var RecaptchaOptions = { lang : 'lt' }; // // // // Vieša sprendimų paieška Greita paieška Detali paieška Pagalba Pavadinimas: [2024-12-19][nuasmeninta nutartis byloje][AN2-387-908-2024].docx Bylos nr.: AN2-387-908/2024 Bylos rūšis: administracinių teisės pažeidimų/administracinių nusižengimų byla Teismas: Vilniaus apygardos teismas Raktiniai žodžiai: Teisiniai terminai: Šalys: Vardas/Pavardė/Pavadinimas Kodas Byloje kaip Vilniaus miesto savivaldybės administracijos viešosios tvarkos grupė institucija/pareigūnas, priėmęs nutarimą ATP/AN byloje Kategorijos: Kelio ženklų, žmonių vežimo reikalavimų nesilaikymas ar kitas Kelių eismo taisyklių pažeidimas (ANK 417 str.) Kelio ženklų, žmonių vežimo reikalavimų nesilaikymas ar kitas Kelių eismo taisyklių pažeidimas (ANK 417 str.) Kelio ženklų, žmonių vežimo reikalavimų nesilaikymas ar kitas Kelių eismo taisyklių pažeidimas (ANK 417 str.) Apygardos teismo sprendimas dėl apeliacinio skundo (ANK 653 str.) Apygardos teismo sprendimas dėl apeliacinio skundo (ANK 653 str.) Apygardos teismo sprendimas dėl apeliacinio skundo (ANK 653 str.) Administraciniai nusižengimai, susiję su transporto priemonių vairavimo ir eksploatavimo tvarkos pažeidimu (ANK 415–417, 420–433 str.) Administraciniai nusižengimai, susiję su transporto priemonių vairavimo ir eksploatavimo tvarkos pažeidimu (ANK 415–417, 420–433 str.) Administraciniai nusižengimai, susiję su transporto priemonių vairavimo ir eksploatavimo tvarkos pažeidimu (ANK 415–417, 420–433 str.) Apeliacinis procesas dėl pirmosios instancijos teismo procesinių sprendimų Apeliacinis procesas dėl pirmosios instancijos teismo procesinių sprendimų Apeliacinis procesas dėl pirmosios instancijos teismo procesinių sprendimų Administraciniai nusižengimai, susiję su transportu ir kelių ūkiu (ANK 370–463 straipsniai) Administraciniai nusižengimai, susiję su transportu ir kelių ūkiu (ANK 370–463 straipsniai) Administraciniai nusižengimai, susiję su transportu ir kelių ūkiu (ANK 370–463 straipsniai) Administraciniai nusižengimai, susiję su transportu ir kelių ūkiu (ANK 370–463 straipsniai) Administracinių nusižengimų teisena Administracinių nusižengimų teisena Administracinių nusižengimų teisena ? Administracinio nusižengimo bylos Nr. AN2- 387- 908/2024 Teisminio proceso Nr. 4-68-3-01387-2024-8 Procesinio sprendimo kategorijos: 16.11.3; 21.11.10 (S) &#xa0; &#xa0; VILNIAUS APYGARDOS TEISMAS &#xa0; NUTARTIS LIETUVOS RESPUBLIKOS VARDU &#xa0; 2024 m. gruodžio 19 &nbsp;d. Vilnius &#xa0; Vilniaus apygardos teismo Baudžiamųjų bylų skyriaus teisėja Eglė Gruodienė teismo posėdyje &nbsp; rašytinio proceso tvarka išnagrinėjo administracinėn atsakomybėn patraukto S. C. apeliacinį skundą dėl Vilniaus miesto apylinkės teismo 2024 m. spalio 23 d. nutarties, kuria netenkintas S. C. skundas ir Vilniaus miesto savivaldybės administracijos 2024 m. liepos 30 d. &nbsp;nutarimas administracinio nusižengimo byloje Nr. SAVAD-13-ANR_N-12687-2024 paliktas nepakeistas. &#xa0; Teismas &#xa0; n u s t a t ė : &#xa0; I. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Byloje nustatytos faktinės aplinkybės &#xa0; 1. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Vilniaus miesto savivaldybės administracijos (toliau – ir Institucija) 2024 m. liepos 30 d. nutarimu Nr. SAVAD-13-ANR_N-12687-2024 S. C. patrauktas administracinėn atsakomybėn pagal Lietuvos Respublikos administracinių nusižengimų kodekso (toliau – ir ANK) 417 straipsnio 2 dalį dėl to, kad 2024 m. gegužės 4 d. 18.27 val. (duomenys neskelbtini) , S. C. , vairuodamas transporto priemon ę „Lexus &nbsp;GS450H “ valst. Nr. (duomenys neskelbtini) , &nbsp; sustojo ir stovėjo Kelių eismo taisyklių draudžiamoje vietoje – transporto priemonių eismui (stovėjimui) neskirtoje teritorijoje. Tokiais veiksmais S. C. pažeidė Lietuvos Respublikos Vyriausybės 2002 m. gruodžio 11 d. nutarimu Nr. 1950 patvirtintų Kelių eismo taisyklių (toliau – ir KET, Kelių eismo taisyklės) 150.5 punktą . Už administracinį nusižengimą S. C. paskirta administracinė nuobauda &nbsp; – 40 Eur dydžio bauda. 2. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Vilniaus miesto apylinkės teismo 2024 m. spalio 23 d. nutartimi &nbsp;administracinėn atsakomybėn patraukto S. C. skundas dėl Institucijos nutarimo netenkintas, paliekant Institucijos 2024 m. liepos 30 d. nutarimą nepakeistą. Pirmosios instancijos teismo vertinimu, Institucija teisingai vertino administracinio nusižengimo padarymo aplinkybes, tinkamai taikė materialinės teisės normas, o S. C. paskirta nuobauda nelaikytina &nbsp;per griežta. &#xa0; II. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Apeliacinio skundo ir atsiliepimo į jį &nbsp;prašymai ir argumentai &#xa0; 3. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Administracinėn atsakomybėn patraukto S. C. apeliaciniu skundu prašoma pripažinti nepagrįstais ir neteisėtais Vilniaus miesto savivaldybės administracijos 2024 m. liepos 30 d. nutarimą bei dėl jo priimtą Vilniaus miesto apylinkės teismo 2024 m. spalio 23 d. nutartį. 3.1. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Apelianto vertinimu, skundžiama nutartis yra prieštaringa, nemotyvuota, neatitinkanti faktinių aplinkybių, priimta neištyrus visų byloje pateiktų bei papildomai galimų surinkti įrodymų, todėl yra nepagrįsta, neteisėta ir naikintina, o byla nutrauktina arba grąžintina iš naujo nagrinėti Vilniaus miesto savivaldybės administracijai. Skunde t eigiama, kad &nbsp;Institucija, motyvuodama priimtą nutarimą, klaiding a i jį grind ė &nbsp;ankstesne teismų praktika &nbsp;– &nbsp; rėmėsi &nbsp;Vilniaus apygardos teismo nutartimi administracinio nusižengimo byloje Nr. eAN2-298-574/2018, kurioje vairuotojui buvo inkriminuojamas automobilio statymas „ant vejos“ (pievoje, ant žolės); tuo tarpu taip pat minimoje byloje Nr. AN2-289-898/2023 kalbama apie neleistiną automobilio stovėjimą „pievoje“, „ant apsnigtos pievos“, o ne aptakią KET 150.5 punkto nuostatą „kitose transporto priemonių eismui (stovėjimui) neskirtose teritorijose“, pagal kurią asmeniui sunku gintis, todėl būtini papildomi detalūs duomenys, kodėl konkreti vieta neskirta automobilių parkavimui bei kam ji apskritai yra skirta. 3.2. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Apeliantas laikosi pozicijos, kad formalios teisinės nuostatos negali radikaliai nesutapti su realybe, t. y. jo teigimu, (duomenys neskelbtini) &nbsp; miesto rajonai neatitinka šių dienų poreikių, o konkrečiu atveju, (duomenys neskelbtini) &nbsp; rajono (duomenys neskelbtini) , (duomenys neskelbtini) &nbsp; ir gretimų daugiabučių kiemuose nėra nė vienos specialiai ilgalaikiam bendram automobilių parkavimui skirtos vietos, &nbsp;tad kiekvieno daugiabučio gyventojai automobilius stato visur, be kita ko, ir pažeisdami KET nuostatas. Apeliaciniame skunde pažymima, kad (duomenys neskelbtini) &nbsp; aplink oje dažnai daromi KET pažeidimai, nes &nbsp;transporto priemonės statomos vienu ratu ant šaligatvio, nors toks parkavimo būdas nėra nurodytas; užstatomi įėjimai į daugiabučių laiptines; užstatomi šaligatviai; automobiliai statomi nepaliekant tarpų pravažiuoti kitoms transporto priemonėms. &nbsp; Apelianto teigimu, nagrinėjamoje byloje aptariama neasfaltuota stovėjimo aikštelė šalia (duomenys neskelbtini) &nbsp; namo šoninio fasado yra viena iš vietų, objektyviai tinkanti parkavimui ir nepažeidžiant jokių interesų – netrukdo pėstiesiems, eismui, nepažeidžia saugumo, neniokoja fizinės aplinkos. Nors &nbsp;minėtos teritorijos kitokios, nei parkavimo, paskirties klausimas buvo keliamas pirmosios instancijos teisme, tačiau teismas pritarė Institucijos požiūr iui , jog ap tariama teritorija nėra skirta parkavimui, nes yra atskirta nuo asfaltuotos dalies borteliais, kurie, kaip pabrėžia apeliantas, yra susidėvėję ( past. – pridedama nuotrauka „Be bortelio.jpg“) ir juos savivaldybei būtų tikslinga pakeisti. &nbsp; Apeliaciniame skunde kritiškai &nbsp;kaip deklaratyvi &nbsp;vertinama skundžiamos nutarties formuluotė, kad vieta yra „neasfaltuota ir nepritaikyta automobilių eismui“ . A pelianto teigimu, daug neasfaltuotų vietų yra pritaikytų eismui, ir atvirkščiai. Šiam e &nbsp;kontekste &nbsp;kaip pavyzdys nurodomos par kavimo erdvė šalia Lietuvos Respublikos Seimo bei Kairėnų kapinių Vilniaus miesto pakraštyje esančios aikštelės, kurios nėra asfaltuot uos . Prie apeliacinio skund o &nbsp;pridedama nuotrauka iš www.lrytas.lt archyvo („Prie Seimo.jpg“) ir vietovės atvaizdas iš interneto svetainės „Google.com/Maps“ („Kairėnų kapinių.jpg“). 3.3. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Skunde k eliamas klausimas, kodėl apeliantui nėra inkriminuojamas statymas žalioje erdvėje ir kodėl neinkriminuojamomis aplinkybėmis apylinkės teismas motyvuoja priimamą sprendimą . &nbsp;Be to, pastebima ir tai, kad aplinkybė dėl erdvės artumo prie (duomenys neskelbtini) &nbsp; namo vartojama daugiskaita, nors tai yra erdvė netoliese vieno objekto, t. y. gyvenamojo namo, o ne gyvenamųjų namų. &nbsp; Apeliaciniame skunde nesutinkama su skundžiamos nutarties išvada, kad vienintelėje į bylą pateiktoje reikšmingoje nuotraukoje užfiksuotos visos bylai reikšmingos aplinkybės, tačiau šis teiginys, apelianto įsitikinimu, neatitinka tikrovės, nes nuotraukoje nėra matoma, ar automobilio bent vienas ratas nestovi ant žalios vejos, o nustačius šią aplinkybę, Institucija būtų įpareigota inkriminuoti KET 150.5 punkto nuostatą – stovėjimą ant žalios vejos. Akcentuojama, kad pirmosios instancijos teismas atkreipė S. C. dėmesį, jog teismas nesvarsto „parkavimo ant vejos“ (ne)inkriminavimo, nes šiuo atveju neteisėtas automobilio parkavimas ant žolės nėra inkriminuojamas. Visgi, apeliantas pažymi, kad motyvuojant jam inkriminuojamą pažeidimą vartojamos tokios frazės, kaip „žalias (duomenys neskelbtini) “, „apželdinti plotai“, „vientisai žaliajai zonai priskirtini plotai“, „nebeauga žolė“. Apeliaciniame skunde admin is tracinėn atsakomybėn patrauktas S. C. aptartų aplinkybių kontekste kelia klausimą, kodėl skundžiamoje nutartyje dažnai ir plačiai aptariama nuostata, kad negalima automobilio statyti žaliojoje zonoje. 3.4. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Be kita ko, apeliaciniame skunde keliamas klausimas dėl KET 150 punkto, kuriame numatyta 16 papunkčių, formuluočių, kai &nbsp;dalyje papunkčių įvardinti konkretūs atvejai, kur sustoti ir stovėti draudžiama, tuo tarpu KET &nbsp;150.5 punktas formuluojamas plačiau. Apeliantas sutinka, kad teisės akte nėra galimybės konkrečiai įvardinti visų vietų, kur transporto priemonės parkavimas nebūtų saugus ir logiškas. Visgi, KET išplėstos formuluotės nėra begalinės ir Inst itu cija neturi pagrindo jas aiškinti išplėstinai. 3.5. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Apeliantas pažymi, kad (duomenys neskelbtini) &nbsp; miesto gyventojų automobilių statymas ant žaliosios vejos / pievų / žaliojoje zonoje yra tapęs visuotine savivaldybės neišsprendžiama problema, todėl, apelianto teigimu, yra susiformavusi visuotinai žinoma teis m ų praktika, pagal kurią automobilių parkavimas draudžiamas ten, kur veja yra reali, t. y. auga, žaliuoja, yra prižiūrima, tikėtina, kad ir aiškiai atskirta nuo važiuojamosios dalies; tuo tarpu, jei teritorijoje žolė augo kažkada arba tik teoriškai galėtų augti, parkavimas tokioje vietoje nelaikytinas pažeidimu pagal KET 150.5 punktą. Apelianto įsitikinimu, nagrinėjamu atveju pasirinkimas taikyti nuostatą dėl draudimo parkuotis „kitose vietose“ yra Institucijos bandymas ignoruoti teismų praktiką. Šiame kontekste pažymima Vilniaus apygardos teismo 2013 m. gruodžio 6 d. nutartis administracinio pažeidimo byloje Nr. ATP-1325-166/2013, kurioje konstatuota, kad Kelių eismo taisyklėse vejos apibrėžimas nepateikiamas, tačiau jis pateikiamas Lietuvos Respublikos želdynų įstatymo 2 straipsnio 20 punkte. Taip pat apeliaciniame skunde cituojamos kitos minėtos nutarties išvados. 3.6. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Apeliantas pažymi ir tai, kad skundžiamoje nutartyje akcentuojama, jog administracinis nusižengimas yra pavojinga veika, nors konkrečiu atveju, inkriminuojant ANK 417 straipsnio 2 dalyje numatytą pažeidimą ir remiantis KET 150.5 punkto formuluote, apie pavojingą veiką nėra kalbama. Priešingai, S. C. įsitikinimu, nagrinėjamu atveju yra prielaidos taikyti ANK 12 straipsnio nuostatą „Mažai pavojinga veika“. Apeliaciniame skunde teigiama, kad minėtos nuostatos gali būti taikomos padarius ANK 417 straipsnio 7 dalyje numatytą nusižengimą, nors tai nėra nagrinėjamu atveju inkriminuojama nuostata, tačiau įvertinus pažeidimo pavojingumą, o ir Institucij os &nbsp;inkriminuo j a mą &nbsp;aptakią bendrinę formuluotės dalį, apelianto įsitikinimu, nagrinėjamas atvejis yra labiau susijęs su ANK 417 straipsnio 7 dalimi, numatančia mažai pavojingos veikos vertinimą. Juo labiau, kad minėtame ANK straipsnyje pateikiamas ne baigtinis Kelių eismo taisyklių pažeidimų sąrašas. 4. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Vilniaus miesto savivaldybės administracijos Viešosios tvarkos grupės atsiliepimu į apeliacinį skundą prašoma &nbsp;palikti Vilniaus miesto apylinkės teismo 2023 m. spalio 23 d. nutartį bei Institucijos 2024 m. liepos 30 d. nutarimą nepakeistus ir apeliacinio skundo netenkinti. 4.1. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Institucijos vertinimu, administracinėn atsakomybėn patraukto S. C. apeliacinis skundas yra nepagrįstas, o jo atžvilgiu priimti ir apeliaciniu skundu skundžiami procesiniai sprendimai yra teisėti ir pagrįsti, nėra teisinio pagrindo juos keisti ar naikinti &nbsp; bei &nbsp;nutraukti administracinio nusižengimo teiseną . &nbsp; Institucija pažymi, kad bylą nagrinėjant ne teismo tvarka S. C. pasinaudojo jam suteikta teise ir dalyvavo žodiniame nagrinėjime bei pateikė paaiškinimus, kurie buvo ne tik aprašyti nutarime, bet ir įvertinti bei motyvuotai atmesti. Institucijos vertinimu, priešingai nei teigia apeliantas, pirmosios instancijos teismo nutartis neturi apelianto nurodomų trūkumų, juo labiau, kad pirmosios instancijos teismas buvo padaręs pertrauką, įpareigojęs Institucijos atstovą pateikti papildomus įrodymus, galinčius turėti reikšmės teismo sprendimui. Institucijos atstovas taip pat atkreipia dėmesį &nbsp;į tai , kad, nors apeliantas nurodo, jog skundžiama nutartimi padarytos išvados neatitinka faktinių bylos aplinkybių ir buvo priimt os &nbsp;neištyrus visų byloje pateiktų bei papildomai galimų surinkti įrodymų, tačiau apeliaciniame skunde nenurodoma nei kokios faktinės aplinkybės nustatytos neteisingai, nei kokie papildomi įrodymai galėtų būti surinkti. &nbsp;Institucijos atstovo vertinimu, apeliantas nesutinka su Institucijos nutarime ir skundžiamoje nutartyje pateiktu jo veiksmų teisiniu vertinimu, t. y. nesutinka, kad tokie veiksmai laikytini administraciniu nusižengimu. &nbsp; Nors apeliantas viso proceso metu neigė padaręs administracinį nusižengimą, tačiau, Institucijos įsitikinimu, šį faktą patvirtina byloje surinkti įrodymai. E sminės aplinkybės atsispindi byloje esančiose nuotraukose, kuriose užfiksuotas S. C. priklausantis automobilis, jo stovėjimo vieta ir jos ypatybės – veja nebeauga, yra likęs tik išvažinėtos, suplūktos žemės plotas , kuris nuo važiuojamosios dalies yra atskirtas aiškiai matomu borteliu, o apelianto automobilis už šio bortelio ribų yra užvažiavęs visais keturiais ratais. &nbsp; B yloje esančios „Google maps“ nuotraukos, „Žalias (duomenys neskelbtini) “ žemėlapio iškarpos, GIS sistemos žemėlapio iškarpos taip pat leidžia įžvelgti aiškų atskyrimą tarp asfaltu dengtos važiuojamosios dalies ir teritorijos, kurioje S. C. pastatė savo automobilį. Be kita ko, Institucijos atstovo teigimu, šie duomenys pagrindžia, kad ši vieta yra teritorijos, skirtos vejai augti, dalis, ir, nors dėl nuolatinio automobilių statymo konkrečioje vietoje galiausiai veja išnyko (tai parodo „Google maps“ nuotraukos), tai nereiškia, jog tikroji teritorijos paskirtis pasikeitė ir joje tapo galima statyti transporto priemones. 4.2. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Institucijos atstovas pažymi, kad nesant įrodymų, jog apelianto automobilis buvo pastatytas ant vejos, toks požymis nebuvo ir negalėjo būti inkriminuotas ( atitinkamai, šiai bylai nėra aktuali ir Vilniaus apygardos teismo 2013 m. gruodžio 6 d. nutartyje administracinio teisės pažeidimo byloje Nr. ATP-1325-166/2013 suformuota praktika dėl vejos sąvokos). &nbsp;Visgi, tokios aplinkybės nereiškia, jog apskritai nebuvo pagrindo S. C. patraukti administracinėn atsakomybėn, nustačius, kad transporto priemonę jis pastatė ant suplūktos (išvažinėtos) žemės. &nbsp; N agrinėjamu atveju aplinkybių visuma lėmė išvadą, kad S. C. automobilio pastatymo vieta nėra skirta transporto priemonių eismui (stovėjimui). &nbsp; Apylinkės teismas nenukrypo nuo teismų praktikos, nes tokie veiksmai, kaip automobilio pastatymas ant suplūktos žemės, žaliajai zonai priskirtiname plote – teismų praktikoje yra kvalifikuojami kaip transporto priemonių statymas tam neskirtoje teritorijoje (pavyzdžiui, Kauno apygardos teismo 2023 m. kovo 16 d. nutartis administracinio nusižengimo byloje Nr. AN2-65-919/2023 ). 4.3. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; KET 150.5 punkte numatytas draudimas transporto priemones statyti jų eismui (stovėjimui) neskirtose teritorijose yra imperatyvus; šios nuostatos taikymui nėra numatyta išlygų, ji privaloma visiems transporto priemonių valdytojams. &nbsp;T ai, kad prie daugiabučių namų trūksta automobilių stovėjimui skirtų vietų, o aplink inių &nbsp;namų gyventojai neretai savo automobilius stato nesilaikydami KET įtvirtintų draudimų, Institucijos įsitikinimu, nešalina apelianto atsakomybės . 4.4. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Institucijos atsiliepime nurodoma, kad nagrinėjamas atvejis neatitinka ANK 417 straipsnio 7 dalies nuostatų, nes nustačius, jog buvo pažeistas KET 150.5 punktas, atsakomybė taikytina pagal ANK 417 straipsnio 2 dalį. N esant pagrindo perkvalifikuoti apelianto veiksmus pagal ANK 417 straipsnio 7 dalį, nėra pagrindo ir ANK 12 straipsnio nuostatų taikymui, nes ANK 417 straipsnio 2 dalyje numatytas administracinis nusižengimas nepatenka į baigtinį ANK 12 straipsnyje numatytą administracinių nusižengimų sąrašą ; . &#xa0; III. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Apeliacinės instancijos teismo argumentai ir išvados &#xa0; Apeliacinis skundas netenkinamas. 5. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Vadovaudamasis ANK 652 straipsnio 1 dalimi apygardos teismas, nagrinėdamas bylą dėl apeliacinio skundo, patikrina priimto nutarimo (nutarties) administracinio nusižengimo byloje teisėtumą ir pagrįstumą. Pažymėtina, kad apeliacinės instancijos teismo pareiga pagrįsti priimtą sprendimą neturėtų būti suprantama kaip reikalavimas detaliai atsakyti į kiekvieną argumentą (pavyzdžiui, Lietuvos Aukščiausiojo Teismo nutartys administracinių teisės pažeidimų bylose Nr. 2AT-35-648/2015, 2AT-98-677/2015, 2AT-65-895/2016, administracinių nusižengimų bylose Nr. 2AT-13-976/2019 , 2AT-4-511/2023 ). 6. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Apeliacinės instancijos teismas, įvertinęs skundžiamos nutarties motyvus, apelianto bei atsili e pimą į apeliacinį skundą pateikusios Institucijos argumentus, išanalizavęs administracinio nusižengimo byloje esančius duomenis, sprendžia, kad pirmosios instancijos teismas padarė teisingas, byloje surinktais duomenis pagrįstas išvadas, jog S. C. veiksmuose nustatyti administracinio nusižengimo, numatyto ANK 417 straipsnio 2 dalyje, požymiai, todėl apeliantas pagrįstai patrauktas administracinėn atsakomybėn dėl šio administracinio nusižengimo padarymo. 7. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Institucijos 2024 m. liepos 30 d. nutarimu S. C. administracinėn atsakomybėn patrauktas pagal ANK 417 straipsnio 2 dalį dėl to, kad jis, vairuodamas transporto priemonę – automobilį „Lexus GS450H “ , valst. Nr. (duomenys neskelbtini) , sustojo ir stovėjo Kelių eismo taisyklių draudžiamoje vietoje – transporto priemonių eismui (stovėjimui) neskirtoje teritorijoje, ir taip pažeidė Lietuvos Respublikos Vyriausybės 2002 m. gruodžio 11 d. nutarimu Nr. 1950 patvirtintų Kelių eismo taisyklių 150.5 punkto nuostatas &nbsp;(b. l. 20–23) . 8. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; ANK 417 straipsnio 2 dalyje (suvestinė redakcija, galiojusi nuo 2024 m. gegužės 1 d. iki 2024 m. gegužės 15 d.) buvo numatyta administracinė atsakomybė už sustojimą ir stovėjimą vietose, kuriose pagal Kelių eismo taisykles draudžiama sustoti ir stovėti, sustojimą ir stovėjimą nesilaikant kelio ženklų ir ženklinimo reikalavimų, važiavimo tvarkos gyvenamosiose zonose ir kiemuose pažeidimą. &nbsp;Atsižvelgiant į tai, kad ANK 417 straipsnio 2 dalies nuostata yra blanketinė ir jos turinys detalizuojamas Kelių eismo taisyklėse, nagrinėjamu atveju yra reikšminga vertinti, ar S. C. veiksmais buvo pažeisti Institucijos nutarime nurodyto KET 150.5 punkto reikalavimai, pagal kuriuos sustoti ir stovėti draudžiama ant vejos, šaligatvio (išskyrus tuos atvejus, kai ten stovėti leidžia stovėjimo būdą nurodantys kelio ženklai arba transporto priemonė nurodyta leidime, išduotame prekiauti viešoje vietoje renginių metu), taip pat sporto, vaikų žaidimo aikštelėse ir kitose transporto priemonių eismui (stovėjimui) neskirtose teritorijose (suvestinė redakcija, galiojusi nuo 2024 m. vasario 1 d. iki 2024 m. lapkričio 30 d.). 9. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Pagal ANK atsako tik tas asmuo, kurio padaryta įstatymų uždrausta veika atitinka ANK nustatytus administracinio nusižengimo požymius (ANK 2 straipsnio 4 dalis). Teismų praktikoje laikomasi nuostatos, kad asmuo administracinėn atsakomybėn traukiamas tik tada, kai byloje esančių įrodymų pagrindu yra konstatuota jam inkriminuojamo administracinio nusižengimo sudėtis. Įstatymo apibrėžto konkretaus administracinio nusižengimo, turinčio visus įstatymo nurodytus administracinio nusižengimo sudėties požymius, padarymas reiškia, kad yra faktinis pagrindas kaltą asmenį patraukti administracinėn atsakomybėn ir skirti jam atitinkamas nuobaudas bei kitas poveikio priemones. Administraciniam nusižengimui, kaip ir kitiems teisės pažeidimams, būdingi keturi objektyvieji ir subjektyvieji požymiai: a) objektas; b) objektyvieji požymiai; c) subjektas; d) subjektyvieji požymiai. Administracinio nusižengimo sudėčiai nustatyti reikalingi visi šie elementai. Jeigu bent vieno požymio nėra, nėra ir nusižengimo sudėties kaip visumos ( Lietuvos Aukščiausiojo Teismo nutartys atnaujintose administracinių nusižengimų bylose Nr. 2AT-10-648/2019 , 2AT-57-976/2020 ). 10. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Apeliaciniu skundu administracinėn atsakomybėn patrauktas S. C. nesutinka su pirmosios instancijos teismo išvadomis, kuriomis pritarta Institucijos nutarimui. Pastebėtina, kad apeliantas neginčija aplinkybių, jog jam priklausančią transporto priemonę jis paliko stovėti užfiksuotoje vietoje ; neteigia, kad vieta, kurioje sustojo ir paliko stovėti savo automobilį yra paženklinta kaip skirta transporto priemonių stovėjimui, visgi, nesutinka su jo nubaudimu, nes &nbsp;laikosi pozicijos, jog dėl probleminės situacijos, susijusios su automobilių statymu prie (duomenys neskelbtini) &nbsp; mieste esančių daugiabučių namų, gyventojai dažnai statosi transporto priemones tokiose vietose, kuriose tiesiog nebūtų trukdoma eismui ir eismo dalyviams. Visgi, apygardos teismas, įvertinęs byloje esančius duomenis, nenustatė pagrindo sutikti su apeliaciniame skunde dėstoma apelianto pozicija, kuri iš esmės yra pagrįsta subjektyviu asmens aplinkybių suvokimu , prieš ingu teisiniam reglamentavimui . 11. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; ANK 569 straipsnyje nustatyta, kad teismas įvertina įrodymus pagal vidinį savo įsitikinimą, pagrįstą išsamiu ir nešališku visų bylos aplinkybių išnagrinėjimu, vadovaudamasis įstatymu. Tam tikrų faktinių aplinkybių buvimas ar nebuvimas yra konstatuojamas remiantis byloje surinktų įrodymų visuma, o ne atskirais įrodymais. Nustatant teisiškai reikšmingas aplinkybes turi būti įvertintas surinktų įrodymų pakankamumas, jų nuoseklumas, galimi jų prieštaravimai, logiškumas, atitinkamų duomenų nurodymo aplinkybės, įrodymų šaltinių patikimumas. Be to, pagal ANK 636 straipsnį nutarime administracinio teisės pažeidimo byloje turi būti ne tik išdėstytos bylos nagrinėjimo metu nustatytos aplinkybės, bet jos turi būti ir motyvuotai įvertintos. Visgi, pabrėžtina, kad proceso dalyviams nepriimtinos teismo išvados dėl įrodymų vertinimo ar faktinių bylos aplinkybių nustatymo savaime negali būti laikomos nepagrįstomis (pavyzdžiui, Lietuvos Aukščiausiojo Teismo 2022 m. balandžio 21 d. nutartis administracinio nusižengimo byloje Nr. 2AT-41-976/2022 ). &nbsp; Nagrinėjamu gi atveju, apeliacinės instancijos teismo vertinimu, pirmosios instancijos teismas rėmėsi įstatymo nustatyta tvarka surinktais ir teisminio bylos nagrinėjimo metu patikrintais įrodymais, nutartyje aiškiai ir išsamiai išdėstė priimto procesinio sprendimo motyvus bei įrodymus, kuriais grindžiamos teismo išvados, taigi, jokie esminiai procesiniai pažeidimai bylos nagrinėjimo metu padaryti nebuvo. Tuo tarpu, v ien tai, kad apeliantas nesutinka su pirmosios instancijos teismo išvadomis savaime nereiškia, kad administracinio nusižengimo byla buvo išnagrinėta neišsamiai ir / ar esmingai pažeistos ANK nustatytos įrodymų tyrimo ir jų vertinimo taisyklės. 12. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Pirmiausia, atsakant &nbsp;į apeliaciniame skunde akcentuojam u s argumentus &nbsp;dėl aplinkybių, susijusių su žaliaisiais plotais, veja bei transporto priemonių statymu būtent tokiose vietose , pabrėžtina, kad S. C. administracinio nusižengimo 2024 m. gegužės 28 d. protokolas buvo surašytas, o vėliau ir 2024 m. liepos 30 d. nutarimas administracinio nusižengimo byloje priimtas ne dėl to, jog asmuo transporto priemonę būtų pastatęs ant vejos, kuri eksplicitiškai nurodoma KET 150.5 punkte, tačiau pagal administracinio nusižengimo aplinkybes S. C. inkriminuojamas transporto priemonės sustojimas ir stovėjimas transporto priemonių eismui (stovėjimui) neskirtoje teritorijoje. Vadinasi, &nbsp; šiuo klausimu pateikiami apeliacinio skundo argumentai &nbsp; iš esmės nėra susiję su apeliantui inkriminuojamu administraciniu nusižengimu. &nbsp;Nors apelianto įsitikinimu, jam inkriminuojama KET punkto formuluotė yra abstrakti ir jam yra sunku gintis pagal tokias aplinkybes, visgi, apygardos teismas neturi pagrindo vertinti, kad apelianto galimybės gintis nuo inkriminuojamo administracinio nusižengimo buvo apsunkintos. Tiek iš tyrimo metu , tiek ir pirmosios instancijos teisme duotų administracinėn atsakomybėn patraukto asmens paaiškinimų matyti, kad jis suvokė pažeidimo esmę, t. y. suprato, jog, Institucijos vertinimu, jis, vairuodamas automobilį, sustojo ir paliko jį stovėti draudžiamoje vietoje. &nbsp;Vien tai, kad subjektyviu apelianto vertinimu Kelių eismo taisyklių nuostata yra abstrakti , &nbsp;nelemia pagrindo daryti išvadą apie apsunkintą jo galimybę gintis, nes &nbsp;jam buvo aišku, kada, kurioje vietoje ir kokiais veiksmais jis padarė inkriminuojamą administracinį nusižengimą. &nbsp;Juo labiau, kad tariamas apsunkintas inkriminuojamo administracinio nusižengimo suvokimas apelianto yra siejamas ne su konkretaus administracinio nusižengimo aplinkybėmis, o su teisės akto – Kelių eismo taisyklių – nuostata. &nbsp; A smens nesutikimas su konkrečia teisės normos formuluote nešalina jo atsakomybės pažeidus tokioje normoje įtvirtintus draudimus. Šiame kontekste reiškiami apelianto argumentai laikytini deklaratyviais, nepaneigiančiais nei Institucijos nutarimo, nei apylinkės teismo nutarties teisėtumo bei pagrįstumo. 13. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Vertinant byloje esančius duomenis, &nbsp;kurie akcentuojami ir Institucijos atsiliepime į apeliacinį skundą, &nbsp;iš kurių matyti, kad teritorija, kurioje administracinėn atsakomybėn patrauktas S. C. pastatė ir paliko stovėti savo transporto priemonę, priskiriama žaliųjų erdvių teritorijoms, pažymėtina, jog vien ta aplinkybė, kad anksčiau aptariamoje teritorijoje šalia (duomenys neskelbtini) &nbsp; namo augo veja, kurios šiuo metu nebėra, nesuponuoja pagrindo spręsti, jog tokioje vietoje tapo galimas transporto priemonių statymas. Nesutiktina su apelianto pozicija, kad Institucijos pasirinkimas taikyti nuostatą dėl draudimo parkuotis „kitose vietose“ yra sąmoningas pasirinkimas, ignoruojant teismų praktiką. Priešingas vertinimas sudarytų sąlygas nepagrįstoms situacijoms, kuomet išnaikinus veją / žaliąjį plotą &nbsp;ir todėl nebegalint inkriminuoti pažeidimo dėl transporto priemonės statymo ant vejos, &nbsp; tokiose vietose taptų galimas transporto priemonių statymas, nors iš esmės tokioje &nbsp;teritorijoje jų statymas yra draudžiamas. 14. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Be kita ko, tiesiogiai susijusiais su nagrinėjama byla nelaikytini ir tokio pobūdžio &nbsp;apeliacinio skundo argumentai, kuriais siekiama pabrėžti probleminę situaciją, susijusią su transporto priemonių statymu prie (duomenys neskelbtini) &nbsp; mieste esančių daugiabučių namų. Apygardos teismas pažymi, kad nagrinėjamu atveju yra analizuojamas konkretaus administracinio nusižengimo atvejis &nbsp;ir &nbsp;nėra vertinamos apskritai visos (duomenys neskelbtini) &nbsp; miesto vietos, skirtos &nbsp;ar neskirtos &nbsp;transporto priemonių statymui, tačiau, kuriose gyventojai palieka savo transporto priemones. Apeliacinio skundo argumentai dėl parkavimo erdvės prie Lietuvos Respublikos Seimo rūmų ir prie Kairėnų kapinių esančios aikštelės laikytini nesusijusiais su nagrinėjama byla, todėl plačiau nevertintini, kaip negalintys paneigti apelianto atžvilgiu priimtų procesinių sprendimų teisėtumo bei pagrįstumo. 15. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Iš byloje esančių duomenų matyti, kad automobilis „Lexus“, valst. Nr. (duomenys neskelbtini) , užfiksuotas stovintis prie daugiabučio gyvenamojo namo esančios teritorijos, nuo važiuojamosios dalies atskirtos borteliu (b. l. 25). Pirmosios instancijos teismo nutartyje padaryta pagrįsta išvada, kad byloje esančioje nuotraukoje užfiksuotos esminės aplinkybės, reikšmingos pažeidimo nustatymui, tokios kaip, automobilis, jo valstybiniai numeris bei lokacija, kurioje automobilis yra pastatytas. Kaip jau minėta, &nbsp;svarbu akcentuoti, kad &nbsp;apeliantas nei pirmosios instancijos teisme, nei apeliaciniame skunde neginčija, jog &nbsp;nuotraukoje užfiksuotas būtent jam priklausantis automobilis, neneigia nagrinėjamu atveju aktualioje vietoje palikęs savo transporto priemonę , o aplinkybes dėl transporto priemonės priklausomybės &nbsp;patvirtina ir byloje esantis valstybinės įmonės &nbsp;„Regitra“ duomenų išrašas (b. l. 26) . 16. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Dėl argumentų, susijusių su bortelių nusidėvėjimu, pabrėžtina, kad vien tai, jog važiuojamą ir nevažiuojamąją dalis atskiriantis bortelis yra nusidėvėjęs, nereiškia, jog asmuo turi teisėtą pagrindą pervažiuoti tokį bortelį ir palikti savo transporto priemonę tam neskirtoje vietoje. Juo labiau, kad iš bylos medžiagoje pateiktų fotografijų matyti, jog bortelis yra aiškiai užfiksuotas, nėra sunkiai pastebimas , tai tik sustiprina apygardos teismo įsitikinimą, kad &nbsp;tokia teritorija nėra skirta transporto priemonių statymui. A utomobilio pastatymas vietoje, kai važiuojamoji dalis aiškiai atskirta nuo kitokio pobūdžio teritorijos (šaligatvio, vejos ir pan.) yra vertinamas , &nbsp;kaip automobilio pastatymas stovėjimui neskirtoje teritorijoje. Šiuo atveju byloje esantys įrodymai neabejotinai patvirtina, kad S. C. automobilis stovėjo tam neskirtoje vietoje, t. y. KET draudžiamoje vietoje. &nbsp;Kita vertus, akcentuotina ir tai, kad pats apeliantas iš esmės neneigia, jog vieta, kurioje paliko savo automobilį specialiai nėra skirta ir pritaikyta transporto priemonių stovėjimui. 17. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Šiame kontekste pastebėtina ir tai, kad apeliantas jo atžvilgiu priimtą Institucijos nutarimą kritikuoja ir dėl netinkamo rėmimosi Vilniaus apygardos teismo nutartimis administracinių nusižengimų bylose Nr. eAN2-298-574/2018 bei &nbsp;AN2-289-898/2023, kuriose taip pat pažymėta išvada, jog automobilio statymas vietose, kai važiuojamoji dalis aiškiai atskirta nuo kitokio pobūdžio teritorijos , &nbsp;yra vertinamas kaip automobilio pastatymas stovėjimui neskirtoje teritorijoje. Pabrėžtina, kad, nors administracinio nusižengimo byloje Nr. eAN2-298-574/2018 asmeniui iš tiesų buvo inkriminuojamas automobilio palikimas ant vejos, tačiau paminėta išvada yra bendro pobūdžio, kai važiuojamo ji &nbsp;dalis yra atskiriama nuo šaligatvio, nuo vejos ar kaip nagrinėjamu atveju tiesiog nuo šiuo metu gruntinės erdvės šalimais daugiabučio namo, tačiau tokios nuorodos darymas Institucijos nutarime nereiškia, jog Institucija remiasi klaidingais išaiškinimais, kurie nagrinėjamu atveju nelaikytini precedentu ir jais negali būti remiamasi. 18. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Kita vertus, pirmosios instancijos teismo išvadų, kurioms pritaria ir apygardos teismas, nepaneigia ir tokie apeliacinio skundo argumentai, kuriais akcentuojama, kad prie (duomenys neskelbtini) &nbsp; esančio namo šoninio fasado esanti erdvė yra objektyviai tinkanti transporto priemonių statymui, o transporto priemonių statymas joje netrukdo pėstiesiems, eismo, nepažeidžia saugumo ir kitų aspektų. Atkreiptinas apelianto dėmesys, kad ne patys piliečiai asmeniškai nusprendžia, kuriose erdvėse yra galimas transporto priemonių statymas, kuriose jis bus saugus ar nesaugus. Esant teritorijoms, kuriose yra draudžiama transporto priemones statyti, net ir nesant specialių tai numatančių ženklių, tokių draudimų asmenys privalo laikytis, net jeigu &nbsp;jiems nepritaria . Kita vertus, kaip pirmosios instancijos teismo posėdyje pastebė j o ir Institucijos atstovas, daugiabučiuose namuose gyvenantys asmenys turi teisę inicijuoti kreipimąsi į miesto savivaldybę, siekiant spręsti transporto priemonių statymo problemas, tačiau tokios &nbsp;situacijos negali būti sprendžiamos transporto priemones &nbsp;statant savavališkai įvertintose kaip tinkamose, tačiau teisės aktų pagrindu draudžiamose , &nbsp;vietose. &nbsp; S varbu pabrėžti ir tai, kad kitų asmenų daromi identiško pobūdžio nusižengimai neatleidžia atsakomybėn traukiamų asmenų nuo atsakomybės , t odėl tokie administracinėn atsakomybėn patraukto asmens argumentai, pateikti skunde pirmosios instancijos teismui, kad pats apeliantas &nbsp;ar jo šeimos nariai dėl statymo aptariamoje vietoje niekada nėra bausti, nors būstą turi nuo (duomenys neskelbtini) &nbsp; m., laikytini nepaneigiančiais apelianto nubaudimo pagrįstumo, nes &nbsp; tai , ar asmens &nbsp;veika atitinka administracinio nusižengimo sudėties požymius , vertinama pagal konkrečiu atveju nustatytas individualias aplinkybes . Nagrinėjamu atveju byloje esantys duomenys leidžia neabejotinai daryti išvadą, kad apeliantui inkriminuoto nusižengimo požymius jo veika atitinka. 19. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Pažymėtina tai, kad draudimą stovėti tam tikroje vietoje įtvirtina ne tik draudžiamieji kelio ženklai, bet ir KET nuostatos. Šių taisyklių 150 punkte (150.1–150.16) nustatyta visa eilė draudimų dėl sustojimo ir stovėjimo. Jei nėra automobilių stovėjimą ar sustojimą draudžiančio kelio ženklo, tai dar nereiškia, kad toks veiksmas, t. y. automobilio statymas atitinkamoje teritorijoje, yra leidžiamas. KET privalančiam išmanyti vairuotojui šie draudimai turi būti žinomi ir be kelio ženklų. KET 150.5 punkte numatyta, kad ant vejos ar šaligatvio stovėti galima tuo atveju, jeigu stovėti leidžia stovėjimo būdą nurodantys kelio ženklai. I š byloje esančių nuotraukų nematyti jokių kelio ženklų, leidžiančių statyti automobilį aptariamoje vietoje. Juo labiau, kad pats administracinėn atsakomybėn patrauktas S. C. pirmosios instancijos teisme patvirtino, jog teritorijoje, kur statė automobilį, nėra nei stovėjimą leidžiančių, nei jį draudžiančių ženklų (b. l. 68). 20. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; V ertinant apeliacinio skundo argumentus, susijusius su jame pateikiama teismų praktik a , pirmiausia, pažymėtina, kad teismų precedentai yra teisės šaltiniai, o rėmimasis jais yra vienodos teismų praktikos ir teisingumo įgyvendinimo sąlyga, tačiau remdamasis tokiu šaltiniu teismas visų pirma turi įsitikinti, ar jis turi precedento galią jo nagrinėjamojoje byloje. Pabrėžtina, kad teismų praktikoje teismams sprendžiant bylas precedento galią turi tik tokie ankstesni teismų sprendimai, kurie buvo sukurti analogiškose bylose, t. y. precedentas taikomas tik tose bylose, kurių faktinės aplinkybės yra tapačios arba labai panašios į tos bylos, kurioje buvo sukurtas precedentas, faktines aplinkybes ir kurioms turi būti taikoma ta pati teisė kaip toje byloje, kurioje buvo sukurtas precedentas ( Lietuvos Respublikos Konstitucinio Teismo 2007 m. spalio 24 d. nutarimas ). Pastebėtina, kad pavyzdžiui, apelianto nurodomoje Vilniaus apygardos teismo 2013 m. gruodžio 6 d. nutartyje administracinio teisės pažeidimo byloje Nr. ATP-1325-166/2013 asmuo atsakomybėn buvo traukiamas dėl to, kad transporto priemonę pastatė ant vejos. Kaip jau buvo pažymėta apygardos teismo priimame sprendime, nagrinėjamu atveju S. C. nėra traukiamas administracinėn atsakomybėn dėl jo transporto priemonės sustojimo ir stovėjimo ant vejos, pievos ir pan., todėl apeliaciniame skunde nurodomi teismų sprendimai nelaikytini precedentu nagrinėjamoje byloje. 21. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Be kita ko, apeliaciniame skunde referuojama ir į ANK 12 straipsn į , pagal kurio 1 dalį, jeigu padaryta mažai pavojinga administracinio nusižengimo požymių turinti veika ir ANK 22 straipsnio 2 dalies 1 punkte nurodytą administracinės nuobaudos paskirtį galima įgyvendinti netraukiant asmens administracinėn atsakomybėn, teisę pradėti administracinio nusižengimo teiseną turintis pareigūnas gali jos nepradėti ir pareikšti asmeniui žodinę pastabą. Visgi, pastebėtina, kad ANK 12 straipsnio 1 dalyje tiesiogiai nurodyta, jog aptariamo straipsnio nuostatos gali būti taikomos tik tada, kai asmuo padarė tiesiogiai šiame straipsnyje išvardytus administraciniu nusižengimus. Pabrėžtina, kad ANK 417 straipsnio 2 dalyje numatytas administracinis nusižengimas į šį sąrašą nepatenka. Nors apeliantas savo poziciją dėl šių nuostatų taikymo nagrinėjimu atveju grindžia ir tuo, kad, jo įsitikinimu, vertinant realias aplinkybes, administracinio nusižengimo pavojingumo laipsnį bei tai, jog Institucija S. C. atžvilgiu inkriminuoja abstrakčią formuluotę, egzistuoja pagrindas jo atžvilgiu susiklosčiusią situaciją vertinti ANK 417 straipsnio 7 dalies kontekste, nes &nbsp;dėl šioje dalyje numatytų administracinių nusižengimų galimas ANK 12 straipsnio 1 dalies taikymas. Visgi, tokia apelianto pozicija laikytina nepagrįsta nei faktinėmis, nei teisinėmis aplinkybėmis. Institucijos nutarimu S. C. padarytas administracinis nusižengimas kvalifikuotas tinkamai, o vien subjektyvus apelianto vertinimas , siekiant palankesnio kvalifikavimo, galinčio lemti mažesnę asmeniui kilsiančią atsakomybę, &nbsp;nėra pagrindas tokią kvalifikaciją keisti. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyt a , tokio pobūdžio apeliacinio skundo argumentai atmesti ni &nbsp;kaip nepagrįsti ir iš esmės prieš ingi &nbsp;teisiniam reglamentavimui, todėl nesudaro pagrindo keisti ar naikinti apelianto atžvilgiu priimtų ir skundžiamų procesinių sprendimų. 22. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Be kita ko, &nbsp;nepagrįstais laikytini ir apeliacinio skundo argumentai, kad apylinkės teismo nutartis neatitinka nagrinėjamos bylos aplinkybių, nes joje yra rašoma, jog administracinis nusižengimas yra pavojinga veika, nors konkrečiai byloje, inkriminuojant ANK 417 straipsnio 2 dalį, remiantis KET 150.5 punkto formuluote, objektyviai nėra kalbama apie pavojingą veiką. &nbsp;Visgi, skundžiamoje nutartyje pagrįstai akcentuojama ANK 5 straipsnio 1 dalyje numatyta administracinio nusižengimo samprata, pagal kurią administraciniu nusižengimu laikoma ANK uždrausta kaltininko padaryta pavojinga &nbsp;veika (veikimas arba neveikimas), atitinkanti administracinio nusižengimo, už kurį numatyta administracinė nuobauda, požymius. &nbsp;Taigi, administracinis nusižengimas savaime yra pavojinga asmens veika, o atskiruose Administracinių nusižengimų kodekso straipsniuose, kuriuose įtvirtintos atskiros nusižengimų sudėtys, papildomai pavojingumo požymis nėra kartojamas, juo labiau jis nėra kartojamas kitų teisės aktų, pavyzdžiui, šiuo atveju – Kelių eismo taisyklių, nuostatose, į kurias nukreipia Administracinių nusižengimų kodeksas. 23. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Apibendrinant išdėstytas aplinkybes, spręstina, kad S. C. veiksmuose nustatyti administracinio nusižengimo, numatyto ANK 417 straipsnio 2 dalyje, tiek objektyvieji, tiek subjektyvieji sudėties požymiai, dėl to sutiktina su pirmosios instancijos teismo išvada, jog S. C. pagrįstai pripažintas kaltu padaręs minėtą nusižengimą. 24. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Pripažinus, kad pirmosios instancijos teismas priėmė bylos aplinkybėms neprieštaraujantį sprendimą, konstatuotina, jog nagrinėjamu atveju nenustatyta pažeidimų ir dėl administracinės nuobaudos skyrimo. ANK 417 straipsnio 2 dalies sankcijoje numatyta administracinė nuobauda – bauda nuo trisdešimt iki devyniasdešimt eurų. Vadovaujantis ANK 34 straipsnio 2 dalies nuostatomis, baudos dydis nustatomas pagal ANK specialiosios dalies straipsnio sankcijoje numatytų minimalios ir maksimalios baudų vidurkį, atsižvelgiant į padaryto administracinio nusižengimo pobūdį, pažeidėjo kaltės formą ir rūšį, asmenybę, atsakomybę lengvinančias ir sunkinančias aplinkybes. Institucijos 2024 m. liepos 30 d. nutarimu nenustačius nei atsakomybę lengvinančių, nei ją sunkinančių aplinkybių S. C. paskirta administracinė nuobauda – bauda – jos dydį nustačius mažesnį nei galimas pagal ANK 417 straipsnio 2 dalies sankciją baudos vidurkis. &nbsp; Tokio dydžio administracinė nuobauda laikytina teisinga, tinkamai individualizuota ir paskirta nepažeidžiant ANK nuostatų. Kadangi apeliaciniu skundu atskirai S. C. paskirtos administracinės nuobaudos rūšies ir / ar dydžio klausimas nėra keliamas, apeliacinės instancijos teismas, nenustatęs pagrindo nesutikti su Institucijos nutarimu paskirta bauda ir jos dydžiu, šiame kontekste plačiau nepasisako. 25. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Apygardos teismas, išnagrinėjęs administracinio nusižengimo bylą pagal byloje pateikt ą &nbsp; S. C. apeliacinį skundą, sprendžia, kad apylinkės &nbsp; teismas tinkamai vertino faktines bylos aplinkybes, tinkamai pritaikė Administracinių nusižengimų kodekso ir Kelių eismo taisyklių nuostatas bei priėmė pagrįstą procesinį sprendimą. Taip pat laikytinas tinkamai išspręst u &nbsp; S. C. skirtinos administracinės nuobaudos klausimas. Šios aplinkybės sudaro pagrindą spręsti, kad apeliaciniame skunde išdėstytais motyvais keisti ar naikinti pirmosios &nbsp; instancijos teismo nutartį nėra pagrindo. Tai sudaro pagrindą administracinėn atsakomybėn patraukto S. C. apeliacinio skundo netenkinti. Teismas, vadovaudamasis Lietuvos Respublikos administracinių nusižengimų kodekso 653 straipsnio 1 dalies 1 &nbsp;punktu , 654 straipsniu, &#xa0; n u t a r i a : &#xa0; palikti Vilniaus miesto apylinkės teismo 2024 m. spalio 23 d. nutartį nepakeistą ir administracinėn atsakomybėn patraukto S. C. apeliacinio skundo netenkinti. Nutartis įsiteisėja nuo jos paskelbimo dieną. &#xa0; &#xa0; Teisėja &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp; &nbsp;&nbsp;Eglė Gruodienė &#xa0; Paminėta tekste: AN2-289-898/2023 ATP-1325-166/2013 AN2-65-919/2023 2AT-13-976/2019 2AT-10-648/2019 2AT-41-976/2022 eAN2-298-574/2018 //