baltarusijos Respublikos &nbsp; ,,ASB Belarusbank“ banke . VSD teigimu, pareiškėja dirbdama &nbsp;banke &nbsp; privalėjo būti lojali Baltarusijos Respublikai ir palaikyti Baltarusijos valdžią bei jos vykdomą agresyvią užsienio politiką, kuri kelia grėsmę Lietuvos nacionaliniam saugumui. Baltarusijos valstybės institucijose dirbančių asmenų patikimumą ir lojalumą valstybei kontroliuoja Baltarusijos žvalgybos ir saugumo tarnybos. Jos užtikrina, kad šiose institucijose nedirbtų valdančiajam režimui nelojalūs, vykdomos agresyvios užsienio ir represinės vidaus politikos nepalaikantys asmenys . &nbsp;Pažymi, kad šiuo atveju pakanka pagrįsto manymo, kad pareiškėjo s &nbsp;veikla gali kelti grėsmę valstybės saugumui. &#xa0; Teismas &#xa0; konstatuoja: &#xa0; Byloje ginčas kilo dėl Migracijos d epartamento &nbsp;Sprendimo ir Sprendimo Nr. 1 , kuriais atsisakyta išduoti &nbsp;leidimą laikinai gyventi Lietuvoje &nbsp; bei uždrausta pareiškėj a i atvykti į Lietuvos Respubliką 2 &nbsp;metus &nbsp;6 mėnesius , teisėtumo ir pagrįstumo. &#xa0; &nbsp;&nbsp;2023 m. kovo 1 &nbsp;d. pareiškėja pateikė prašymą išduoti jai &nbsp;leidimą laikinai gyventi Lietuvoje &nbsp; šeimos susijungimo pagrindu. Atsakydama į Klausimyno 2 klausimą (Nurodykite visas darbovietes (įskaitant tarnybą (pvz., karinę) pagal sutartį ar kontraktą), kuriose dirbote ar dirbate šiuo metu (valstybė, laikotarpis, darbovietė pavadinimas, pareigos) nurodė, jog nuo 2010 m. iki šiol dirba Baltarusijos Respublikos ,,ASB Belarusbank“ banke. VSD &nbsp;Išvadoje &nbsp;nurodoma, jog VSD atliko pareiškėjos keliamos grėsmės valstybės saugumui vertinimą. VSD vertinimu, pareiškėja dirbdama Baltarusijos Respublikos ,,ASB Belarusbank“ banke, privalėjo būti lojali Baltarusijos Respublikai ir palaikyti Baltarusijos valdžią bei jos vykdomą agresyvią užsienio politiką, kuri kelia grėsmę Lietuvos nacionaliniam saugumui. Baltarusijos valstybės institucijose dirbančių asmenų patikimumą ir lojalumą valstybei kontroliuoja Baltarusijos žvalgybos ir saugumo tarnybos. Jos užtikrina, kad šiose institucijose nedirbtų valdančiajam režimui nelojalūs, vykdomos agresyvios užsienio ir represinės vidaus politikos nepalaikantys asmenys. Valstybės saugumo departamento vertinimu, pareiškėjai &nbsp;išdavus leidimą laikinai gyventi, ji gali būti išnaudota Baltarusijos žvalgybos ir saugumo tarnybų užduočių vykdymui kaip lojalus ir patikimas Baltarusijos valdžiai asmuo. Atsakovas, įvertinęs pateiktą VSD I švadą, priėmė Sprendimą ir Sprendimą Nr. 1. Pareiškėja, nesutikdama su Sprendimu ir Sprendimu Nr. 1, su skundu kreipėsi į teismą, prašydama panaikinti ginčijamus sprendimus. &#xa0; Įstatymo 35 straipsnio 1 dalies 1 punkte nustatyta, kad išduoti leidimą laikinai gyventi užsieniečiui yra atsisakoma, jeigu jo gyvenimas Lietuvos Respublikoje gali grėsti valstybės saugumui, viešajai tvarkai ar žmonių sveikatai. Įstatymo 4 straipsnio 3 dalis nustato, kad užsieniečio keliamos grėsmės valstybės saugumui vertinimą atlieka Valstybės saugumo departamentas. Įstatymo 4 straipsnio 6 dalyje nustatyta, kad Valstybės saugumo departamentas, turėdamas duomenų, kad užsienietis, kuriam išduotas leidimas gyventi, kelia grėsmę valstybės saugumui, nedelsdamas apie tai informuoja Migracijos departamentą, kuris ne vėliau kaip per 7 kalendorines dienas nuo šios informacijos gavimo dienos panaikina užsieniečiui išduotą leidimą gyventi ir apie tai nedelsdamas informuoja užsienietį. Valstybės saugumas yra esminę reikšmę turinti vertybė, svarbi visuomenei. LVAT 2020 m. gruodžio 9 d. nutartyje byloje Nr. eAS-846-756/2020 yra akcentavęs, kad nacionalinio saugumo užtikrinimas yra aukščiausias bet kurios valstybės vidaus ir užsienio politikos tikslas. Pagrindinis nacionalinio saugumo tikslas ir pagrindinė vertybė yra valstybės sugebėjimas išsaugoti nepriklausomą identitetą prieš valstybes, kurios laikomos priešiškomis. LVAT taip pat ne kartą yra pažymėjęs, kad teisė atvykti į Lietuvos Respubliką ir joje gyventi nėra suteikiama automatiškai ir įgyjama tik jeigu šie asmenys atitinka Įstatymo reikalavimus (žr. , &nbsp;pvz., 2014 m. gruodžio 19 d. nutartį byloje Nr. A-858-2720-2014). Europos Žmogaus Teisingumo Teismo (toliau – ir EŽTT) &nbsp;praktikoje taip pat ne kartą pasisakyta, kad Konvencija neužtikrina užsieniečiui teisės įvažiuoti ir gyventi konkrečios šalies teritorijoje kaip pagrindinės teisės (žr. , &nbsp;pvz., 2006 m. spalio 18 d. sprendimas byloje Üner prieš Nyderlandus). Be to, EŽTT teisės atvykti į šalį ar išsiuntimo iš šalies ribojimus nagrinėja proporcingumo aspektu vertindamas pusiausvyrą kitų fundamentalių Konvencijoje įtvirtintų teisių atžvilgiu (pvz., teisės į privatumą, šeimą, kt.), t. y. ieško pusiausvyros tarp valstybės teisės neįleisti asmens ir jo fundamentalių interesų. &nbsp;&nbsp;&nbsp;Nei Į statymas , nei kiti teisės aktai neapibrėžia, ką reiškia sąvoka „gali grėsti“. Taigi, jos turinio atskleidimas, taip pat taikymas konkrečiu atveju yra teisės aiškinimo ir taikymo dalykas (žr., pvz., LVAT 2010 m. birželio 23 d. nutartį administracinėje byloje Nr. A-858-1810/2010 ir kt.). LVAT savo praktikoje taip pat yra išaiškinęs, kad sprendžiant dėl atsisakymo išduoti (pakeisti) leidimą laikinai gyventi Lietuvos Respublikoje, privalo būti įvertintas galimos grėsmės valstybės saugumui, viešajai tvarkai ar žmonių sveikatai realumas ir akivaizdumas (laiko bei įrodymų pakankamumo požiūriu). Kiekvieno konkretaus užsieniečio situacija paprastai yra unikali. Todėl siekiant tinkamai pritaikyti Įstatymo 35 straipsnio 1 dalies 1 punktą, be kita ko, būtina įvertinti ir tai, kokio leidimo ir kokiu pagrindu prašoma, taip pat individualią prašymą pateikusio užsieniečio situaciją (šeiminius, socialinius, ekonominius ar kitus ryšius su Lietuvos Respublika ir pan.) ir kitas reikšmingas aplinkybes. Taip pat būtina pabrėžti, kad, sprendžiant dėl užsieniečio gyvenimo Lietuvoje pavojaus valstybės saugumui, viešajai tvarkai ar žmonių sveikatai galimybės, atliekamas iš esmės perspektyvinis (į ateitį nukreiptas) vertinimas. Tai lemia, kad tam tikras situacijos prognozavimas šiuo atveju yra neišvengiamas. Tačiau šis procesas negali būti grindžiamas vien tik spėjimas ir įtarimais. Jis turi būti paremtas nustatytais faktais, ypač anksčiau atliktais asmens veiksmais, jų pobūdžiu. Būtent jų pagrindu ir galima daryti išvadą, ar yra pakankamai reali ir akivaizdi grėsmės valstybės saugumui, viešajai tvarkai ar žmonių sveikatai &nbsp; galimybė – pagrindas atsisakyti išduoti (pakeisti) leidimą laikinai gyventi Lietuvos Respublikoje (žr., pvz., LVAT 2010 m. birželio 23 d. nutartį administracinėje byloje Nr. A-858-1810/2010; 2016 m. liepos 14 d. nutartį administracinėje byloje Nr. eA-3784-662/2016). EŽTT šiuo aspektu taip pat yra pažymėjęs, kad grėsmės nacionaliniam saugumui gali būti skirtingos pagal savo pobūdį, netikėtos arba sunkiai iš anksto apibrėžiamos. Visapusiškai apibūdinti nacionalinio saugumo &nbsp; sąvoką yra neįmanoma. Ji gali būti labai plati, paliekant vertinimo laisvę atitinkamoms institucijoms apibrėžti, kas yra reikalinga šiam saugumui, tačiau nacionalinė teisinė sistema turi suteikti galimybę asmeniui ginčyti institucijos vertinimą apie tai, kad situacija liečia nacionalinį saugumą, t. y. nepriklausoma institucija ar teismas turi turėti galimybę reaguoti, jeigu nacionalinio saugumo koncepcija panaudota be racionalaus pagrindo (žr., pvz., EŽTT 2008 m. balandžio 24 d. sprendimą byloje C. G. ir kt. prieš Bulgariją, pareiškimo Nr. 1365/07) . Tai reiškia, kad grėsmės valstybės saugumui pagrindas neturi būti nuodugniai ir neginčytinai įrodomas, patvirtinant atliktus veiksmus surinktais ir teisme ištirtais įrodymais. Kaip matyti iš aptartų nuostatų, šiuo atveju pakanka patikrinti, ar buvo pagrindas daryti išvadą apie tai, kad pareiškėjo s &nbsp;buvimas Lietuvoje gali kelti grėsmę . Taigi, pareiškėjos argumentai, kad sprendimuose turi būti nurodyti konkretūs veiksmai ir duomenys, pagrindžiantys pareiškėjos keliamos grėsmės nacionaliniam saugumui realumą ir akivaizdumą , yra nepagrįsti. &nbsp;Nagrinėjamu atveju Migracijos d epartamentas, priimdamas ginčijamus sprendimus, vadovavosi VSD &nbsp;I švadoje &nbsp; pateikta informacija apie pareiškėjo s &nbsp;darbą Baltarusijos Respublikos &nbsp; ,,ASB Belarusbank“ banke , &nbsp;jo s &nbsp;galimą lojalumą Baltarusijos žvalgybos ir saugumo tarnyboms bei tikimybę būti išnaudota i &nbsp;Baltarusijos Respublikos žvalgybos ir saugumo tarnybų užduočių vykdymui. Atsižvelgus į pirmiau nurodytą teisinį reglamentavimą, darytina išvada, kad Migracijos d epartamentas, gavęs VSD I švadą apie tai, kad pareiškėjo s &nbsp;buvimas Lietuvos Respublikoje kelia grėsmę valstybės saugumui, privalėjo atsisakyti išduoti &nbsp;pareiškėj a i leidimą laikinai gyventi, nes būtent VSD yra įgaliota atlikti žvalgybos veiksmus ir vertinti valstybei kylančias grėsmes. Pareiškėja savo teises, Migracijos d epartamentui priėmus ja i &nbsp;nepalankius sprendimus, gali ginti teisme, kuriame yra įvertinami tiek procedūriniai &nbsp;klausimai , tiek ginčijamų sprendimų turinys. Migracijos d epartamentui nėra suteikta teisė kvestionuoti VSD išvadų. Migracijios d epartamentas vadovavosi VSD I švada, kurioje nurodyta, kad pareiškėjo s &nbsp;gyvenimas Lietuvoje, VSD vertinimu, kelia grėsmę valstybės saugumui, kadangi ji &nbsp;dirbdama Baltarusijos Respublikos ,,ASB Belarusbank“ banke , gali turėti ryšių su &nbsp;Baltarusijos žvalgybos ir saugumo tarnybomis, kurios galimai gali pareiškėją, kaip lojal ų &nbsp;ir patikimą Baltarusijos Respublikos valdžiai asmenį, išnaudoti Baltarusijos Respublikos žvalgybos ir saugumo tarnybų užduočių vykdymui. Taigi, kaip nustatė VSD, išvados atsisakyti išduoti &nbsp;pareiškėj a i leidimo laikinai gyventi Lietuvoje pagrindas – pareiškėjo s &nbsp; galimi &nbsp;ryšiai su asmenimis, dirbančiais Baltarusijos valdžios tarnybose, kurios yra laikomos grėsme valstybės saugumui. &nbsp;Sutiktina su atsakovo pastebėjimais, kad „Belarusbank“ yra didžiausias bankas Baltarusijoje, užimantis pirmaujančias pozicijas Baltarusijos bankų sistemoje pagal akcinį kapitalą, turtą, paskolas, indėlius ir šiam bankui &nbsp;nuo 2022 m. įvestos sankcijos. Pareiškėjos darbas Baltarusijos &nbsp;Respublikos &nbsp;banke kelia kontržvalgybinių rizikų, t. y. ji gali būti išnaudota Baltarusijos žvalgybos ir saugumo tarnybų užduočių vykdymui kaip lojalus ir patikimas Baltarusijos valdžiai asmuo, tai pagrįstai vertinama kaip grėsmė Lietuvos saugumui, o ypač šiuo geopolitiškai jautriu metu. Teismo vertinimu, VSD surinkti duomenys leidžia teigti, kad Migracijos d epartamentas iš esmės turėjo pakankamą pagrindą priimti ginčijamus sprendimus, nes VSD išvadoje pateikta informacija yra pakankama spręsti, kad pareiškėja kelia grėsmę Lietuvos valstybės saugumui (Įstatymo 35 straipsnio 1 dalies 1 punktas). Tokia išvada, teismo vertinimu, darytina atsižvelgus į tai, kad įvertinus išdėstytų aplinkybių visumą, šiandieninę geopolitinę situaciją, VSD atliktą vertinimą, sutiktina, kad surinkta pakankamai duomenų, kurie leidžia daryti išvadą, jog pareiškėjo s &nbsp;asmeninis interesas gyventi Lietuvos Respublikoje negali būti pripažįstamas prioritetiniu ir labiau reikšmingu nei Lietuvos Respublikos nacionalinio saugumo užtikrinimas. Šiuo aspektu, be kita ko, aktualus Konstitucinio Teismo 2022 m. rugsėjo 22 d. nutarimas byloje Nr. 19-A/2021, kuriame Konstitucinis Teismas nurodė, jog asmens ryšiai su užsienio valstybių institucijomis, tų valstybių fiziniais arba juridiniais asmenimis, keliantys grėsmę nacionaliniam saugumui, gali būti laikomi aplinkybe, suponuojančia tokio asmens pažeidžiamumą, taigi, kartu galinčia kelti grėsmę valstybės ar visuomenės saugumo interesams. Visuotinai žinoma aplinkybė, kad Baltarusijos autokratinio režimo keliama grėsmė Lietuvos nacionaliniam saugumui yra apibrėžta Nacionalinio saugumo strategijoje, kurios 16 straipsnyje konstatuojama: „Autoritarinio Baltarusijos Respublikos politinio režimo priešiškumas ir vykdomos provokacijos prieš Lietuvos Respubliką bei kitas demokratines valstybes didina nenuspėjamumą ir kelia naujų saugumo grėsmių. Auganti Rusijos Federacijos įtaka Baltarusijos Respublikai, politinės, ekonominės ir karinės abiejų valstybių integracijos stiprinimas neigiamai veikia Lietuvos Respublikos ir viso regiono saugumo aplinką“. Tuo tarpu Rusijos keliama grėsmė Lietuvos nacionaliniam saugumui yra apibrėžta Nacionalinio saugumo strategijoje, kurios 14 punkte teigiama: „Didžiausia grėsmė Lietuvos Respublikos nacionaliniam saugumui ir nacionalinių interesų užtikrinimui kyla iš augančio Rusijos valdžios autoritarizmo, agresyvumo ir imperialistinių ambicijų įgyvendinimo karinėmis ir kitomis, nekonvencinėmis hibridinėmis priemonėmis. Vis dažniau ignoruodama ne tik tarptautinės bendruomenės nuomon ę , bet ir pažeisdama tarptautinę teisė, Rusijos valdžia kelia egzistencinę grėsmę Lietuvos Respublikai ir kartu visos euroatlantinės bendrijos saugumui“. Taip pat visuotinai žinoma aplinkybė, kad Rusija ne tik priešiškai nusiteikusi Lietuvos atžvilgiu, bet ir skundžiamų sprendimų priėmimo metu buvo pradėjusi precedento neturinčią plataus masto agresiją Ukrainoje. 2022 m. vasario 24 d. rezoliucijoje Nr. XIV-930 „Dėl Rusijos Federacijos ir Baltarusijos Respublikos agresijos prieš Ukrainą“ Lietuvos Respublikos Seimas pasmerkė Rusijos Federacijos ir Baltarusijos Respublikos karinę agresiją prieš Ukrainą ir siekį nuversti teisėtai išrinktą Ukrainos valdžią, išreiškė tvirtą paramą Ukrainos suverenitetui, nepriklausomybei, teritorijos vientisumui ir tarptautiniu mastu pripažintų jos sienų neliečiamybei, taip pat pakvietė sustiprinti Europos Sąjungos ir NATO valstybių narių visuomenių atsparumą priešiškų šalių vykdomoms hibridinėms ir jų specialiųjų tarnybų keliamoms grėsmėms. Taigi, atsižvelgiant į tai, jog kiekvienoje konkrečioje situacijoje turi būti itin dėmesingai įvertinamos aplinkybės, kurios gali būti laikomos potencialiai keliančiomis grėsmę, todėl, kaip ir šiuo atveju, VSD nustatytas aplinkybes įvertinus pirmiau aptartos visuotinai žinomos informacijos apimtyje, surinkta informacija apie pareiškėją negali būti ignoruojama. Pareiškėja nors ir nurodo, kad ji banke dirbo tik specialiste, su jokiomis tarnybomis nekontaktavo , tačiau šios aplinkybės nekeičia atlikto vertinimo. Neabejotina ir tai, kad didžiausi ame &nbsp;Baltarusijos bank e &nbsp;dirbančių asmenų patikimumą ir lojalumą valstybei kontroliuoja Baltarusijos &nbsp;žvalgybos ir saugumo tarnybos; jos užtikrina, kad šiose institucijose nedirbtų valdančiajam režimui nelojalūs, vykdomos agresyvios užsienio ir represinės vidaus politikos nepalaikantys asmenys. Tad sutiktina tiek su Migracijos departamento, tie ir VSD vertinimu, kad pareiškėja gali būti išnaudota Baltarusijos &nbsp;žvalgybos ir saugumo tarnybų užduočių vykdymui kaip lojal us &nbsp;ir patikima s Baltarusijos &nbsp;valdžiai asmuo. Tad vien ta aplinkybė, kad pareiškėja &nbsp;jokių sąsajų su žvalgybos ar kitais pareigūnais neturi , teisėjų kolegijos nuomone, nepanaikina pareiškėjo s &nbsp;galimos grėsmės Lietuvos saugumui. Be kita ko, pažymėtina, jog teisė atvykti į Lietuvos Respubliką ir joje gyventi įgyjama tik tada, jeigu šie asmenys atitinka Įstatymo reikalavimus (žr., pvz., LVAT 2019 m. sausio 9 d. nutartį administracinėje byloje Nr. eA-2625-492/2019; kt.). Pabrėžtina, jog Lietuvos Respublika neturi pareigos išduoti/pakeisti pareiškėj a i leidimą laikinai gyventi Lietuvos Respublikoje, jeigu toks leidimo išdavimas/pakeitimas neatitinka valstybės nacionalinių interesų. Lietuvos vyriausias administracinis teismas &nbsp;bylose, kuriose buvo vertinama asmenų galima grėsmė nurodo, jog asmeniui nepateikus konkrečių įrodymų ir byloje nesant duomenų, paneigiančių VSD išvadoje nurodytas aplinkybes, įskaitant tai, kad Baltarusijos valstybės institucijose dirbančių asmenų patikimumą ir lojalumą valstybei kontroliuoja šios valstybės žvalgybos ir saugumo tarnybos, užtikrinančios, kad tose institucijose nedirbtų valdančiajam režimui nelojalūs, vykdomos agresyvios politikos nepalaikantys asmenys, ir kad asmuo, turėdamas leidimą laikinai gyventi, gali būti išnaudotas Baltarusijos žvalgybos ir saugumo tarnybų užduočių vykdymui kaip lojalus ir patikimas Baltarusijos valdžiai, Migracijos departamento sprendimuose yra pagrįstai konstatuota, jog asmens gyvenimas Lietuvoje kelia grėsmę valstybės saugumui (žr., pvz., 2023 m. rugpjūčio 30 d. nutartį administracinėje byloje Nr. eA-2087-968/2023, 2023 m. spalio 11 d. nutartį administracinėje byloje Nr. eA-2313-525/2023). Teismo vertinimu, nors iš Migracijos departamento Sprendimo matyti, jog esminis šio Sprendimo pagrindas yra VSD Išvadoje pateikta informacija dėl pareiškėjo s &nbsp;eitų pareigų Baltarusijos Respublikos „Belarusbank“ &nbsp;banke , tačiau iš šio Sprendimo turinio taip pat matyti, kad Migracijos departamentas atliko individualų pareiškėjo s &nbsp;situacijos vertinimą, t. y. vertino jo s &nbsp;šeiminius, socialinius bei ekonominius ryšius su Lietuvos Respublika. Migracijos departamentas nustatė, kad pareiškėja &nbsp;turi šeimyninius ryšius (sutuoktinis , &nbsp;gyvenantis Lietuvoje) , tačiau atsakovas įvertino ir tai, kad pareiškėjos sutuoktinis &nbsp; dažnai grįžta į Baltarusijos Respubliką ; kad pareiškėja nuo 2021 m. nėra kreipusis dėl leidimo laikinai gyventi Lietuvoje išdavimo, nors sutuoktiniui toks leidimas buvo išduotas nuo 2021 m., jos nesieja ekonominiai ryšiai su Lietuva, o tik su Baltarusijos Respublika . &nbsp;Taigi, pareiškėjo s &nbsp;skundo argumentai, kad atsakovas savo Sprendime rėmėsi tik VSD pateikta Išvada, atmetami kaip nepagrįsti. Pagal Įstatymo 133 straipsnio 1 dalį, užsieniečiui, kuriam buvo atsisakyta išduoti leidimą gyventi Lietuvos Respublikoje, gali būti uždrausta atvykti į Lietuvos Respubliką ne ilgesniam kaip 5 metų laikotarpiui. Įstatymo 133 straipsnio 5 dalyje nustatyta, kad užsieniečiui uždraudžiama atvykti į Lietuvos Respubliką, jeigu jis gali kelti grėsmę valstybės saugumui ar viešajai tvarkai. Uždraudimo atvykti į Lietuvos Respubliką laikotarpis gali būti ilgesnis negu penkeri metai. Kriterijų vertinimo tvarkos 37 punktas nustato, kad priimant sprendimą uždrausti atvykti užsieniečiui, kuris gali kelti grėsmę valstybės saugumui ar viešajai tvarkai, atsižvelgiama į: 37.1. kompetentingos valstybės institucijos ar įstaigos motyvuotą išvadą ar pateiktą informaciją dėl to, ar užsienietis gali kelti grėsmę valstybės saugumui ar viešajai tvarkai, ir į šios institucijos ar įstaigos siūlomą draudimo atvykti laikotarpį. Pagal Kriterijų vertinimo tvarkos 38.3 papunktį užsieniečiui, kurio gyvenimas Lietuvos Respublikoje kelia grėsmę valstybės saugumui, nustatomas 10 metų draudimo atvykti laikotarpis. Teismas konstatuoja, kad atsakovas, įvertinęs tai, kad VSD prašė nustatyti 5 metų uždraudimo atvykti laikotarpį bei pareiškėjo s &nbsp;socialinius ryšius, pagrįstai sprendė uždrausti pareiškėj a i atvykti į Lietuvos Respubliką 2 &nbsp;met us 6 mėnesius . Šis nustatytinas draudimo atvykti į Lietuvos Respubliką laikotarpis vertintinas kaip proporcingas. Dėl pareiškėjo s &nbsp;argumento, kad sprendimai neatitinka Viešojo administravimo įstatymo nuostatų, teismas pažymi, jog vertinant sprendimų atitiktį VAĮ reikalavimams, VAĮ 10 straipsnio 5 dalyje (redakcija, galiojanti nuo 2020 m. lapkričio 1 d.) nustatyta, kad administraciniame sprendime turi būti nurodyta: 1) administracinį sprendimą priėmusio viešojo administravimo subjekto pavadinimas; 2) administracinio sprendimo data; 3) administraciniam sprendimui suteiktas registracijos numeris; 4) atliekamas tvarkomasis veiksmas arba asmenims nustatytos teisės ir (ar) pareigos; 5) administracinio sprendimo teisinis ir faktinis pagrindas ar kitos administraciniam sprendimui įtakos turėjusios aplinkybės; 6) administracinio sprendimo motyvai; 7) administracinio sprendimo apskundimo tvarka, nurodant konkrečią skundą nagrinėjančią instituciją ar įstaigą, skundo padavimo terminą ir teisės aktą, reglamentuojantį apskundimo tvarką; 8) administracinį sprendimą priėmusio asmens vardas, pavardė ir pareigos. LVAT savo jurisprudencijoje yra konstatavęs, kad VAĮ 8 straipsnio (dabar VAĮ 10 straipsnio 5 dalis) (įstatymo redakcija, galiojusi iki 2020 m. lapkričio 1 d.) nuostatos reiškia, jog akte turi būti nurodomi pagrindiniai faktai, argumentai ir įrodymai, pateikiamas teisinis pagrindas, kuriuo viešojo administravimo subjektas rėmėsi priimdamas administracinį aktą; motyvų išdėstymas turi būti adekvatus, aiškus ir pakankamas. Ši teisės norma siejama su teisėtumo principu, pagal kurį reikalaujama, kad viešojo administravimo subjektai savo veikla nepažeistų teisės aktų reikalavimų, kad jų sprendimai būtų pagrįsti, o sprendimų turinys atitiktų teisės normų reikalavimus (žr., pvz. , &nbsp;LVAT 2009 m. kovo 27 d. nutartį administracinėje byloje Nr. A756-420/2009, 2010 m. gruodžio 8 d. nutartį administracinėje byloje Nr. A756-686/2010, 2015 m. spalio 6 d. nutartį administracinėje byloje Nr. A-3061-858/2015). Teismo vertinimu, skundžiami Migracijos departamento sprendimai yra tinkamai pagrįsti tiek objektyviomis aplinkybėmis, tiek aktualiomis teisės aktų normomis, priimti nepažeidžiant pagrindinių procedūrų bei atitinka VAĮ 10 straipsnio 5 dalies nuostatas, todėl nėra pagrindo jų naikinti. Pareiškėjo s &nbsp;skundas atmetamas, todėl prašymas dėl bylinėjimosi išlaidų priteisimo netenkinamas. &#xa0; Teismas, vadovaudamasis Lietuvos Respublikos administracinių bylų teisenos įstatymo 84–87 straipsniais, 88 straipsnio 1 punktu, 133–134 straipsniais, Lietuvos Respublikos įstatymo „Dėl užsieniečių teisinės padėties“ 140 straipsnio 3 dalies 1 punktu ir 4 dalimi, &#xa0; nusprendžia: &#xa0; Pareiškėjo s &nbsp; N . S. &nbsp; skundą atmesti kaip nepagrįstą. Pareiškėjo s &nbsp; N . &nbsp;S . &nbsp;prašymo dėl bylinėjimosi išlaidų priteisimo netenkinti. Sprendimas per keturiolika kalendorinių dienų nuo jo paskelbimo dienos apeliacine tvarka gali būti skundžiamas Lietuvos vyriausiajam administraciniam teismui, skundą paduodant per Vilniaus apygardos administracinį teismą. &#xa0; &#xa0; Teisėjai &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp; Jūratė Gaidytė-Lavrinovič &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &#xa0; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp; Arūnas Kaminskas &#xa0; &#xa0; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp; Ina Kirkutienė &#xa0; &nbsp; &#xa0; &#xa0; &#xa0; &nbsp; &#xa0; &#xa0; &#xa0; &#xa0; &#xa0; &#xa0; //