var RecaptchaOptions = { lang : 'lt' }; // // // // Vieša sprendimų paieška Greita paieška Detali paieška Pagalba Pavadinimas: [2024-04-16][nuasmeninta nutartis byloje][1A-132-497-2024].docx Bylos nr.: 1A-132-497/2024 Bylos rūšis: baudžiamoji byla Teismas: Vilniaus apygardos teismas Raktiniai žodžiai: Teisiniai terminai: Šalys: Vardas/Pavardė/Pavadinimas Kodas Byloje kaip Vilnaius apygardos prokuratūros Vilniaus apylinkės prokuratūra. Artūras Survila prokuroras Vilnaius apygardos prokuratūros Vilniaus apylinkės prokuratūra. Artūras Survila prokuroras Kategorijos: BAUDŽIAMOJI TEISĖ Specialioji dalis Kvalifikuotas kelių transporto eismo saugumo ar transporto eismo saugumo ar transporto priemonių eksploatavimo taisyklių pažeidimas (BK 281 str. 2-7 d.) Kelių transporto eismo saugumo ar transporto eismo saugumo ar transporto priemonių eksploatavimo taisyklių pažeidimas, dėl kurio buvo sunkiai sutrikdyta kito žmogaus sveikata (BK 281 str. 3 d.) BAUDŽIAMOJO PROCESO TEISĖ Kelių transporto eismo saugumo ar transporto eismo saugumo ar transporto priemonių eksploatavimo taisyklių pažeidimas (BK 281 str.) Kelių transporto eismo saugumo ar transporto eismo saugumo ar transporto priemonių eksploatavimo taisyklių pažeidimas (BK 281 str.) Nuosprendžio ir nutarties vykdymas Nuosprendžio vykdymo metu kylančių abejonių ir neaiškumų pašalinimas (BPK 361 str.) Nusikaltimai ir baudžiamieji nusižengimai transporto eismo saugumui (BK XXXIX skyrius) Nusikaltimai ir baudžiamieji nusižengimai transporto eismo saugumui (BK XXXIX skyrius) ﻿ Baudžiamoji byla Nr. 1A-132-497/2024 Teisminio proceso Nr. 1-01-1-47112-2019-0 Procesinio sprendimo kategorija: &nbsp;1.2.25.4.2.2. (S) &#xa0; &#xa0; &#xa0; VILNIAUS APYGARDOS TEISMAS N U T A R T I S LIETUVOS RESPUBLIKOS VARDU &#xa0; 2024-04-02 Vilnius &#xa0; Vilniaus apygardos teismo Baudžiamųjų bylų skyriaus teisėjų kolegija, susidedanti iš teisėjų, Audriaus Cinino &nbsp; (kolegijos pirmininkas ir pranešėjas), Daivos Kazlauskienės ir Jurgitos Mačionytės sekretoriaujant Kristinai Krikštanei , dalyvaujant prokurorui Artūrui Survilai, išteisintajam V. L. ( V. L. ), išteisintojo gynėjui advokatui Aleksandrui Vancevičiui, vertėjui Rimantui Skuratovičiui &nbsp;( Skuratovič ) , viešame teismo posėdyje apeliacine tvarka išnagrinėjo baudžiamąją bylą pagal Vilniaus apygardos prokuratūros Vilniaus apylinkės prokuratūros (toliau – Prokuroro) apeliacinį skundą dėl Vilniaus m. apylinkės teismo 2023-11-17 nuosprendžio, kuriuo V. L. išteisintas pagal Lietuvos Respublikos baudžiamojo kodekso (toliau - BK) 281 str. 3 d., nes nepadaryta veika, turinti nusikaltimo ar baudžiamojo nusižengimo požymių (BK 303 str. 5 d. 1 p.). Bylos dalis dėl nukentėjusiosios ir nukentėjusiojo A. D. atstovės L. V. civilinio ieškinio nutraukta. Nukentėjusiosios ir nukentėjusiojo A. D. atstovės L. V. prašymas priteisti 1000 Eur &nbsp;išlaidų, susijusių su advokato atstovavimu byloje, atlyginimu atmestas. &#xa0; Teisėjų kolegija &#xa0; n u s t a t ė : &#xa0; I. Pirmosios instancijos teismo sprendimo esmė &#xa0; 1.1. V. L. buvo kaltinamas tuo, kad V. L. 2019-11-04 Vilniuje, vairuodamas automobilį Ford Mondeo , valst . Nr. (duomenys neskelbtini) , pažeidė Kelių eismo taisyklių (toliau – KET) 9 punkto reikalavimus, „ Eismo dalyviai privalo laikytis visų būtinų atsargumo priemonių, nekelti pavojaus kitų eismo dalyvių, kitų asmenų, ar jų turto saugumui ir aplinkai, nesudaryti kliūčių jų eismui, taip pat siekdami išvengti nuostolingų padarinių arba juos sumažinti privalo imtis visų būtinų priemonių, išskyrus tuos atvejus, kai dėl to kiltų pavojus jų pačių, kitų žmonių gyvybei ar sveikatai arba tokios priemonės padarytų dar daugiau žalos palyginti su ta, kurios būtų galima išvengti“ &nbsp;ir 14 punkto reikalavimus, kad „ &lt;...&gt; neleidžiama vairuoti susirgus ar pavargus, jeigu dėl to gali kilti pavojus eismo saugumui, &lt;...&gt;. Vairuodamas transporto priemonę, vairuotojas privalo laikytis vairuotojo pažymėjime nurodytų sąlygų“ , t. y. blogai jausdamasis ir sirgdamas, kai dar iki eismo įvykio jam buvo nustatytas II tipo cukrinis diabetas, II stadijos padidėjusio arterinio kraujospūdžio liga, hipertenzinė &nbsp;ir diabetinė nefropatija , 3 stadijos lėtinė inkstų liga, inkstų akmenligė, kairio inksto cista, kairės akies antrinė glaukoma, abiejų akių senatvinė katarakta, lėtinis pankreatitas, prostatos hiperplazija , degeneraciniai pakitimai stuburo kaklinės dalies slanksteliuose, lėtinė diskogeninė &nbsp;stuburo kaklinės dalies (C3-7) radikulopatija , taip pat pasireiškę du epizodai praeinančio smegenų išemijos priepuoliai, kas buvo kliūtimi saugiam transporto priemonių vairavimui, vairavo automobilį ir, pasijutęs blogai (negalėdamas valdyti dešinės kojos), apie 14.59 val. įjungęs avarinį signalą, sustojęs Švitrigailos–Dariaus ir Girėno–Pelesos g. sankryžoje trečioje eismo juostoje, nusprendė tęsti važiavimą, toliau vairavo automobilį Švitrigailos g. trečia eismo juosta, kryptimi nuo Dariaus ir Girėno g. pusės link šviesoforais reguliuojamos sankryžos su Panerių g., ištikus ūmiam galvos smegenų insultui (infarktui) kairės vidurinės smegenų arterijos baseine su dešinės kojos pareze, nesuvaldė vairuojamo automobilio, nuvažiavo nuo Švitrigailos g. kelio važiuojamosios dalies į dešinę, užvažiavo ant šaligatvio, partrenkė šaligatviu ėjusį pėsčiąjį A. D. , tęsdamas judėjimą šaligatviu, privažiavęs prie sankryžos, susidūrė su Švitrigailos g. jo judėjimo kryptimi pirma eismo juosta važiavusiu automobiliu Peugeot 308, valst . Nr. (duomenys neskelbtini) po susidūrimo kirto Panerių g. važiuojamąją dalį, nuvažiavo nuo kelio važiuojamosios dalies, atsitrenkė į gatvės atitvarą, jį nuvertęs įvažiavo į automobilių stovėjimo aikštelę, ties Švitrigailos g. pastatu Nr. 42, kur atsitrenkė į stovintį automobilį Toyota RAV4, valst . Nr. (duomenys neskelbtini) kuris nuo smūgio dar atsitrenkė į šalia stovintį automobilį Audi S5, valst . Nr. (duomenys neskelbtini) Eismo įvykio metu nukentėjo pėsčiasis A. D. , kuriam dėl patirtų sužalojimų buvo sunkiai sutrikdyta sveikata. 1.2. Pirmosios instancijos teismas išteisino V. L. konstatavęs, kad eismo įvykis vertintinas kaip nelaimingas atsitikimas (kazusas). Teigti, kad V. L. yra kaltas pažeidęs KET 9 ir 14 punktų reikalavimus, nėra pagrindo. Byloje nesurinkta pakankamai neabejotinų įrodymų, patvirtinančių, kad V. L. dėl neatsargumo (nusikalstamo pasitikėjimo ar nusikalstamo nerūpestingumo) padarė nusikalstamą veiką, nustatytą BK 281 str. 3 d. V. L. veikoje nėra nustatytas būtinasis nusikalstamos veikos, nustatytos BK 281 str. 3 d. sudėties subjektyvusis požymis – kaltė (neatsargumas), todėl jis išteisintinas, nes nepadaryta veika, turinti nusikaltimo ar baudžiamojo nusižengimo požymių (BPK 303 str. 5 d. 1 p.. &#xa0; II. Apeliacinio skundo argumentai &#xa0; 2.1 Apylinkės teismas priimdamas skundžiamą nuosprendį, neteisingai įvertino bylos aplinkybes, padarė faktinių bylos aplinkybių neatitinkančias išvadas ir V. L. nepagrįstai išteisino. Byloje surinkti duomenys leidžia pagrįstai manyti, kad V. L. , elgdamasis nusikalstamai nerūpestingai, padarė KET 9, 14 punktuose numatytų reikalavimų pažeidimus, dėl to sukėlė eismo įvykį, kurio metu buvo sunkiai sutrikdyta nukentėjusiojo sveikata, todėl vertinti V. L. veiksmus kaip kazusą, nėra faktinio ir teisinio pagrindo. 2.2. Neatsargi kaltė nuo kazuso skiriasi pagal valinį kaltės momentą, todėl turi būti nustatomas asmens turėjimas ir galėjimas suprasti veikos rizikingumą (pavojingumą) ir numatyti galimus padarinius. V. L. nors ir nesuprato savo veiksmų rizikingumo bei nenumatė galimų kilsiančių padarinių, tačiau turėjo ir galėjo tai numatyti. Bylos duomenimis nustatyta, kad eismo įvykis kilo dėl V. L. ištikusio insulto. Kita vertus, bylos duomenis taip pat nustatyta, kad dar prieš automobilio nesuvaldymą, V. L. pasijuto blogai, sustojo Švitrigailos – Dariaus ir Girėno – Pelesos g. sankryžoje su avariniu šviesos signalu, tačiau būdamas sąmoningas, nusprendė tęsti kelionę, kol jį ištiko insultas ir jis sukėlė eismo įvykį, kurio metu buvo sunkiai sutrikdyta nukentėjusiojo sveikata. Iš byloje esančio vaizdo įrašo, fiksuoto policijos pareigūnų tarnybinio automobilio kamera, matyti, kad Dariaus ir Girėno g., Švitrigailos g. ir Pelesos g. šviesoforų reguliuojamoje sankryžoje automobilis Ford Mondeo , valst . Nr. (duomenys neskelbtini) (vairuojamas V. L. ) stovi su įjungtu avariniu šviesos signalu. Po to automobilis lėtai pradeda važiuoti trečia eismo juosta, žymiai lėčiau už transporto priemones, važiuojančias šalia, padidina greitį, privažiuoja Geležinkelio g. ir išsijungia avarinė šviesos signalizacija. Automobilis pradėjo važiuoti greičiau ir artėdamas link Švitrigailos g. ir Panerių g. šviesoforų reguliuojamos sankryžos, pradėjo manevruoti be priežasties, staigiai nestabdydamas keitė judėjimo kryptį į dešinę, įstrižai kirto antrą, po to pirmą eismo juostą, užvažiavo ant šaligatvio ir priekine dalimi partrenkė einantį pėsčiąjį. Taigi vaizdo įraše užfiksuota, kad 14.48:45 val. laiku V. L. buvo sustojęs sankryžoje su įjungta avarinės šviesos signalizacija, tada būdamas sąmoningas (ši aplinkybė nustatyta bylos duomenimis) pradėjo važiuoti, o 14.49:32 val. laiku V. L. staiga nesuvaldė vairuojamo automobilio, pradėjo važiuoti link šaligatvio, ant jo užvažiavo ir partrenkė pėsčiąjį. Šiuo atveju V. L. turėjimas ir galėjimas suprasti veikos rizikingumą (pavojingumą) ir numatyti galimus padarinius pasireiškė būtent tuo, jog jam pasijutus blogai ir sustojus sankryžoje bei įjungus avarinės šviesos signalą, jis pradėjo važiuoti toliau, ko pasėkoje jį ištiko insultas ir kilo eismo įvykis. V. L. turėjo ir galėjo suprasti, kad po pasijutimo blogai, jo tolimesnis vairavimas gali sukelti neigiamas pasekmes, tačiau vis tiek važiavo. Tai, kad V. L. važiavimo po sustojimo sankryžoje metu, buvo sąmoningas, patvirtina jo paties parodymai duoti tiek ikiteisminio tyrimo tiek teisiamojo posėdžio metu. Ikiteisminio tyrimo metu V. L. parodė, kad užsidegus žaliam šviesoforo signalui, jis norėjo važiuoti, tačiau spaudžiant akseleratoriaus pedalą, vairuojamas automobilis nevažiavo. Tada pasižiūrėjo, kad variklis veikia, bet automobilis nevažiuoja. Jo dešinė koja galimai užsikabino už akceleratoriaus pedalo. Nors V. L. nesuprato, kas konkrečiai yra negerai, tačiau jis suvokė, kad vis dėl to kažkas atsitiko, nes automobilis nebevažiavo, taip pat kažkas buvo su jo dešine koja, todėl sąmoningai sustojo ir įjungė avarinės šviesos signalą. Jis nurodė, kad tuo metu buvo sąmoningas, po kelių sekundžių dešine koja nuspaudė akceleratoriaus pedalą ir pradėjo važiuoti, tada važiuodamas Švitrigailos g. pats išjungė avarinę šviesos signalizaciją. Atsimena, kad pravažiavo Geležinkelio tiltą ir važiuodamas Švitrigailos g. trečia juosta norėjo spausti stabdžių pedalą, nes artėjo nuokalne Švitrigailos g,, ir Panerių g. sankryžos, kur turėjo sukti į kairę, tačiau to padaryti negalėjo, negalėjo suvaldyti dešinės kojos, o kas vyko toliau, neprisiminė. Parodė, kad sąmonę prarado galimai tuo metu, kai nebegalėjo suvaldyti dešinės kojos ir paspausti stabdžių pedalo, nieko neatsiminė po to, kai išjungė avarinės šviesos signalizaciją (atitinkamai vaizdo įraše tuo metu užfiksuotas automobilio nukrypimas link šaligatvio). Analogiškas įvykio aplinkybes V. L. parodė ir teisiamojo posėdžio metu bei patvirtino, jog stovėdamas Švitrigailos – Dariaus ir Girėno – Pelesos g. sankryžoje su įjungta avarinės šviesos signalizacija, po to važiuodamas ir išjungdamas avarinės šviesos signalizaciją, buvo sąmoningas, o įvykis įvyko atkarpoje, kai jam reikėjo sukti sankryžoje į kairę, nieko neatsiminė išjungęs avarinę signalizaciją. Lyginant V. L. parodymus &nbsp;su vaizdo įraše užfiksuota informacija, matyti, kad V. L. būdamas sąmoningas sustojo sankryžoje, kai pasijuto blogai, tačiau nesikreipęs pagalbos, neišsiaiškinęs, ar iš tiesų jau jautėsi gerai ir kas atsitiko automobiliui, jog jis nevažiavo, važiavo toliau, pats išjungė avarinės šviesos signalizaciją, o sąmonę prarado vėliau, kai jį ištiko insultas, dėl ko kilo eismo įvykis. V. L. sąmoningumą važiuojant iš Švitrigailos – Dariaus ir Girėno – Pelesos g. sankryžos patvirtina jo išsamių parodymų davimas būtent apie tai, kas vyko Švitrigailos – Dariaus ir Girėno – Pelesos g. sankryžoje, išvažiuojant iš jos – &nbsp;iki automobilio nesuvaldymo. Akivaizdu, jog sąmonę praradęs asmuo (galimai ištiktas insulto) detaliai neatsimintų įvykio smulkmenų ir sunkiai galėtų jas atpasakoti apklausos metu. Šiuo atveju pats V. L. teigė, kad Švitrigailos – Dariaus ir Girėno – Pelesos g. sankryžoje buvo sąmoningas ir galėjo valdyti savo veiksmus, viską suprato ir atsiminė iki automobilio nukrypimo (užfiksuota vaizdo įraše, kad tai įvyko po avarinės šviesos signalizacijos išjungimo). Pastebėtina ir tai, kad V. L. vairavo automobilį su mechanine pavarų dėže, todėl automobilio pajudėjimui iš vietos reikia atlikti keletą veiksmų, t. y. reikia išminti sankabą, įjungti pavarą pavarų svirtimi ir lėtai atleisti sankabą, nes priešingu atveju automobilis gali užgesti. Tokie veiksmai turi būti atliekami tikslingai, asmeniui suvokiant, kurį veiksmą reikia atlikti pirmą, o kurį po to, todėl tokie veiksmai negali būti atliekami netyčia. Akivaizdu, jog tokius tikslingus veiksmus insulto ištiktam asmeniui (kas reikštų ir visiškai ar dalinai praradusiam sąmonę) atlikti būtų per sudėtinga, ar netgi neįmanoma. Tokia išvada patvirtinama ir Ekspertizės akto Nr. PEKG 5(63)/2023 (01) 7 punkte, kuriame nurodyta, kad įvykus insultui, asmuo būna būklėje nuo sutrikusios sąmonės iki komos, todėl mažai tikėtina, kad nagrinėjamu atveju V. L. galėjo kontroliuoti savo veiksmus ir juos sąmoningai atlikti. Taigi Švitrigailos – Dariaus ir Girėno – Pelesos g. sankryžoje V. L. buvo sąmoningas, pats atliko automobilio važiavimui reikalingus veiksmus, išjungė avarinės šviesos signalizaciją ir tik tada jį ištiko insultas. 2.3. Apklausų metu V. L. nurodė apie dešinės kojos nejautimą, dėl ko galėjo nevažiuoti automobilis ir dėl ko jis sustojo sankryžoje bei įjungė avarinės šviesos signalą, tačiau net ir suvokdamas tokias aplinkybes, pažeidė KET reikalavimus ir važiavo toliau. Toks dešinės kojos nusilpimas, nejautimas iki ištinkant insultui yra realus pagal byloje gautus medicininius duomenis. Teismo medicinos ekspertas J. M. P. apklausiamas teisiamojo posėdžio metu paaiškino, kad esant kraujotakos sutrikimui, kraujo patekimas į smegenų audinį yra ribotas, jei jis užsitęsia ilgiau, įvyksta insultas, kitų organų infarktai. Jei nutrūko ar sumažėjo kraujo patekimas į smegenų dalį, tada ta dalis sutriko, jei ji atsakinga už galūnę, tai ta galūnė atsisakė veikti. Šis paaiškinimas rodo, kad V. L. galėjo pasijusti blogai iki jį ištinkant insultui ir tik toliau kraujui nepatenkant į smegenis, gali ištikti insultas, kas šiuo atveju galimai ir įvyko (sankryžoje V. L. pasijuto blogai, negalėjo paspausti akceleratoriaus pedalo, todėl sustojo, bet sąmoningai nusprendė važiuoti toliau, tačiau netrukus jį ištiko insultas). Ekspertizės akto Nr. PEKG 5(63)/2023 (01) 3 punkte nustatyta, kad V. L. įvyko ūmus galvos smegenų insultas kairės vidurinės smegenų arterijos baseine su dešinės kojos pareze. Tai patvirtina V. L. apklausų metu nurodytas aplinkybes dėl pasilpusios dešinės kojos. Ekspertas M. J. apklausiamas teisiamojo posėdžio metu parodė, kad kai tiriamąjį ištiko insultas, tuo metu sutriko jo sąmonė. Būtent tokia išvada padaryta ir Ekspertizės akto Nr. PEKG 5(63)/2023 (01) 7 punkte, kur nurodyta, kad paprastai įvykus ūmiam išeminiam galvos smegenų insultui (infarktui), priklausomai nuo galvos smegenų pažeidimo apimties, asmuo būna būklėje – &nbsp;nuo sutrikusios sąmonės iki komos, todėl mažai tikėtina, kad nagrinėjamu atveju V. L. galėjo kontroliuoti savo veiksmus ir juos sąmoningai atlikti, suprasti savo veiksmus, suvokti supančią aplinką ir 1.1. Kaip jau aptarta anksčiau, bylos duomenys patvirtina, jog V. L. buvo sąmoningas važiuodamas iš Švitrigailos – Dariaus ir Girėno – &nbsp;Pelesos g. sankryžos, išjungdamas avarinės šviesos signalą, todėl manytina, jog insultas jį ištiko po avarinės šviesos signalizacijos išjungimo, kai automobilis tapo nevaldomas, nukrypo į dešinę pusę ir pradėjo važiuoti link šaligatvio. 2.4. Nors teismo medicinos specialisto išvadose ir ekspertizės akte nėra nustatyta, kuriuo konkrečiai metu V. L. ištiko insultas, tačiau aptarti duomenys leidžia daryti išvadą, jog sustojimo sankryžoje ir tolimesnio važiavimo metu bei išjungiant avarinės šviesos signalizaciją, V. L. buvo sąmoningas, todėl vertinant byloje surinktų duomenų visumą, manytina, kad būtent tuo metu (po avarinės šviesos signalizacijos išjungimo) jį ištiko insultas. Atkreiptinas dėmesys, kad kasacinės instancijos teismo praktikoje nurodoma, jog specialisto išvados ir ekspertizės aktai įrodinėjant bylai reikšmingas aplinkybes yra tik vienas iš įrodymų, kuris vertinamas kartu su kitais byloje surinktais įrodymais &nbsp;(Lietuvos Aukščiausiojo Teismo nutartys baudžiamosiose bylose Nr. 2K-277/2013, 2K-484/2013, 2K-537-303/2015). 2.5. Bylos duomenimis taip pat nustatyta, kad V. L. turėjo sveikatos problemų dar iki eismo įvykio, t. y. sirgo įvairiomis ligomis ir prastai jautėsi prieš vairavimą. Specialisto išvados Nr. G312/2020(01) 1 punkte nurodyta, kad V. L. dar iki 2019 m. lapkričio 4 d. eismo įvykio sirgo daugeliu ligų: 2013 metais (senesnių įrašų ASI nėra) buvo nustatytas cukrinis diabetas 2-o tipo; padidėjusio arterinio kraujospūdžio liga II st.; antrinė glaukoma; inkstų akmenligė ir c i stos; lėtinis pankreatitas; 2019 m. pradžioje nustatyti degeneraciniai pakitimai stuburo kaklo slanksteliuose su radikulopatija &nbsp;(šios ligos nustatytos ir Ekspertizės akte Nr. PEKG 5(63)/2023 (01)). Specialistas J. M. P. apklausos metu parodė, kad aplinkybę, jog V. L. kraujotaka nebuvo pilnavertė, rodo kraujospūdžio padidėjimas, kuris gali sukelti sutrikimus. Kaip matyti iš minėtos specialisto išvados, V. L. iki bylai reikšmingo eismo įvykio buvo nustatyta padidėjusio arterinio kraujospūdžio liga. Nors liga ir buvo kontroliuojama vaistais ir tai neapribojo V. L. teisės vairuoti, tačiau tokia liga buvo žinoma pačiam V. L. , dėl ko jis galėjo ir turėjo suvokti, kad Švitrigailos – Dariaus ir Girėno – Pelesos g. sankryžoje galėjo pablogėti jo sveikata ir tolimesnis važiavimas nėra galimas. Be to, Specialisto išvadoje Nr. G312/2020(01) nurodyta, kad ryškūs ateroskleroziniai pakitimai miego ir smegenų pamato arterijose, ryškiai siaurinę vidinių miego arterijų spindžius (kairės pradinėje dalyje iki 99%) su priekinės ir užpakalinės kairės pusės smegenų arterijų hipoplazija , sukėlę galvos smegenų kraujotakos nepakankamumą su pasikartojančia galvos smegenų išemija ir infarktais bei, esant padidėjusio arterinio kraujospūdžio ligai, galėjo sukelti ir sąmonės sutrikimus, ir galūnių parezes, sudarančius kliūtis transporto priemonių vairavimui. Iš šios išvados matyti, kad padidėjusio arterinio kraujospūdžio liga, nors ir kontroliuojama vaistais, turėjo įtakos V. L. susirgimams ir sveikatos būklės pablogėjimui. Kaip minėta, apie šią ligą V. L. žinojo iki eismo įvykio ir sustojimo sankryžoje metu. 2.6. Skundžiamame nuosprendyje nurodytos aplinkybės, jog pats V. L. neigė kokius nors sveikatos negalavimus įvykio dieną ar dieną prieš tai bei tai, jog įvykio dieną buvo nuvykęs į polikliniką, kur gavo tik nukreipimą pas oftalmologą, vertintinos &nbsp;kritiškai ir neleidžia daryti išvados, kad V. L. jautėsi gerai, neturėjo sveikatos problemų. Nesutiktina su pirmos instancijos teismo argumentu, jog asmens buvimo poliklinikoje metu, jis būtinai išsakytų visus savo sveikatos negalavimus ir noriai dėl jų tirtųsi, bei kad tokių negalavimų neišsakymas šeimos gydytojui poliklinikoje vieno vizito metu būtinai reiškia ir objektyvų jų nebuvimą. Šiame kontekste pastebėtina ir tai, jog nors V. L. sveikatos istorijoje iki eismo įvykio (2019-11-04) nebuvo konstatuota galvos smegenų kraujotakos sutrikimas, tačiau tai taip pat nereiškia, kad sutrikimas objektyviai neegzistavo ir V. L. neturėjo šių sveikatos problemų. Tai, kad V. L. ligoninėje anamnezei &nbsp;gydytojams nurodė pereinančio smegenų išemijos požymius, buvo fiksuoti du ankstesni pereinančio smegenų išemijos priepuoliai, rodo, kad galimai jis tiesiog nesikreipė į gydytojus konkrečiai dėl tokių sveikatos pablogėjimo požymių juo ignoruodamas, todėl tai neatsispindėjo jo sveikatos istorijos dokumentacijoje. Apklausta teismo medicinos ekspertė J. M. – &nbsp;Č . &nbsp;parodė, kad V. L. buvo aptikti seni židiniai. Būtent Specialisto išvados Nr. G312/2020(01) 2 punkte nurodyta, kad V. L. dar iki 2019-11-04 sirgo galvos smegenų kraujotakos sutrikimais (nepakankamumu), sukėlusiais išeminius pokyčius galvos smegenų kairiajame pusrutulyje (išeminius infarktus) su galimomis galūnių parezėmis ir su kitokiais neurologiniais sutrikimais. Nors specialistas J. M. P. paaiškino, kad šis susirgimas V. L. buvo nustatytas po eismo įvykio 2019 m. gydytojo radiologo M. V. ir gydytojos neurologės A. O. ir lapkričio 4 d. VšĮ (duomenys neskelbtini) &nbsp;po galvos kompiuterinio tomografinio tyrimo ir patvirtinta 2019-11-05 po galvos smegenų magnetinio rezonanso tomografijos gydytojos radiologės &nbsp; E. K. , tačiau nurodė, kad toks susirgimas yra lėtinio pobūdžio, vadinasi, išeminiai pokyčiai smegenyse yra išsivystę ne mažiau kaip viena ar dvi savaitės iki 2019 m. lapkričio 4 d. eismo įvykio. Taigi V. L. sveikata galėjo pablogėti dar iki įvykio ir jis galėjo jaustis prastai. Gydymo stacionare ligos istorijoje Nr. 2019-149172 iš VšĮ (duomenys neskelbtini) &nbsp;2019 m. lapkričio 5 d. bendros skyriaus gydytojų su (duomenys neskelbtini) &nbsp;vadovu doc. A. V. , skyriaus vedėju A. V. ir kitais skyriaus gydytojais vizitacijos aprašyme ligos anamnezėje &nbsp;nurodyta, kad V. L. per 1 metus buvo 2 PSIP &nbsp;(praeinančio smegenų išemijos priepuoliai ) kairės VSA (vidurinės smegenų arterijos) baseine epizodai (1-ojo epizodo metu buvo nutirpusi ir pasilpusi dešinė ranka, 2-ojo epizodo metu buvo perkreiptas veidas). Tai yra klinikiniai PSI (praeinančio smegenų išemijos) pasireiškimo požymiai, kurie paminėti tik VšĮ (duomenys neskelbtini) &nbsp;gydymo stacionare ligos istorijoje Nr. 2019-149172. Anamnezė &nbsp;- tai duomenys, kuriuos pateikė pats pacientas, nagrinėjamu atveju V. L. gydytojų vizitacijos metu. Atkreiptinas dėmesys, jog V. L. gydytojams nurodė pasilpusios rankos ir perkreipto veido požymius, vadinasi, žinojo, kad kažkas buvo negerai jo sveikatai, tačiau pas gydytojus dėl to nesikreipė. Taigi net ir žinodamas savo sveikatos būklę (taip pat ir padidėjusio arterinio kraujospūdžio ligą II st., ankstesnius sveikatos pablogėjimo požymius – &nbsp;pasilpusią ranką, perkreiptą veidą) bei esant realiam sveikatos pablogėjimui sankryžoje, V. L. pažeidė KET 9, 14 punktų reikalavimus ir tęsė važiavimą, ko pasėkoje jį ištiko insultas, dėl ko kilo eismo įvykis, kurio metu buvo sunkiai sutrikdyta nukentėjusiojo sveikata. 2.7. Taip pat pažymėtina, kad eismo įvykio išvakarėse V. L. jautėsi prastai (jam buvo silpna, skaudėjo širdį). Tai patvirtina liudytojos M. K. parodymai. Ikiteisminio tyrimo metu M. K. parodė, kad po smūgio į kitus automobilius stovėjimo aikštelėje, šalia automobilio stovėjo vairuotojo žmona, kuri pasakė, kad dieną prieš įvykį V. L. buvo silpna, skaudėjo širdį, su sveikata buvo blogai, o įvykio dieną prašė jo nevairuoti, tačiau jis neklausė. Analogiškas aplinkybes M. K. parodė teisiamojo posėdžio metu, todėl jos parodymai yra nuoseklūs. Vien tai, kad minėtos aplinkybės nebuvo nurodytos M. K. tarnybiniame pranešime, savaime nedaro M. K. parodymų nepatikimais. Atkreiptinas dėmesys, kad tarnybiniame pranešime surašoma pirminė informacija iškart po įvykio, todėl tam tikros aplinkybės, gali būti išsamiai neaprašytos (ypač susiję su asmens sveikatos būkle, nes tam tikrų specifinių ligų tiksliai nežino, net pats sergantysis ir tam reikalingi medicininiai dokumentai). Tai, kad liudytoja L. V. teisiamojo posėdžio metu nepatvirtino M. K. parodymų, nereiškia, kad juos apskritai paneigė ir nurodė prieštaringas aplinkybes, nes ji iš vis atsisakė duoti parodymus &nbsp;prieš savo šeimos narį. Vien dėl šios aplinkybės, negalima atmesti visų byloje surinktų įrodymų, kurių nepatvirtino L. V. , neduodama parodymų. M. K. parodymai neprieštarauja byloje suriktiems kitiems įrodymams , o taip pat ir aptartam jos pirminiam tarnybiniam pranešimui, kuriame nurodytos įvykio aplinkybės iš esmės sutampa su apklausų metu nurodytomis įvykio aplinkybėmis, nepaisant to, kad V. L. sveikatos būklė iki eismo įvykio tarnybiniame pranešime nebuvo išsamiai aprašyta. Kita vertus, V. L. sveikatos būklė buvo nustatinėjama ir tikslinama ikiteisminio tyrimo metu. Taigi byloje esantys duomenys patvirtina, kad V. L. prastai jautėsi ir prieš eismo įvykį, todėl sankryžoje pasijutęs blogai, turėjo ir galėjo suvokti, kad dėl savo sveikatos būklės negali tęsti važiavimo. 2.8. Atsižvelgiant į aptartas aplinkybes, V. L. veiksmai laikytini padarytais esant neatsargaus nusikaltimo nusikalstamo nerūpestingumo formai (BK 16 str. 3 d.), kadangi pagal nustatytas įvykio ir bylos aplinkybes V. L. , pasijutęs blogai (negalėdamas valdyti dešinės kojos), sirgdamas, sustojęs Švitrigailos – Dariaus ir Girėno – Pelesos g. sankryžoje ir įjungęs avarinį šviesos signalą, nusprendė tęsti transporto priemonės vairavimą ir taip pažeidė KET reikalavimus, tačiau nenumatė, kad tokiu savo elgesiu gali sukelti eismo įvykį ir su tuo susijusias pasekmes, nors pagal veikos padarymo aplinkybes, savo sveikatos būklę, sąmoningumą sankryžoje, asmeninę vairavimo patirtį, KET reikalavimų supratimą galėjo ir turėjo numatyti. Tokią išvadą patvirtina jau aptarti įrodymai: vaizdo įrašas iš pareigūnų tarnybinio automobilio, specialistų išvados, ekspertizės aktas, V. L. , liudytojos M. K. , eksperto T. J. , ekspertės J. M. – &nbsp;Č . , specialisto J. M. P. parodymai ir kiti gauti įrodymai. 2.9. Taigi įvertinus byloje surinktus ir teisme išnagrinėtus įrodymus &nbsp;darytina išvada, kad nagrinėjamu atveju nustatytas subjektyvusis nusikalstamos veikos sudėties požymis - V. L. kaltė (neatsargumas (nusikalstamo nerūpestingumo forma)), todėl nėra pagrindo vertinti jo veiksmų kaip kazuso. V. L. nenumatė, jog dėl jo veikimo - važiavimo sergant ir jaučiantis blogai bei taip pažeidžiant KET 9, 14 punktų reikalavimus gali atsirasti BK 281 straipsnio 3 dalyje numatytų padarinių - bus sukeltas eismo įvykis, kurio metu bus sunkiai sutrikdyta pėsčiojo sveikata, tačiau darytina išvada, kad pagal nustatytas bylos faktines aplinkybes (sveikatos būklę, sąmoningumą sustojimo sankryžoje ir važiavimo iš jos metu) turėjo ir galėjo tai numatyti, t. y., veikė nusikalstamai nerūpestingai. Taigi, atsižvelgus į tai, kas aptarta, manytina, jog V. L. sergant, pasijutus blogai (nejaučiant dešinės kojos ir negalint kurį laiką pajudėti su automobiliu), sustojus sankryžoje ir įjungus avarinės šviesos signalą bei šiuo metu būnant sąmoningam, jis turėjo numatyti, jog tęsiant važiavimą gali dar labiau pablogėti jo sveikata, automobilis gali tapti nevaldomas ir sukelti itin neigiamas pasekmes, todėl privalėjo vadovautis KET 9, 14 punkte nustatytais reikalavimais, t. y., laikytis visų būtinų atsargumo priemonių, nekelti pavojaus kitiems eismo dalyviams bei nevairuoti susirgus ar pavargus, jeigu dėl to gali kilti pavojus eismo saugumui. V. L. veiksmai atitinka BK 281 str. 3 d. numatytos nusikalstamos veikos sudėties objektyviuosius ir subjektyviuosius požymius, todėl pirmosios instancijos teismo nuosprendis išteisinti V. L. , motyvuojant tuo, kad nepadaryta veika, turinti nusikaltimo ar baudžiamojo nusižengimo požymių, yra nepagrįstas. 2.10. Skiriant bausmę V. L. atsižvelgtina į tai, kad jis padarė neatsargų baigtą nusikaltimą, susijusį su kelių transporto eismo saugumo ar transporto priemonių eksploatavimo taisyklių pažeidimais, neteistas, pensininkas, baustas administracine tvarka, jo atsakomybę sunkinančių ir lengvinančių aplinkybių nenustatyta. Žala nukentėjusiems bus atlyginama pagal gautą taikos sutartį tarp nukentėjusiojo A. D. ir atstovės L. V. bei civilinio atsakovo AB „Lietuvos draudimas“. 2.11. Remiantis tuo, kas išdėstyta prašo: 2.11.1. Panaikinti Vilniaus miesto apylinkės teismo 2023 m. lapkričio 17 d. nuosprendį ir priimti naują – &nbsp;apkaltinamąjį nuosprendį. 2.11.2. V. L. ( V. L. ) pripažinti kaltu pagal Lietuvos Respublikos baudžiamojo kodekso 281 str. 3 d. ir skirti 100 MGL (5000 Eur ) dydžio baudą. 2.11.3. Vadovaujantis Lietuvos Respublikos baudžiamojo kodekso 67 straipsnio 2 dalies 1 punktu, 68 straipsniu, paskirti V. L. baudžiamojo poveikio priemonę - uždraudimą naudotis specialia teise vairuoti transporto priemones 2 (dvejiems) metams. 2.11.4. Nuosprendžiui įsiteisėjus, V. L. vardu išduotą vairuotojo pažymėjimą Nr. (duomenys neskelbtini) , perduoti VĮ „ Regitra “. 2.11.5. Nukentėjusiosios ir nukentėjusiojo A. D. atstovės L. V. prašymą priteisti 1000 Eur &nbsp;išlaidų, susijusių su advokato atstovavimu byloje, atlyginimą, tenkinti. &#xa0; III. Proceso dalyvių pozicija teisme. &#xa0; 3. Teisiamojo posėdžio metu prokuroras prašė skundą tenkinti, remiantis jame nurodytais motyvais. Išteisintasis ir gynėjas prašė skundą atmesti remiantis iš esmės pirmosios instancijos teismo motyvais. Akcentavo, kad dėl ištikusio insulto V. L. negalėjo suprasti savo veiksmų esmės, jų valdyti, numatyti pasekmių jau nuo to momento, kai sustojęs sankryžoje pajuto, kad tarsi neveikia akseleratoriaus pedalas. Priimdamas sprendimą važiuoti toliau, V. L. dėl prasidėjusio insulto buvo aptemusios sąmonės ir nėra kaltas dėl tokio sprendimo bei dėl jo kilusių pasekmių. Kaltinime nurodytos lėtinės ligos buvo kontroliuojamos vaistais ir priežastiniu ryšiu niekaip nesusijusios su ūmiai kilusiu insultu. &#xa0; IV. Apeliacinės instancijos teismo argumentai ir išvados. &#xa0; 4.1. Trumpai apibendrinant apeliacinio skundo argumentus, jame teigiama, kad išteisintasis V. L. buvo sąmoningas, kai dėl artėjančio insulto požymių sustabdė savo vairuojamą automobilį Švitrigailos–Dariaus ir Girėno–Pelesos g. sankryžoje, trečioje eismo juostoje. Priimdamas sprendimą važiuoti toliau, suprato savo veiksmų esmę ir galėjo juos valdyti. Todėl pažeidė KET 9, 14 p. reikalavimus, draudžiančius vairuoti susirgus ar pavargus, jeigu dėl to gali kilti pavojus eismo saugumui ir yra kaltas dėl kaltinime nurodyto eismo įvykio. 4.2. Aplinkybę, kad priimdamas sprendimą važiuoti toliau, V. L. suprato savo veiksmų esmę ir galėjo juos valdyti prokuroras grindžia: 4.2.1. paties V. L. parodymais ; 4.2.2. aplinkybe, kad veiksmai susiję su automobilio vairavimu – avarinio signalo išjungimu, rankiniu pavarų perjungimu, reikalauja sudėtingų motorikos įgūdžių ir juos įmanoma atlikti tik esant visiškai sąmoningam; 4.2.2. teismo medicinos eksperto J. M. P. paaiškinimais pirmosios instancijos teisme; 4.2.3. medicini ni ais duomenimis apie bendrą V. L. sveikatos būklę tame tarpe ir įrašais apie praeityje V. L. ištikusius du praeinančios smegenų išemijos priepuolius; 4.2.4. duomenimis apie prastą V. L. savijautą išvakarėse, apie kurios įvykio vietoje policijos pareigūnei M. K. papasakojo V. L. sutuoktinė. &#xa0; 4.3. Apeliacinis skundas atmestinas. Visi apeliacinio skundo argumentai išsamiai aptarti ir paneigti pirmosios instancijos teismo nuosprendyje ir teisėjų kolegija pirmosios instancijos teismo išvadom s &nbsp;visiškai pritaria. &#xa0; 4.4. Apeliaciniame skunde ignoruojam os &nbsp; V. L. teismo psichiatrijos ir psichologijos ekspertizės akto Nr. 78TPK-75/2023 (toliau - TPPE) bei teismo medicininės ekspertizės akto Nr. PEKG 5(63)/2023(01), (toliau – TME) išvados (t. 3, b.l . 92-98, 110-117). Šių dviejų ekspertizių aktais apibendrinti ir kompleksiškai įvertinti visi medicininiai duomenys apie V. L. sveikatos būklę, liudytojų parodymai, kiti reikšmingi duomenys ir pateiktos išvados, kad V. L. dėl įvairių jam diagnozuotų ligų bei susirgimų lankėsi pas šeimos gydytoją ir kitus specialistu s , jam nustatytos ligos bei susirgimai reikiamų specialistų buvo kontroliuojami ir gydomi (TPE akto tiriamosios dalies 5 pastraipa); nėra duomenų, kad įvykio metu buvo sustabdytas 2016-01-05 V. L. išduotos sveikatos pažymos, suteikiančios teisę vairuoti A1, A, B1, B kategorijos transporto priemones, galiojimas (TME tiriamosios dalies 6 pastraipa); 2019-11-04 V. L. ištiko ūmus galvos smegenų insultas (infarktas) kairės vidurinės smegenų arterijos baseine su dešinės kojos pareze (TME akto išvadų 3 p.); tyrimui pateiktuose medicinos dokumentuose nėra jokių objektyvių duomenų apie tai, kad 2019-11-04 iki eismo įvykio, V. L. būtų sutrikusi sveikata (TME akto išvadų 4 p.); ūmus išeminis galvos smegenų insultas (infarktas) įvyksta staiga/ūmiai. Išankstinių specifinių/būdingų sveikatos sutrikimo požymių, kurie perspėtų apie gresiantį įvyksiantį ūmų insultą/infarktą, nežinoma (TME akto išvadų 5 p.); V. L. ištikęs ūmus išeminis insultas (infarktas) yra staigi/ūmi būklė ir tai nėra lėtinės ligos paūmėjimas. Nei turintis medicininį išsilavinimą, nei neturintis tokio išsilavinimo asmuo, negali iš anksto nuspėti kas įvyks su jo sveikatos būkle (TME akto išvadų 6 p.); ištikus išeminiam insultui, priklausomai nuo galvos smegenų pažeidimo apimties, asmuo būna būklėje – nuo sutrikusios sąmonės iki komos, todėl mažai tikėtina, kad nagrinėjamu atveju V. L. galėjo kontroliuoti savo veiksmus ir juos sąmoningai atlikti, suprasti savo veiksmus, suvokti supančią aplinką ir t.t. (TME akto išvadų 7 p.). V. L. baudžiamojo įstatymo uždraustos veikos padarymo metu negalėjo suvokti jos pavojingumo ir valdyti savo veiksmus (TPPE akto išvadų 7 p.). &#xa0; 4.5. Apeliaciniame skunde teisingai pažymima, kad pagal Lietuvos Aukščiausiojo Teismo suformuotą praktiką, ekspertizės aktas (specialisto išvada) yra tik vienas iš įrodymų, kurio vertinimui keliami tie patys BPK 20 str. 5 d. nustatyti reikalavimai kaip ir kitiems įrodymams . Tačiau galimi ekspertizės akto ar specialisto išvados neaiškumas, neišsamumas , prieštaravimas bylos duomenimis paprastai šalinamas pasitelkiant vėlgi specialių žinių turinčius specialistus ar ekspertus – juos apklausiant teisme ar skiriant naujas ekspertizes (kasacinės nutartys baudžiamosiose bylose Nr. 2K-7-358-303/2015, 2K-191-507/2016, 2K-188-648/2017, 2K-141-697/2021). Gi prokuroro apeliaciniame skunde pateikti samprotavimai apie V. L. sugebėjimą suprasti savo veiksmų esmę ir juos valdyti, apie insulto pradžios laiką, V. L. sveikatos būklę prieš insultą, pagrįsti vien paties prokuroro, kuris neturi specialių medicinos ir psichiatrijos žinių subjektyviu vertinimu. &#xa0; 4.6. Dėl V. L. ištikusio insulto pradžios laiko. 4.6.1. TME akto išvadų 3 p. nustatyta, kad V. L. ištiko ūmus galvos smegenų insultas (infarktas) kairės vidurinės smegenų arterijos baseine su dešinės kojos pareze (nusilpimu). Iš išteisintojo V. L. parodymų matyti, kad šis jį ištikusio insulto simptomas pasireiškė Švitrigailos–Dariaus ir Girėno–Pelesos g. sankryžoje, trečioje eismo juostoje tuo, kad, kaip pasirodė išteisintajam, nustojo veikti automobilio akseleratoriaus pedalas. Būtent dėl to V. L. sustojo sankryžoje, įjungė avarinį signalą ir bandė susivokti kas įvyko. Vadinasi, V. L. insultas ištiko ne po to, kai jis priėmė sprendimą važiuoti toliau, o prieš tai. Tai liudija akivaizdūs insulto požymiai (dešinės kojos parezė dar prieš sustojant bei neteisingas situacijos vertinimas, siejant automobilio sustojimą ne su savo sveikatos būkle, bet su automobilio gedimu). Tai taip pat reiškia, kad sprendimą važiuoti toliau V. L. priėmė būdamas mažų mažiausiai sutrikusios sąmonės būklės, negalėdamas suprasti savo veiksmų esmės ir jų valdyti (4.4. p. paminėtų TME akto išvadų 7 p., ir TPE akto išvadų 7 p.). 4.6.2. Prokuroras neturi specialių žinių, kad vertinti ar sutrikusios sąmonės būklės asmuo gali išjungti automobilio avarinį signal ą &nbsp;ir pradėti važiavimą įjungdamas pavaras mechaninėje pavarų dėžėje. Nei TME, nei TPE atlikusiems specialių žinių turintiems ekspertams ši aplinkybė nepasirodė svarbi ir esminė. Jokių alternatyvių, specialiomis žiniomis pagrįstų duomenų, kad sutrikusios sąmonės asmuo negali atlikti tam tikrų motorikos įgūdžių reikalaujančių veiksmų, prokuroras nepateikė. Todėl šį apeliacinio skundo argumentą teisėjų kolegiją taip pat atmeta. 4.6.3. Prokuroras savo skunde neteisingai interpretuoja teismo medicinos eksperto J. M. P. parodymus &nbsp;teisme (2.3. p.). Iš skunde pacituoto eksperto paaiškinimo niekaip neseka, kad galūnės parezė gali ištikti dar prieš prasidedant insultui ir yra požymis perspėjantis apie artėjantį insultą. TME išvados vienareikšmiškai paneigia tokią prokuroro pateiktą eksperto parodymų interpretaciją. Iš 4.3. p. paminėto TME akto išvadų 3, 5 p. seka, kad jokių išankstinių gręsiančio insulto požymių neegzistuoja, o galūnės parezė yra jau prasidėjusio (o ne gręsiančio) insulto požymis. &#xa0; 4.7. Prokuroro skunde daug dėmesio skiriama V. L. bendros sveikatos būklės ir jo savijautos įvykio dieną bei išvakarėse, vertinimui. Nurodoma, kad V. L. sirgo daugybe lėtinių, kaltinime išvardintų ligų, įvyko dieną ir jos išvakarėse jautėsi blogai, todėl vairuodamas transporto priemonę elgėsi nusikalstamai neatsargiai. 4.7.1. Vertinant bendros V. L. sveikatos būklės priežastinį ryšį su eismo įvykiu, teisėjų kolegija pažymi, kad V. L. diagnozuota daugybė kaltinime išvardintų lėtinių susirgimų. Iš medicininės dokumentacijos ir TME akto matyti, kad kai kurios iš jų buvo diagnozuotos prieš eismo įvykį, kai kurios – po jo. Kai kurie susirgimai, kaip du praeinančios smegenų išemijos priepuoliai, objektyviai nepatvirtinti. Tačiau kvalifikuojant veiką pagal BK 281 str . , būtina nustatyti ne tik pavojingą veiką – konkretų kelių eismo saugumo taisyklių ar transporto eksploatavimo taisyklių pažeidimą (pažeidimus) ir jo padarinius, bet ir priežastinį ryšį tarp jų. Baudžiamoji atsakomybė pagal BK 281 str . &nbsp;kyla tik už tuos KET pažeidimus, kurie susieti priežastiniu ryšiu su šiame straipsnyje nurodytais padariniais, ir nustačius vairuotojo neatsargią kaltę (kasacinė nutartis byloje Nr. 2K-7-17-489/2017 ir kitos). ‏‏ ‎ ‏‏ ‎Nagrinėjamu atveju nė viena iš V. L. diagnozuotų lėtinių ligų nebuvo eismo įvykio priežastimi. Byloje vienareikšmiškai nustatyta, kad eismo įvykio priežastimi tapo ne lėtinis anksčiau diagnozuotas V. L. susirgimas, o ūmus galvos smegenų insultas. Jau minėta, kad medicinai nežinomi jokie išankstiniai artėjančio galvos smegenų insulto požymiai (TME akto išvadų 5 p.). Vadinasi, nei V. L. žinomos jo lėtinės ligos, nei jo savijauta įvykio išvakarėse ir įvykio dien ą , neleido jam numatyti, kad vairuojant transporto priemonę jį ištiks ūmus insultas. Todėl V. L. lėtės ligos, šių ligų nulemta galimai prasta savijauta įvykio išvakarėse ir įvykio dieną, priežastinių ryšiu nėra susiję su eismo įvykiu, 4.7.2. Be to, apeliacinės teismas pažymi, kad V. L. bloga savijauta įvykio išvakarėse ir įvykio dieną nėra įrodyta. Šioje dalyje apeliacinės teismas remiasi pirmosios instancijos teismo atliktu išteisintojo V. L. , jo sutuoktinės, policijos pareigūnės M. K. vertinimu šiuo aspektu, pirmosios instancijos teismo išvadom s &nbsp;pritaria ir jų nekartoja. &#xa0; 4.8. Remiantis išdėstytu, teisėjų kolegija konstatuoja kad tenkinti skundo jame nurodytais motyvais nėra pagrindo. Skundas atmestinas remiantis IV dalyje nurodytais motyvais ir pirmosios instancijos teismo motyvais, kuriems aukštesnės instancijos teismas pritaria ir nekartoja. &#xa0; Teisėjų kolegija, vadovaudamasi BPK 326 straipsnio 1 dalies 1 punktu, &#xa0; n u t a r i a : &#xa0; atmesti Vilniaus apygardos prokuratūros Vilniaus apylinkės prokuratūros apeliacinį skundą &#xa0; Nutartis įsiteisėja nuo jos paskelbimo dienos. &#xa0; &#xa0; Teisėjai &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Audrius Cininas &#xa0; &#xa0; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Gintaras Dzedulionis &#xa0; &#xa0; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Daiva Kazlauskienė //