var RecaptchaOptions = { lang : 'lt' }; // // // // Vieša sprendimų paieška Greita paieška Detali paieška Pagalba Pavadinimas: [2024-06-26][nuasmeninta nutartis byloje][1A-243-574-2024].docx Bylos nr.: 1A-243-574/2024 Bylos rūšis: baudžiamoji byla Teismas: Vilniaus apygardos teismas Raktiniai žodžiai: Teisiniai terminai: Šalys: Vardas/Pavardė/Pavadinimas Kodas Byloje kaip VĮ Regitra kitas asmuo (ne proceso dalyvis) Viilniaus apygardos prokuratūros Vilniaus apylinkės prokuratūra. Rūta Navasaitienė prokuroras Kategorijos: Vagystė (BK 178 str.) Vagystė (BK 178 str. 1 d.) Jeigu netinkamai pritaikytas baudžiamasis įstatymas (BPK 328 str. 1 p.) BAUDŽIAMOJO PROCESO TEISĖ Bylų procesas apeliacinės instancijos teisme (BPK VI dalis) Nuosprendžio pakeitimo pagrindai Apeliacinės instancijos teismo sprendimų, priimamų išnagrinėjus bylą, rūšys ir pagrindai Nusikaltimai ir baudžiamieji nusižengimai nuosavybei, turtinėms teisėms ir turtiniams interesams (BK XXVIII skyrius) ﻿ &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Baudžiamoji byla Nr. 1A- 243 -574/202 4 &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Teisminio proceso Nr. 1-01-1-14164-2020-3 &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Procesinio sprendimo kategorij a &nbsp; 2.4.6.4.1 &nbsp;(S) &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &#xa0; &#xa0; VILNIAUS APYGARDOS TEISMAS &#xa0; N U T A R T I S LIETUVOS RESPUBLIKOS VARDU &#xa0; 202 4 &nbsp;m. &nbsp;birželio 18 &nbsp;d. Vilnius &#xa0; Vilniaus apygardos teismo Baudžiamųjų bylų skyriaus teisėjų kolegija, susidedanti iš teisėjų Jurgitos Mačionytės &nbsp;(kolegijos pirmininkė ir pranešėja), Mindaugo Povilansko , Nidos Vigelienės , sekretoriaujant Jolitai Žylienei , dalyvaujant prokuror e i Rūtai Navasaitienei , išteisint ajam &nbsp; D. Š. , jo &nbsp; gynėjui advokatui Raimundui Jurkai , viešame teismo posėdyje apeliacine tvarka išnagrinėjo baudžiamąją bylą pagal Vilniaus apygardos prokuratūros penktojo skyriaus &nbsp; prokurorės Rūtos Navasaitienės &nbsp;apeliacinį skundą dėl Vilniaus miesto apylinkės teismo 202 4 &nbsp;m. vasario 8 &nbsp;d. nuosprendžio , kuriuo: D. Š. pagal Lietuvos Respublikos baudžiamojo kodekso (toliau – BK) 178 &nbsp;straipsnio 1 dal į išteisintas neįrodžius, kad jis dalyvavo padarant nusikalstamą veiką . Skundžiamu nuosprendžiu taip pat M. M. ir K. K. atleisti nuo baudžiamosios atsakomybės &nbsp;BK 40 straipsnio pagrindu , dėl jų apeliaciniai skundai nepaduoti. &#xa0; Teisėjų kolegija, išnagrinėjusi bylą, &#xa0; n u s t a t ė : &#xa0; I. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Pirmosios instancijos teismo nustatytos faktinės aplinkybės 1. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; D. Š. buvo kaltinamas tuo, kad jis 2020 m. gegužės 24 d., laikotarpiu nuo 2.47 val. iki 3.05 val., (duomenys neskelbtini) , esančioje automobilių stovėjimo aikštelėje, veikdamas bendrininkų grupėje kartu su M. M. ir K. K. , iš anksto susitarę pagrobti svetimą turtą, nuo automobilio „Toyota Prius “, valstybini u &nbsp;Nr. (duomenys neskelbtini) priklausančio M. M. , nukirpę hidraulinėmis žirklėmis pagrobė dujų išmetimo sistemos dalį – &nbsp;katalizatorių 806,66 Eur &nbsp;vertės, padar ė &nbsp;nukentėjusiajai M. M. 806,66 &nbsp;Eur &nbsp;turtinę žalą . &#xa0; II. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Apeliacinio skundo argumentai ir proceso dalyvių prašymai &#xa0; 2. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Apeliaciniu skundu prokurorė Rūta Navasaitienė &nbsp; prašo &nbsp; Vilniaus miesto apylinkės teismo 2024 m. vasario 8 d. nuosprendį dalyje dėl D. Š. išteisinimo pagal BK 178 straipsnio 1 dalį panaikinti ir priimti naują – apkaltinamąjį nuosprendį . &nbsp;Pripažinti D. Š. kaltu padarius nusikalstamą veiką, numatytą BK 178 straipsnio 1 dalyje ir skirti jam 1 metų laisvės apribojimo bausmę. 2.1. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Nurodo, kad pagal baudžiamąjį įstatymą už vagystę atsako tas, kas pagrobė svetimą turtą (BK 178 straipsnio 1 dalis). Teismų praktikoje konstatuota, kad pagrobimas – tai tyčinis, neteisėtas ir neatlygintinas svetimo turto užvaldymas, atimantis iš asmens galimybę valdyti, naudotis ir disponuoti jam priklausančiu turtu, arba ji yra pasunkinama ( kasacinės nutartys baudžiamosiose bylose Nr. 2K-351/2012, 2K-282/2012, 2K-228/2013 ). 2.2. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Pirmosios instancijos teismas padarė neteisingą išvadą, kad &nbsp;byloje nėra D. Š. kaltę neabejotinai patvirtinančių įrodymų, jog jis padarė nusikalstamą veiką, numatytą BK 178 straipsnio 1 dalyje . &nbsp; T eismas nuosprendyje savo išvadas iš esmės grindė tik kaltinamųjų D. Š. , K. K. ir M. M. parodymais ir psichofiziologiniu tyrimu naudojant poligrafą , nevertino byloje surinktų įrodymų visumos. Lietuvos Aukščiausiasis Teismas ne kartą yra nurodęs, kad teismas įrodymus turi vertinti pagal savo vidinį įsitikinimą, pagrįstą išsamiu ir nešališku visų bylos aplinkybių išnagrinėjimu, vadovau &#xad; damasis įstatymu. Būtina sąlyga vertinant įrodymus – &nbsp;vidinis įsitikinimas – &nbsp;turi būti pagrįsta išsamiu ir nešališku visų bylos aplinkybių išnagrinėjimu. Teismo vidinis įsitikinimas vertinant įrodymus for &#xad; muojamas išsamiai patikrinus visus byloje esančius reikšmingus duomenis, palyginus juos tarpusa &#xad; vyje, pašalinus prieštaravimus. Turi būti įvertintas kiekvienas įrodymas atskirai ir įrodymų visuma. Nagrinėjamu atveju, būtent surinktų įrodymų visuma pagrindžia nusikalstamos veikos, numatytos BK 178 str aipsnio &nbsp;1 d alies &nbsp;objektyviųjų ir subjektyviųjų požymių buvimą D. Š. veikoje . Į statymas nedraudžia asmens kaltės grįsti netiesioginiais, nuosekliais, tarpusavyje sujungtais įrody &#xad; mais, tiesioginiai įrodymai neturi pranašumo prieš netiesioginius – &nbsp;ir vieni, ir kiti yra įrodinėjimo proceso elementai . 2.3. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Teismas nepagrįstai nurodė, jog nepakanka duomenų, kad D. Š. bylai reikšmingu laiku buvo įvykio vietoje. P agal pokalbių išklotines matyti, jog D. Š. telefono numeris atitinkamomis valandomis 2.01 va l ., 2.21 va l ., 2.42 va l ., 2.53 va l . ir 3.02 va l . jungėsi prie įvykio vietoje (duomenys neskelbtini) ) veikiančios bazinės stoties, o remiantis K. K. automobilyje buvusia GPS informacija, matyti, jog K. K. automobilis tuo pačiu metu t. y. 2.45 val. važiavo šalia P &nbsp; (duomenys neskelbtini) , o 2.47 &nbsp;val. &nbsp;sustojo ir toje vietoje stovėjo 17 min. 56 s. ir iš įvykio vietos išvažiavo 3.05 va l . Nors D. Š. nurodė, kad dažnai savo telefoną palikdavo pas M. M. automobilyje, kai šis jį paveždavo, pažymėtina, jog įvykio vietoje buvo būtent K. K. automobilis, o pats K. K. teisme parodė, kad pas jį automobilyje D. Š. niekada nebuvo pamiršęs telefono. Atkreiptinas dėmesys ir į tai, jog K. K. nurodė, kad savo automobilį buvo palikęs netoli įvykio vietos, tačiau kur tiksliai paliko savo automo &#xad; bilį ir persėdo į M. M. automobilį, K. K. paaiškinti negalėjo. Kita vertus, verti &#xad; nant tai, kad D. Š. galimai ir nedalyvavo išpjaunant katalizatorių, o liko automobilyje ir stebėjo aplinką, jo veiksmai vertinami kaip bendrininko, nes iš byloje surinktų duomenų, akivaizdu, kad kaltinamieji trise atvyko į įvykio vietą realizuoti nusikalstamą veiką. M o &#xad; biliojo ryšio operatoriaus stotis paprastai apima nemažą teritoriją, jos fiksuojama informacija nelei &#xad; džia nustatyti tikslios asmens buvimo vietos, tačiau atsižvelgiant į minėtų surinktų objektyvių ir tarpusavyje susijusių duomenų visumą, ši aplinkybė turėtų būti laikoma dar vienu netiesioginiu įrodymu, patvirtinančiu D. Š. kaltę . 2.4. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Nesuti nkama &nbsp;su t eismo nuosprendyje išdėstytais argumentais apie tai, kad į įvykio vietą kaltinamieji galėjo atvykti su M. M. automobiliu „Toyota Prius “, kadangi nagrinėjant bylą teisme nenustatyta M. M. naudojamo automobilio „Toyota Prius “ maršrutų istorija 2020 &nbsp;m. gegužės 24 &nbsp;d . Pažymėtina, jog šį teiginį paneigia aukščiau minėti duomenys t. y. jog būtent iš K. K. automobilyje buvusios GPS informacijos matyti, jog K. K. automobilis bylai reikšmingu laiku buvo įvykio vietoje . &nbsp; T aip pat šie duomenys paneigia paties K. K. pa &#xad; rodymus, jog jis 2020 &nbsp;m. gegužės 24 &nbsp;d. &nbsp;į vagystės vietą buvo atvažiavęs su M. M. automobiliu „ Toyota Prius ” t. y. M. M. mašiną vairavo, o jis sėdėjo šalia, o iki M. M. jis buvo privažiavęs savo nuomojamu automobiliu „ Mercedes “, &nbsp;paskui persėdo į M. M. automobilį ir abu nuvažiavo į vagystės vietą. Įvertinus šias aplinkybes matyti, jog nėra pagrindo tikėti šiais K. K. parodymais, jie yra prieštaringi kitoms byloje nustatytoms aplinkybėms, todėl atsižvelgiant į tai, konstatuotina, jog į įvy &#xad; kio vietą minėti asmenys važiavo būtent K. K. naudojamu automobiliu . 2.5. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Teismas nevertino aplinkybių susijusių su D. Š. parodymais apie jo atostogas nusikalstamos veikos padarymo dieną. D. Š. parodė, kad 2020 m. gegužės mėnesį labai intensyviai dirbo paromis, nes buvo karantinas, teko patruliuoti kartu su policija, turėdavo vos kelias išeigines ir per jas dar buvo iškviečiamas į darbą ir dėl to nusikalstamos veikos jis tikrai nedarė . &nbsp; T ačiau bylos medžiagoje nustatyta, kad D. Š. nuo 2020 &nbsp;m. gegužės 15 &nbsp;d. &nbsp;dvi savaites atostogavo. Atkreiptinas dėmesys ir į tai, jog D. Š. teisiamojo posėdžio metu nurodė, jog jis atostogų metu grįždavo į savo gimtinę arba vykdavo į užsienį, tačiau kaip matyti iš bylos medžiagos, D. Š. atostogų metu buvo Vilniuje t. y. nusikalstamos veikos padarymo dieną buvo Vilniuje. Todėl įvertinus D. Š. parodymų visumą, matyti, jog jo parodymai yra nenuoseklūs ir neatitinka byloje &nbsp;nustatytų faktinių aplinkybių, todėl yra vertinami kritiškai ir tikėti, jog jis nebuvo nusikalstamos veikos dieną, bylai reikšmingu laiku įvykio vietoje, nėra jokio objektyvaus pagrindo. 2.6. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; N ors K. K. , M. M. viso proceso metu neigė D. Š. dalyvavimą vagystėje, tačiau tokie nuteistųjų parodymai yra suprantami dėl D. Š. statuso, t. y. jis yra (duomenys neskelbtini) , o kaip žinia, (duomenys neskelbtini) &nbsp; yra keliami žymiai aukštesni elgesio, garbės ir moralės standartai bei didesni reikalavi &#xad; mai nei eiliniams piliečiams, todėl nuteistųjų ir liudytojo parodymai, jog D. Š. nedalyvavo vagystėje yra laikytini gynybine versija, siekiant paneigti jo buvimą įvykio vietoje . 2.7. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; T eismas nuosprend yje &nbsp;rėmėsi Lietuvos poli &#xad; cijos kriminalistinių tyrimų centre atliktu psichofiziologiniu tyrimu naudojant poligrafą, kurio metu nustatyta, kad D. Š. neturi žinių apie tai, kad 2020 &nbsp;m. gegužės 23 &nbsp;d. &nbsp;į 2020 &nbsp;m. gegužės 24 &nbsp;d. &nbsp;iš automobilio „ Toyota Prius ”, stovėjusio (duomenys neskelbtini) , katalizatorius buvo pavogtas naudojant 2.4. atsakymo variante pavaizduotą įrankį, taip pat, kad UZCT testo metu tiriamasis D. Š. į jam užduotus tikrinamuosius klausimus sakė tiesą. Pažymėtina, jog poligrafas yra prietaisas, fiksuojantis asmens fiziologinius pokyčius, kurie atsiranda asmens organizme tyrimo šiuo prietaisu metu ir kuriais grin &#xad; džiamas šiuo prietaisu tiriamo asmens teiginių vertinimas. Tiriant poligrafu gauti duomenys neati &#xad; tinka BPK 20 straipsnyje įtvirtintų įrodymams keliamų reikalavimų, tokios pačios praktikos laikosi ir Lietuvos Aukščiausiasis teismas, kuris yra pažymėjęs, jog tyrimas poligrafu gali būti priemonė bylos duomenims surinkti, siekiant išsiaiškinti tyrimo kryptis, strategiją, pagalbinė priemonė sėk &#xad; mingam ikiteisminiam tyrimui, tačiau ne veiksnys, lemiantis ar darantis įtaką teismo sprendimui, nes poligrafas yra žmogaus emocinę būseną fiksuojantis prietaisas, atliekantis įvairių su žmogaus emoci &#xad; jomis susijusių fiziologinių rodiklių registravimą, o ne nustatantis ar atskleidžiantis bylos aplinkybes ( kasacinė nutartis baudžiamojoje byloje Nr. 2K-147-697/2017 ). 2.8. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; S kundžiamame nuosprendyje t eismas nevertino surinktų duomenų (įrodymų) visumos, neatsižvelgė į kaltinamojo kaltę pagrindžiančių duomenų tarpusavio sąsajas, iškėlė nepagrįstų abejonių dėl objektyvių surinktų duomenų . Iš to kas išdėstyta darytina išvada, kad pirmosios instancijos teismas netinkamai įvertino bau &#xad; džiamojoje byloje surinktus įrodymus, jų visumą, sąsajas, tokiu būdu pažeidė BPK 20 str aipsnio &nbsp;5 d alies &nbsp;reikalavimus, todėl spręsdamas D. Š. kaltės klausimą padarė neteisingas išvadas bei nepag &#xad; rįstai jį išteisino . 3. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Teismo posėdžio metu prokurorė prašė apeliacinį skundą tenkinti, išteisintasis D. Š. ir jo gynėjas &nbsp;prašė apeliacinį skundą atmesti. &nbsp; III. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Apeliacinės instancijos teismo argumentai ir išvados &#xa0; &nbsp;&nbsp;Apeliacinis skundas &nbsp;atmetamas. &#xa0; 4. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Pagal Lietuvos Respublikos baudžiamojo proceso kodekso (toliau – BPK) 320 straipsnio 3 dal į , teismas patikrina bylą tiek, kiek to prašoma apeliacini ame skunde. Apeliaciniu skundu &nbsp;prokurorė prašo &nbsp; panaikinti nuosprendį dalyje dėl &nbsp; D. Š. išteisinimo, &nbsp;pripažinti &nbsp;jį &nbsp;kaltu padarius nusikalstamą veiką, numatytą BK 178 straipsnio 1 dalyje &nbsp;ir paskirti bausmę, nurodydama , &nbsp;kad pirmosios instancijos teismas nuosprendį iš esmės grindė tik D. Š. , K. K. ir M. M. parodymais bei psichofiziologiniu tyrimu naudojant poligrafą , netinkamai įvertino netiesioginius įrodymus, nevertino įrodymų visumos, todėl nepagrįstai sprendė , &nbsp;kad &nbsp;nepakanka duomenų, jog D. Š. bylai reikšmingu metu buvo įvykio vietoje &nbsp;ir dalyvavo padarant nusikalstamą veiką. &nbsp; 5. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Teisėjų kolegija sutinka su prokurorės apeliacinio skundo argumentais, jog p agal teismų praktiką asmens kaltė gali būti grindžiama tiek tiesioginiais, tiek ir netiesioginiais įrodymais , taip pat, jog t iesioginiai įrodymai neturi pranašumo prieš netiesioginius – ir vieni, ir kiti yra įrodinėjimo proceso elementai ( kasacines nutartys baudžiamosiose bylose Nr. 2K-32/2010, 2K-343- 719/2018) . &nbsp; Visgi, a peliacinės instancijos teismo teisėjų kolegija neturi pagrindo daryti išvadą, kad pirmosios instancijos teismas, priimdamas skundžiamą nuosprendį, nesilaikė bendrųjų įrodymų vertinimo taisyklių, nustatytų BPK 20 straipsnio 5 dalyje, t. y. kad pirmosios instancijos teismas būtų vadovavęsis neleistinais ar nepatikimais įrodymais, ignoravęs kokias nors svarbias ir esmines bylos aplinkybes, būtų padaręs klaidų dėl įrodymų turinio ir pan. Iš bylos duomenų matyti, kad pirmosios instancijos teismas visas bylos aplinkybes išnagrinėjo išsamiai ir nešališkai, įvertino surinktus ir ištirtus įrodymus, patikrino kiekvieno jų tikrumą, sąsajumą , &nbsp; leistinumą, pakankamumą, jų tarpusavio ryšį bei įrodomąją reikšmę tiek atskirai, tiek atsižvelgęs į surinktų įrodymų visumą. Teismas savo išvadas grindė teisiamajame posėdyje išnagrinėtais įrodymais bei jų pagrindu nustatytomis faktinėmis aplinkybėmis ir skundžiamame nuosprendyje išdėstė išsamius D. Š. išteisinimo dėl j am &nbsp; inkriminuotos &nbsp; nusikalstamos &nbsp; veikos &nbsp; padarymo motyvus. 6. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Nagrinėjamoje byloje &nbsp;nustatyta, kad 202 0 &nbsp;m. &nbsp;gegužės 24 d. laikotarpiu nuo 02.47 val. iki 03.05 val. (duomenys neskelbtini) , esančioje automobilių stovėjimo ai kš telėje, M. M. ir K. K. , veikdami bendrininkų grupėje, nuo automobilio „Toyota Prius “, valst . Nr. (duomenys neskelbtini) hidraulinėmis žirklėmis nukirpę, pagrobė dujų išmetimo sistemos dalį – katalizatorių 806,66 Eur vertės. Šių veiksmų atlikimu buvo kaltinamas ir D. Š. . Kaip matyti iš D. Š. įteikto pranešimo apie įtarimą, taip pat kaltinamojo akto, įtarime dėl nusikalstamos veikos padarymo nėra nurodyta kokius konkrečiai veiksmus kaip nusikalstamos veikos bendrininkas, padarė D. Š. . Apeliaciniame skunde teigiama, jog verti &#xad; nant tai, kad D. Š. galimai ir nedalyvavo išpjaunant katalizatorių, o liko automobilyje ir stebėjo aplinką, jo veiksmai vertinami kaip bendrininko, nes iš byloje surinktų duomenų, akivaizdu, kad kaltinamieji trise atvyko į įvykio vietą realizuoti nusikalstamą veiką. Mo &#xad; biliojo ryšio operatoriaus stotis paprastai apima nemažą teritoriją, jos fiksuojama informacija nelei &#xad; džia nustatyti tikslios asmens buvimo vietos, tačiau atsižvelgiant į minėtų surinktų objektyvių ir tarpusavyje susijusių duomenų visumą, ši aplinkybė turėtų būti laikoma netiesioginiu įrodymu, patvirtinančiu D. Š. kaltę . Taigi apeliaciniame skunde iš esmės pripažįstama, jog byloje nenustatyta kokius veiksmus D. Š. , &nbsp; kaip nusikalstamos veikos bendrininkas, atliko. &nbsp; 7. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Baudžiamojoje teisėje vertinant žmogaus poelgį kaip nusikalstamą ar nenusikalstamą naudojamas nusikalstamos veikos sudėties modelis. Remiantis šiuo modeliu, norint padaryti išvadą apie nusikalstamą ar nenusikalstamą veikos pobūdį, būtina nustatyti nusikalstamos veikos sudėtį kaltininko veikoje, t. y. faktą, kad asmens poelgiui yra būdingi visi baudžiamajame įstatyme numatytos ir draudžiamos veikos požymiai. Taigi, pagal baudžiamąjį įstatymą atsako tik tas asmuo, kurio veika atitinka baudžiamajame įstatyme numatytą nusikalstamos veikos sudėtį (BK 2 straipsnio 4 dalis). Svarbu pažymėti, kad baudžiamojo proceso įstatymu yra priimta inkriminuojamos nusikalstamos veikos sudėtį pagrįsti neginčijamais įrodymais, todėl apkaltinamasis nuosprendis negali būti grindžiamas prielaidomis. Todėl kiekvienas inkriminuojamos nusikalstamos veikos sudėties požymis gali būti konstatuojamas tik tada, kai jo buvimą neginčijamai patvirtina teisiamajame posėdyje išnagrinėtų įrodymų visuma. Išvados, kurių nėra galimybės pagrįsti baudžiamojo proceso įstatymo būdu gautais ir teisiamajame posėdyje išnagrinėtais neginčijamais įrodymais, t. y. kurios grindžiamos iš esmės tik prielaidomis, negali būti pripažįstamos pagrįstomis ir asmens kaltę patvirtinančiomis. 8. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Apeliaciniame skunde prokuror ė &nbsp;išteisint ojo &nbsp;kaltę grindži a telefonų pokalbių išklotin ėmis, nurod ydama , jog D. Š. telefono numeris atitinkamomis valandomis 2.01 val., 2.21 val., 2.42 val., 2.53 val. ir 3.02 val. jungėsi prie įvykio vietoje ( (duomenys neskelbtini) ) veikiančios bazinės stoties, o remiantis K. K. automobilyje buvusia GPS informacija, matyti, jog K. K. automobilis tuo pačiu metu t. y. 2.45 val. važiavo šalia (duomenys neskelbtini) , o 2.47 val. sustojo ir toje vietoje stovėjo 17 min. 56 s. ir iš įvykio vietos išvažiavo 3.05 val. Nors D. Š. nurodė, kad dažnai savo telefoną palikdavo pas M. M. automobilyje, kai šis jį paveždavo, &nbsp;tačiau &nbsp;įvykio vietoje buvo būtent K. K. automobilis, o pats K. K. teisme parodė, kad pas jį automobilyje D. Š. niekada nebuvo pamiršęs telefono. Taip pat skunde analizuojami K. K. parodymai, jog &nbsp;savo automobilį buvo palikęs netoli įvykio vietos, tačiau kur tiksliai paliko savo automo &#xad; bilį ir persėdo į M. M. automobilį, paaiškinti negalėjo. Atsakant į šiuos skundo argumentus, teisėjų kolegija sutinka su nuosprendžio argumentais, išdėstytais išsamiai išanalizavus &nbsp; K. K. ir M. M. parodymus kartu &nbsp;su skunde nurodomais D. Š. telefono numeri o &nbsp;prisijungim o &nbsp;atitinkamomis valandomis prie įvykio vietoje veikiančios bazinės s toties &nbsp;duomenimis ir tuo pagrindu padarytomis išvadomis , išdėstytomis nuosprendžio 22-23 puslapiuose, jog nepaneigta aplinkybė, kad D. Š. savo telefoną galėjo būti &nbsp; palikęs automobilyje, kuris &nbsp;katalizatoriaus &nbsp;vagystės metu jungėsi prie bazinės stoties &nbsp;ir dėl to gali būti įvairių prielaidų ar versijų. Kaip nurodė tiek D. Š. , tiek M. M. , kad D. Š. ne kartą buvo palikęs daiktus M. M. automobilyje, todėl neatmestina, kad 2020 &nbsp;m. gegužės 24 &nbsp;d. &nbsp;jis taip pat galėjo būti palikęs savo telefoną M. M. automobilyje ir šis telefonas jungėsi prie bazinių stočių, kur važinėjo M. M. . &nbsp; Apeliaciniame skunde nurodomi iš esmės tie patys motyvai, dėl kurių pirmosios instancijos teismas pasisakė, o argumentų, kurių pagrindu galima būtų daryti priešingas, nei padarė apylinkės teismas, išvadas, skunde nenurodoma. &nbsp;Pirmosios instancijos teismas taip pat pasisakė ir dėl prokurorės pirmosios instancijos teisme išsakytų arg u mentų , kurie nurodomi ir apeliaciniame skunde, &nbsp;dėl to, kad įvykio vietoje buvo ne M. M. automobilis, o K. K. automobilis ir rėmėsi K. K. automobilio GPS &nbsp; duomenimis, nurodydamas, kad neatmestina aplinkybė, kad į įvykio vietą M. M. buvo atvykęs savo automobiliu „Toyota Prius “, kuriame galėjo būti paliktas D. Š. telefonas. Kaltinime nėra nurodyta, o ir nagrinėjant bylą teisme nenustatyta M. M. naudojamo automobilio „Toyota Prius “ maršrutų istorija 2020 m. gegužės 24 d. dieną, todėl negalima neabejotinai nustatyti su vienu ar dviem automobiliais K. K. ir M. M. 2020 m. gegužės 24 d. atvyko į vagystės vietą (duomenys neskelbtini) . Duodamas parodymus teisme, K. K. nurodė, kad 2020 &nbsp;m. gegužės 24 &nbsp;d. &nbsp;į vagystės vietą jis buvo atvažiavę s &nbsp;su M. M. automobiliu „ Toyota Prius ”, M. M. mašiną vairavo, o jis sėdėjo šalia. Iki M. M. jis privažiav o &nbsp;savo nuomojamu automobiliu „ Mercedes”, vėliau &nbsp;persėdo į M. M. automobilį ir abu nuvažiavo į vagystės vietą. D. Š. nebuvo ir apie vagystę jis nežinojo. Kaip buvo su D. Š. telefonu, nežin o . Gal jis telefoną buvo pamiršęs M. M. automobilyje, nes jie kartu gyveno. Jo ( K. K. ) automobilyje savo telefono D. Š. nebuvo palikęs. Kadangi byloje nėra M. M. automobilio judėjimo (maršruto) istorijos, todėl yra nepaneigta, kad į vagystės vietą 2020 &nbsp;m. gegužės 24 &nbsp;d. &nbsp;buvo nuvykta M. M. automobiliu, o K. K. savo automobilį galėjo palikti netoli nusikaltimo vietos. K. K. detaliau nepaaiškino, kurioje tiksliai vietoje jis paliko savo automobilį ir persėdo į D. M. automobilį , tačiau ši aplinkybė jokiu aspektu nepatvirtina apeliaciniam e &nbsp;skunde daromų išvadų dėl D. Š. dalyvavimo padarant nusikalstamą veiką . &nbsp; Taip pat &nbsp;nėra pagrindo sutikti su apeliacinio skundo argumentais, jog M. M. ir K. K. parodymai, jog D. Š. nedalyvavo vagystėje laikytini gynybine versija, siekiant paneigti jo buvimą įvykio vietoje , kadangi &nbsp;šią versiją galinčių paneigti duomenų byloje nesurinkta. 9. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Pasisakant dėl į bylą pateiktų išteisintojo telefono numerio išklotinių duomenų vertinimo aktualus Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendim as &nbsp;Nr. C-746/18 , kuriame &nbsp;išaiškint a 2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje (Direktyva dėl privatumo ir elektroninių ryšių), iš dalies pakeistos 2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyv os &nbsp;2009/136/EB, 15 straipsnio 1 dalis, siejama su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7, 8, 11 straipsniais ir 52 straipsnio 1 dalimi, nurodant, &nbsp;kad draudžiamos nacionalinės teisės normos, leidžiančios valdžios institucijų prieigą prie visų srauto duomenų ar vietos nustatymo duomenų, galinčių suteikti informaciją apie elektroninių ryšių priemonės naudotojo pranešimus arba jo naudojamų galinių įrenginių vietą ir leisti padaryti tikslias išvadas apie jo privatų gyvenimą, nusikalstamų veikų prevencijos, tyrimo, atskleidimo ir baudžiamojo persekiojimo už jas tikslais, neribojant šios prieigos taikymo vien procedūroms, kuriomis siekiama kovoti su sunkiais nusikaltimais arba užkirsti kelią didelėms grėsmėms visuomenės saugumui, neatsižvelgiant į laikotarpio, už kurį prašoma prieigos prie minėtų duomenų, trukmę ir turimų duomenų už tokį laikotarpį kiekį ar pobūdį. Europos Sąjungos Teisingumo Teismas taip pat pažymėjo, kad prieiga prie visų srauto ar vietos nustatymo duomenų iš tikrųjų gali leisti padaryti tikslias ar net labai tikslias išvadas apie asmenų, kurių duomenys saugomi, privatų gyvenimą, kaip antai šių asmenų kasdienio gyvenimo įpročius, nuolatinę ar laikiną gyvenamąją vietą, kasdienį ir kitokį judėjimą, vykdomą veiklą, socialinius ryšius ir lankomą socialinę aplinką. Kuo ilgesnis laikotarpis, už kurį prašoma prieigos, iš principo tuo didesnis yra kiekis duomenų, susijusių su elektroninių ryšių priemonės naudotojo perduotais elektroniniais pranešimais, buvimo vietomis ir kelionėmis, kuriuos elektroninių ryšių paslaugų teikėjai gali saugoti, taigi sudaroma galimybė iš peržiūrėtų duomenų padaryti daugiau išvadų apie šio naudotojo privatų gyvenimą. Taigi būtent siekdamos įvykdyti proporcingumo reikalavimą, pagal kurį nukrypimai nuo asmens duomenų apsaugos ir jos apribojimai neturi viršyti to, kas griežtai būtina, kompetentingos nacionalinės institucijos kiekvienu konkrečiu atveju turi užtikrinti, kad tiek nurodytų duomenų kategorija ar kategorijos, tiek laikotarpis, dėl kurio prašoma prieigos prie šių duomenų, atsižvelgiant į bylos aplinkybes, būtų apriboti tuo, kas griežtai būtina nagrinėjamo tyrimo tikslais. Europos Sąjungos Teisingumo Teismas taip pat yra nurod ęs , kad pagrindinių teisių suvaržymas, kurį lemia viešosios valdžios institucijos prieiga prie visų srauto ar vietos nustatymo duomenų, galinčių suteikti informaciją apie elektroninių ryšių priemonės naudotojo pranešimus arba apie jo naudojamų galinių įrenginių buvimo vietą, bet kuriuo atveju yra didelis, neatsižvelgiant į laikotarpio, už kurį prašoma prieigos prie minėtų duomenų, trukmę ar turimų duomenų už tokį laikotarpį kiekį ar pobūdį, kai, kaip pagrindinėje byloje, visi šie duomenys gali leisti padaryti tikslias išvadas apie atitinkamo asmens ar asmenų privatų gyvenimą . &nbsp; Teisėjų kolegijos vertinimu, byloje esantys telefonų išklotinių &nbsp;duomenys gauti už pakankamai ilgą ( daugiau nei 3 mėnesių ) laikotarpį , nors kaltinimas &nbsp; išteisintajam buvo pareikštas dėl vieno nesunkaus nusikaltimo padarymo . Iš to seka, kad galimybės remtis tokiais &nbsp; duomenimis prieštarauja teisiniam reglamentavimui &nbsp;bei formuojamai Europos Sąjungos Teisingumo T eismo praktikai &nbsp;bei &nbsp;proporcingumo principams. 10. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Prokurorė apeliaciniame skunde taip pat nurodo , kad paties &nbsp; D. Š. parodym a i &nbsp;apie tai, jog jam inkriminuojamos nusikalstamos veikos padarymo metu jis atostogavo ir nebuvo Vilniuje, &nbsp;nebuvo nuoseklūs, &nbsp; jie neatitinka byloje &nbsp;nustatyt ų &nbsp;faktin ių &nbsp;aplinkyb ių , todėl nėra pagrindo jais tikėti , kadangi &nbsp; b ylos duomenys patvirtina, jog D. Š. atostogų , t. y. ir nusikalstamos veikos padarymo &nbsp;metu buvo Vilniuje. Visgi, ši aplinkybė , nesant kitų objektyvių ir neginčytinų duomenų, &nbsp; nelaikytina pakankam a &nbsp;prokuror ės &nbsp;apeliaciniame skunde nurodytiems argumentams &nbsp; dėl &nbsp; išteisintojo dalyvavimo padarant nusikalstamą veiką, pagrįsti. 11. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Teisėjų kolegijos vertinimu, skundžiamo nuosprendžio išvadų nepaneigia ir apeliacinio skundo argumenta i dėl &nbsp;psichofiziologinio tyrimo naudojant poligrafą rezultato ir tokių duomenų vertinimo teismų praktikoje. Lietuvos Aukščiausiasis Teismas dėl tyrimo poligrafu vertinimo yra nurodęs, kad tyrimo poligrafu rezultatai, nors ir nėra pripažįstami įrodymu baudžiamosiose bylose, gali turėti tam tikrą reikšmę įrodymų vertinimo procese kaip veiksnys, sustiprinantis teismo vidinį įsitikinimą dėl asmenų parodymų objektyvumo ar neobjektyvumo, ir tai neprieštarauja faktinių aplinkybių nustatymo principams ( kasacinė nutartis baudžiamojoje byloje Nr. 2K-81-788/2015 &nbsp;ir kt. ). Pirmosios instancijos teismas, priimdamas išteisinamąjį nuosprendį &nbsp; D. Š. atžvilgiu , vertino tyrimo poligrafu rezultatus kaip papildomą informaciją, leidžiančią sustiprinti teismo nuomonę apie byloje nustatomų aplinkybių buvimą ar nebuvimą, šių aplinkybių vertinimą. 12. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Pagal susiformavusią teismų praktiką kaltu dėl nusikalstamos veikos padarymo asmuo gali būti pripažintas tik surinkus pakankamai neabejotinų to asmens kaltės įrodymų. Apkaltinamasis nuosprendis negali būti grindžiamas prielaidomis, o teismo išvados turi būti pagrįstos įrodymais, patikimai patvirtinančiais kaltinamojo kaltę padarius nusikalstamą veiką bei kitas svarbias bylos aplinkybes ( Lietuvos Aukščiausiojo Teismo nutartys baudžiamosiose bylose Nr. 2K-532/2012, Nr. 2K-7-173/2014, Nr. 2K-317-719/2018, ir kt. ). Duomenų, kuriais remiantis galima tik manyti, kad nusikalstama veika galėjo būti padaryta, nepakanka išvadoms apie asmens kaltumą padaryti ir apkaltinamajam nuosprendžiui priimti. Europos Žmogaus Teisių Teismas, aiškindamas Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnio 2 dalį, taip pat ne kartą yra konstatavęs, kad visos abejonės turi būti aiškinamos kaltinamojo naudai (pvz., 1988 m. gruodžio 6 d. sprendimas byloje Barber , Messegué ir Jabardo prieš Ispaniją, peticijos Nr. 10590/83; 2001 m. kovo 20 d. sprendimas byloje Telfner prieš Austriją, peticijos Nr. 33501/96 ). 13. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Įvertinus tai, kas išdėstyta, apeliacinės instancijos teismas daro išvadą, kad šioje byloje nebuvo surinkta pakankamai patikimų įrodymų, kurie be jokių pagrįstų abejonių leistų daryti išvadą, jog D. Š. &nbsp; dalyvavo padarant &nbsp;nusikalstamą veiką, numatytą BK 178 straipsnio 1 dalyje . &nbsp; V isos galimybės išsiaiškinti objektyvią tiesą šio proceso metu buvo išnaudotos , todėl spręstina , jog skundžiamas pirmosios instancijos teismo išteisinamasis nuosprendis &nbsp; D. Š. atžvilgiu &nbsp;yra teisėtas ir pagrįstas, priimtas teisingai remiantis nekaltumo prezumpcij a &nbsp;bei in dubio pro reo (lot. abejojant – kaltinamojo viršus) principu , &nbsp; jį naikinti &nbsp;apeliacin iame skunde nurodomais motyvais &nbsp;nėra jokio pagrindo. &nbsp; &nbsp;&nbsp; Teisėjų kolegija, vadovaudamasi Lietuvos Respublikos baudžiamojo proceso kodekso 326 straipsnio 1 &nbsp;dalies 1 &nbsp;punktu, n u t a r i a : &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp; Vilniaus apygardos prokuratūros Vilniaus apylinkės prokuratūros penktojo skyriaus prokurorės Rūtos Navasaitienės &nbsp;apeliacinį skundą &nbsp;atmesti. &nbsp; &nbsp;&nbsp; Nutartis įsiteisėja nuo jo s &nbsp;paskelbimo dienos . &#xa0; &#xa0; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp; Teisėj ai &nbsp; &nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp; &nbsp; Jurgita Mačionytė &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &#xa0; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;Mindaugas Povilanskas &#xa0; &#xa0; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;Nida Vigelien ė //