var RecaptchaOptions = { lang : 'lt' }; // // // // Vieša sprendimų paieška Greita paieška Detali paieška Pagalba Pavadinimas: [2024-02-23][nuasmeninta nutartis byloje][e2A-88-945-2024].docx Bylos nr.: e2A-88-945/2024 Bylos rūšis: civilinė byla Teismas: Kauno apygardos teismas Raktiniai žodžiai: Teisiniai terminai: Šalys: Vardas/Pavardė/Pavadinimas Kodas Byloje kaip Rosteka 302302979 atsakovas Lietuvos vežėjų profesinė sąjunga 300512523 ieškovo atstovas Kategorijos: BYLOS DĖL DARBO TEISINIŲ SANTYKIŲ DARBO TEISINIAI SANTYKIAI Kompensacijos tarnybinių komandiruočių atveju Apeliacinis procesas Bylos dėl individualių darbo santykių Procesas pirmosios instancijos teisme Bylos, kuriose taikyti atgaliniai nukreipimai ir nukreipimai į trečiosios valstybės teisę (renvoi) Individualūs darbo santykiai Papildomos darbo užmokesčio garantijos (garantinės išmokos ir priemokos) CIVILINIS PROCESAS Teismų procesinių sprendimų kontrolės formos ir proceso atnaujinimas Įrodymai ir įrodinėjimas Darbo užmokestis Darbo užmokesčio mokėjimas darbuotoją atleidžiant iš darbo Delspinigių už pavėluotą darbo užmokesčio ar kitų su darbo santykiais susijusių išmokų mokėjimas Bylos, susijusios su darbo sutarties pasibaigimu bei nutraukimu Kiti klausimai, susiję su darbo užmokesčiu ir kitomis išmokomis Įrodymų vertinimas dėl atsiskaitymo su atleidžiamu darbuotoju BYLOS SU TARPTAUTINIU ELEMENTU Kompensacinės išmokos Apeliacinės instancijos teismo sprendimas ir nutartis, sprendimo ir nutarties priėmimas bei paskelbimas ﻿ Civilinė byla Nr. e2A-88-945/2024 Teisminio proceso Nr. 2-69-3-13836-2022-7 Procesinio sprendimo kategorijos: 1.3.5.3.15.1 ; 1.3.5.5; 1.3.5.7; 1.3.5.10; 3.2.4.11; 3. 3.1.20 (S) &#xa0; &#xa0; &#xa0; Kauno apygardos teismas &#xa0; N u t a r t i s LIETUVOS RESPUBLIKOS VARDU &#xa0; 2024 &nbsp;m. vasario &nbsp; 22 &nbsp;d. Kaunas &#xa0; Kauno apygardos teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegija, susidedanti iš teisėjų Mariaus Bartninko &nbsp;(kolegijos pirmininkas , pranešėja s ), Egidijaus Tamašausko &nbsp;ir Linos Žemaitienės , teismo posėdyje apeliacine rašytinio proceso tvarka išnagrinėjo civilinę bylą pagal atsakovės &nbsp; uždarosios akcinės bendrovės ,, Rosteka “ &nbsp;apeliacinį skundą dėl Kauno &nbsp;apylinkės teismo 2023 m. rugpjūčio &nbsp; 21 d. sprendimo civilinėje byloje pagal ieškovo P. K. ieškinį atsakovei uždarajai akcinei bendrovei „ Rosteka “ dėl su darbo santykiais susijusių sumų ir netesybų priteisimo . &#xa0; Teisėjų kolegija &#xa0; n u s t a t ė : &#xa0; I. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Ginčo esmė &#xa0; 1. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Ieškovas &nbsp; P. K. (toliau – ieškovas, darbuotojas ) , patikslinęs ieškinio reikalavimus, &nbsp;prašė teismo &nbsp; priteisti ieškovui iš atsakovės uždarosios akcinės bendrovės (toliau – UAB ) &nbsp;„ Rosteka “ (toliau – atsakovė, darbdavys) neišmokė tą iš darbo santykių kylančią 1 890,48 Eur &nbsp;( neto ) sumą, kurią sudaro darbo užmokestis ir dienpinigiai, ir &nbsp;netesybas, kurių dydis – ieškovo vidutinis darbo užmokestis per mėnesį, padaugintas iš uždelstų mėnesių skaičiaus, tačiau ne daugiau kaip iš šešių . 2. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Ieškov as &nbsp;nurodė, kad &nbsp; jis dirbo tarptautinių krovinių vežimo transporto priemonės vairuotoju pagal 2020 m. lapkričio 6 d. darbo sutartį Nr. 743 . &nbsp;Darbo sutartimi buvo nustatytas mėnesinis atlyginimas: 1,65 koeficiento Lietuvos Respublikos &nbsp; Vyriausybės nustatytos minimalios mėnesinės algos, išmokant darbuotojo prašymu vieną kartą per mėnesį iki kito mėnesio 15 dienos . &nbsp;Šalys taip pat susitarė , kad kiekvienu komandiruotės atveju dienpinigiai bus mokami skirtingai, bet ne mažiau nei galimas mokėti dienpinigių dydis pagal Lietuvos Respublikos &nbsp; Vyriausybės nutarimus ir Lietuvos Respublikos &nbsp;f inansų ministro įsakymus . &nbsp; Žodžiu &nbsp; atsakovė su i eškovu sudarė kitus susitarimus, negu jie buvo nuro dyt i komandiruotės įsakymuose . &nbsp;Da rbdavys atleido darbuotoją 2022 m. birželio 21 d. &nbsp;ir iki šiol tinkamai neatsiskaitė. Darbdavio neišmokėta suma iš viso sudaro ne mažiau kaip 1 890 ,48 Eur &nbsp;( darbo užmokestis ir dienpinigiai ). &nbsp; Atsakovė neįvykdė savo pareigos prieš darbu otojo išsiuntimą į komandiruotę &nbsp;supažindinti jį su taikytinu dienpinigių dydžiu , nei su vienu komandiruotės įsakymu i eškovas nebuvo supažindintas raštu . &nbsp;Ieškovas, būdamas rūpestingas ir atidus, nesusitaręs su a tsakove žodžiu dėl mokėtino užmokesčio už darbą, nebūtų vykęs į komandiruotę, juolab nebūtų sutikęs vykti į komandiruotę už tokį užmokestį, kuris nurodytas i eškovės pateiktuose komandiruotės įsakymuose . 3. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Atsakovė &nbsp;nesutiko su ieškiniu, &nbsp;atsiliepime į ieškinį &nbsp;nurodė, kad &nbsp; atsakovei &nbsp;nėra žinoma apie jokius kitus darbdavio ir darbuotojo žodinius susitarimus dėl darbo užmokesčio ir dienpinigių. Ieškovui už laikotarpį nuo 2020 m. lapkričio 6 d. iki 2022 m. birželio 21 d. buvo priskaičiuota 8 977,52 Eur &nbsp;darbo užmokesčio ir kompensacijos už nepana udotas kasmetines atostogas, 11 681 Eur &nbsp;dienpinigių, iš viso 20 658,52 Eur . Visa nurodyta suma buvo išmokėta bankiniais mokėjimo nurodymais. &#xa0; II. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Pirmosios instancijos teismo sprendimo esmė &#xa0; 4. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Kauno &nbsp;apylinkės teismas 2023 m. rugpjūčio &nbsp; 21 d. sprendimu patenkino &nbsp; ieškinį ir priteisė ieš kovui iš atsa kovės 9 578 Eur &nbsp;neišmokėtų už &nbsp;komandiruotes dienpinigių ir 7 252,89 Eur &nbsp;netesybų (neatskaičius mokesčių) už uždelstą ats iskaityti laiką, priteisė &nbsp;ieškovo atstovei Lietu vos vežėjų profesinei sąjungai iš atsakovės 800,50 Eur &nbsp;bylinėjimosi išlaidų &nbsp;atlyginimą, priteisė valstybei &nbsp;iš atsakovės 17,76 Eur &nbsp; proces inių dokumentų siuntimo išlaidų atlyginimą . 5. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Teismas nustatė, kad &nbsp; ieškovui 2020 m. pagrindin is mėnesinės algos dydis buvo 1 001,55 Eur , &nbsp;ne atskaičius mokesčių, 2021 m. &nbsp;– 1 059,30 Eur , &nbsp; 2022 m. – 1 204,50 Eur . &nbsp; I eškovas vyko į keturias komandiruotes . N uo 2020 m. lapkričio 8 d. iki 2021 m. sausio 23 d. ieškovas &nbsp; vyko į Voki etiją (77 komandiruotės dienos), už komandiruotę &nbsp; sumokėta 1 986,10 Eur &nbsp;darbo užmok esčio ir išmokų už atostogas, 2 435 Eur &nbsp;dienpinigių , &nbsp; taigi, ieškovui taikyta dienpinigių norma yra 31,62 Eur /parai, su darbo užmokesčiu ieškovu i mokėta 57,42 Eur / parai . N uo 2021 m. vasario 28 d. &nbsp;iki 2021 m. liepos 3 d. ieškovas vyko &nbsp;į Nyderlandus (126 komandiruotės dienos), &nbsp; u ž komandiruotę ieškovui sum okėta 3 0 78,57 Eur &nbsp;darbo užmokesčio ir 4 193 Eur &nbsp;dienpinigių , &nbsp;taigi, ieškovui taikyta dienpinigių norma yra 33,28 Eur /parai, su darbo užmokesčiu ieškovui mokėta 57,71 Eur /parai . &nbsp; N uo 2021 m. rugsėjo 12 d. iki 2021 m. gruodžio 4 d. ieškovas &nbsp; vyko į Voki etiją (84 komandiruotės dienos), u ž komandiruotę ieškovui sumokėta 2 241,88 Eur &nbsp;darbo užmokesčio ir išmokų už nepanaudotas a tostogas, &nbsp;3 125 Eur &nbsp;dienpinigių , taigi, ieškovui taikyta dienpinigių norma yra 37,20 Eur / parai , su darbo užmokesčiu ieškovui mokėta &nbsp;63,89 Eur / parai . N uo 2022 m. sausio 16 d. iki 2022 m. kovo 7 d. ieškovas vyko &nbsp;į Italiją &nbsp;(51 komandiruotės diena), u ž komandiruotę ieškovui sumokėta 1 5 11,93 Eur &nbsp;darbo užmokesčio ir 1 928 Eur &nbsp;dienpinigių , taigi, ieškovui taikyta dienpinigių norma yra 37,80 Eur /parai, su darbo užmokesčiu ieškovui mokėta 67,45 Eur /parai . &nbsp;Teismas nustatė, kad ieškovui buvo tinkamai apskaičiuotas ir išmokėtas jam priklausan tis darbo užmokestis pagal 2020 m. lapkričio 6 d. darbo sutarties 1.3 punktą , &nbsp;įvertinus kiekvieną mėnesį dirbtų dienų skaičių , ginčas kilo &nbsp; dėl ieškovui priklausančio dienpinigių dydžio už įvykusias komandiruotes. 6. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Teismas , įvertinęs su ieškovu sudarytos darbo sutarties 6.1 punkto sąlygą, pažymėjo , kad joje nėra įtvirtintas aiškus susitarimas dėl maksimalaus dienpinigių dydžio mažinimo iki konkrečios nustatytos ri bos, priešingai, šalys susitarė , jog &nbsp;kiekvienu komandiruotės atveju dienpinigiai bus mokami skirtingai, bet ne mažiau nei galimas mokėti dienpinigių dydis pagal Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimus ir Lietuvos Respublikos finansų ministro įsakymus . Teismo vertinimu , &nbsp;darbo sutarties 6.1 punkto sąlyga reiškia, jog prieš kiekvieną komandiruotę darbo sutarties šalys turėjo atskirai susitarti dėl mokėtino dienpinigių dydžio. Vien aplinkybė, kad darbo sutartyje pateikta abstrakti nuoroda į Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimus dėl dienpinigių dydžio komandiruotės atveju, nesudaro pagrindo spręsti, jog buvo tinkamai įgyvendintos Dienpinigių mokėjimo tvarkos aprašo, patvirtinto Lietuv os Respublikos Vyriausybės 2017 m. birželio 28 d. nutarimu Nr. 523 &nbsp;(toliau – Aprašas) , 2 punkto nuostatos. &nbsp;Teismas pažymėjo, kad minėt oje darbo sutarties sąlygoje &nbsp;nei nėra nuorodos, kokiu konkrečiu procentiniu dydžiu bus mažinami dienpinigiai, nei šio dydžio nustatymo tvark os . &nbsp; Teismas atkreipė dėmesį į tai , kad nei vienas iš teismo posėdyje apklaustų liudytojų negalėjo nurodyti , &nbsp;kaip buvo sudaromas susitarimas su darbuotoju, dirbančiu tarptautinių gabenimų (krovinių) vairuotoju, dėl už komandiruotę mokamo dienpinigių dydžio. &nbsp;Teismo vertinimu , &nbsp;su ieškovu sudarytos darbo sutarties 6.1 punkte įtvirtinta nuostata dėl skirtingo dienpinigių dydžio reiškia būtinybę aiškiai sutarti su ieškovu ir šį susitarimą įtvirtinti raštu kaip darbo sutarties papildomą sąlygą, jei atsakovė, kaip da rbdavys , norėjo mokėti ieškovui mažesnius dienpin igius nei maksimalus jų dydis, tačiau š iuo atveju tai nebuvo padaryta . 7. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Teismas pažymėjo, kad, remiantis liudytojų R. V. ir G. J. parodymais &nbsp;galima spręsti, jog UAB „ Rosteka “ vyravo praktika už komandiruotę mokamus dienpinigius naudoti kaip darbuotojų motyvavimo priemonę ir sutei kti jiems premijos paskirtį, t. y. mokėti dienpinigius ne pagal jų tiesioginę paskirtį padengti padidėjusias darbuotojo išlaidas, atsirandančias dėl išvykimo į komandiruotę, kai darbuotojas tam tikram laikui iš nuolatinės darbo vietos išvyksta darbdavio pavedimu, darbdavio nurodomai užduočiai atlikti. Teismas sprendė, kad t okios praktikos egzistavimas negali pateisinti darbdavio vienašališko mokėtino dienpinigių dydžio mažinimo , &nbsp;nesudarius atskiro susitarimo su darbuotoju, kaip to reikalauja A prašo 2 punktas, kadangi dienpinigiai nėra priskiriami darbo užmokesčiui . 8. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Nustatę s, kad ieškovas su atsakove nebuvo sudaręs A prašo &nbsp; 2 punkto nuostatas atitinkančio susitarimo darbo sutartyje dėl maksimalaus dienpinigių dydžio mažinimo, teismas patenkino ieškovo ieškinį, viršydamas &nbsp;pareikštus reikalavimus, apie ką šalys buvo įspėtos 2022 m. spalio 26 d. nu t artimi, ir priteisė &nbsp; ieškovui 9 578 Eur &nbsp; neišmokėt ų dienpinigių . 9. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Teismas &nbsp;nustatė, kad ieškovo vidutinis dienos darbo užmokestis, apskaičiuotas Vidutinio darbo užmokesčio skaičiavimo tvarkos apraše, patvirtintame Lietuv os Respublikos Vyriausybės 2017 m. birželio 21 d. nutarimu Nr. 496, &nbsp;nustatyta tvarka yra 60,17 Eur , p agal Lietuvos Respublikos darbo kodekso (toliau – DK ) &nbsp;147 straipsnio 2 dalį ieškovo vieno mėnesio viduti nis darbo užmokestis sudarytų 1 208,82 Eur &nbsp;(60,17 Eur &nbsp; × &nbsp;20,09 vidutinis darbo dienų skaičius 2022 m. ) (neatskaičius mokesčių) . &nbsp; I eškovo darbo santykiai &nbsp;pasibaigė 2022 m. birželio 21 d., pagal darbo sutarties 6.2 punktą &nbsp;atsakovė ieškovui turėjo išmokėti visas su darbo santykiais s usijusias sumas vėliausiai 2022 m. liepos 7 d., a tsakovė trūkstamos dienpinigių dalies nėra išmokėjusi sprendimo priėmimo dieną, todėl teismas ieškovui iš atsakovės taip pat priteisė 7 252,89 Eur &nbsp;(neatskaičius mokesčių) netesybų (6 mėn. × &nbsp; 1 208,82 Eur /mėn.) &#xa0; III. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Apeliacinio skundo ir atsiliepimo į jį teisiniai argumentai &#xa0; 10. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Apeliaciniu skundu atsakovė &nbsp;prašo panaikinti Kauno &nbsp;apylinkės teismo 2023 m. rugpjūčio 21 d. sprendimą ir priimti naują sprendimą – ieškinį atmesti, priteisti atsakovei &nbsp;bylinėjimosi išlaidų atlyginimą . Apeliacinis skundas grindžiamas šiais argumentais: 1.1. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Darbdavys neketino prisiimti įsipareigojimo mokėti valstybės nustatytos dienpinigių normos, todėl į darbo sutartį įtraukė 6.1 punktą, kuriuo aiškiai ir nedviprasmiškai įsipareigojo mokėti darbuotojui ne mažiau kaip 50 procentų valstybės nustatytos maksimalios dienpinigių sumos. Šioje normoje nėra lingvistinių konstrukcijų, kurios reikštų, kad šia sąlyga šalys susitarė, jog prieš kiekvieną komandiruotę bus tariamasi dėl dienpinigių normos nustatymo, o nesusitarus bus mokamas maksimalus dienpinigių dydis. Priešingai, šia sąlyga yra aiškiai nustatyta, kad darbdavys vienašališkai nustatys, kokią dienpinigių normą mokės už kiekvieną komandiruotę darbuotojui ir užtikrin t a, jog &nbsp;darbuotojui nebus mokama mažiau nei 50 procentų valstybės nustatytos dienpinigių sumos. Teismas, šią sąlygą aiškindamas kaip susitarimą prieš kiekvieną komandiruotę atskirai nustatyti &nbsp;dienpinigių norm ą , iš esmės paneigia šios sąlygos prasmę, tikslą ir darbdavio lūkesčius. &nbsp; Jeigu darbdavys būtų norėjęs prieš kiekvieną komandiruotę derėtis su darbuotoju dėl dienpini gių normos, tam iš viso nereikėtų &nbsp;tokio s &nbsp; sutarties sąlygos. Sutarties vykdymo eigoje ieškovas nėra išreiškęs pretenzijų dėl jam mokamo darbo užmokesčio ir dienpinigių dydžio. 1.2. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Teismas nepateikė jokių motyvų, kodėl darbo sutarties 6.1 punktą aiškino priešingai, nei tą darė atsakovė. Teismo sprendime nėra atskleista, kokiomis sutarčių aiškinimo taisyklėmis vadovavosi teismas . 1.3. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Net jeigu teismas pagrįstai aiškino darbo sutarties 6.1. punktą, teismas privalėjo atsižvelgti į paties darbuotojo poziciją byloje. &nbsp; Darbuotojas laikėsi pozicijos, esą šalys buvo sutarę dėl fiksuoto darbo užmokesčio už kalendorinę dieną, kuris apėmė tiek darbo užmokestį, tiek dienpinigius. Ieškovui nurodant konkrečias tariamai sutartas sumas, šioje sumoje teismas turėjo nustatyti darbo užmokesčio dalį ir dienpinigių dalį, ir ši dienpinigių dalis pripažįstama &nbsp;šalių sutarta dienpinigių norma pagal darbo sutarties 6.1 &nbsp;punktą. &nbsp; Ignoruodamas ir darbdavio, ir darbuotojo poziciją dėl šalių susitarimo, teismas paneigia sutarčių laisvės principą, sutartimi apibrėžtas teises ir pareigas, sudaro prielaidas darbuotojui gauti sumas, dėl kurių šalys nebuvo susitarę, ir tokiu būdu nepagrįstai praturtėti. 1.4. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Nepaisant galimai savalaikio neatsiskaitymo &nbsp;su darbuotoju, nėra duomenų, kad darbuotojas dėl to patyrė kažkokių nepatogumų ar nuostolių. &nbsp; Darbdavio nubaudimas taikant DK 147 straipsnio 2 dalį visa apimtimi dėl formalaus pažeidimo, kuris darbuotojui nesukėlė neigiamų pasekmių, būtų neproporcinga priemonė, kuri neatitiktų DK 147 straipsnio 2 dalies tikslų ir pažeistų proporcingumo principą. Atsižvelgiant į tai, atsakovė prašo sumažinti pagal DK 147 straipsnio 2 dalį iš jos priteisiamas netesybas iki 1 000 Eur . 1.5. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; P riteisiant DK 147 straipsnio 2 dalyje &nbsp;nustatytas netesybas, jos turėtų būti priteisiamos kaip &nbsp; nuostoliai/kompensacija, o ne kaip darbo užmokestis su valstybei mokėtinais mokesčiais, todėl teismas nepagrįstai netesybų sumą siejo su darbo užmokesčiu prieš &nbsp; mokesčius . 11. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Ieš kovas &nbsp;atsiliepimu prašo atmesti apeliacinį skundą . Atsiliepime nurodomi šie argumentai: 2.1. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; 2020 m. lapkričio 6 d. darbo sutarties 6.1 punkto sąlyga, leidžianti a tsakovei nemokėti maksimalaus dienpinigių dydžio ieškovui, o konkretų dienpinigių dydį darbdaviui nustatyti vienašališkai, nepatvirtina, kad a tsakovė pagrįstai ir teisėtai savo nuožiūra sumažino i eškovui mokėtiną dienpinigių dydį be aiškaus susitarimo su d arbuotoju raštu . 2.2. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Atsakovė ne tik neįrodė, tačiau apskritai neįrodinėjo tarp šalių sudaryto susitarimo dėl mažesnio dienpinigių dydžio mokėjimo , &nbsp;nei nustatyta Maksimalių dienpinigių dydžių sąraše, patvirtintame Lietuvos Respublikos &nbsp; Vyriausybės 2004 m. &nbsp;balandžio 29 d. nutarimu Nr. 526 . 2.3. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; I eškovas negalėjo sudaryti susitarimo su R. V. arba G. J. dėl jam taikytino dienpinigių dydžio už kiekvieną komandiruotę, kadangi šie asmenys neturėjo įgaliojimo tartis dėl darbo sąlygų su ieškovu . 2.4. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Darbo sutartį rengė d arbdavys, d arbuotojas ją tik pasirašė. 2.5. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; T eismas 202 2 m. spalio 26 d. nutartimi įspėjo šalis, kad darbo bylose jis turi teisę savo iniciatyva rinkti įrodymus, kuriais šalys nesiremia, jeigu mano, jog tai yra būtina siekiant teisingai išspręsti bylą, viršyti pareikštus reikalavimus ir taikyti įstatymuose numatytą alternatyvų darbuotojo teisių ar teisėtų interesų gynimo būdą . 2.6. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Byloje nėra nustatyta i eškovo kaltės dėl to, kad a tsakovė su juo laiku neatsiskaitė. Dėl šių aplinkybių byloje ginčo nėra . I eškovas pagrįstai reikalavo priteisti iš atsakovės &nbsp; DK 147 straipsnio 2 dalyje nustatytas netesybas . &nbsp;Atsakovė neįrodinėja , kad netesybos apskaičiuotos netinkamai. Atsakovės argumentai dėl netes ybų mažinimo yra deklaratyvūs, &nbsp;prieštarauja įstatymui ir teismų praktikai . &#xa0; Teisėjų kolegija &#xa0; k o n s t a t u o j a : &#xa0; IV. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Apeliacinės instancijos teismo nustatytos bylos aplinkybės, teisiniai argumentai ir išvados &#xa0; 12. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Lietuvos Respublikos civilinio proceso kodekso (toliau – CPK ) &nbsp;320 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad apeliacinės instancijos teismas nagrinėja bylą neperžengdamas apeliaciniame skunde nustatytų ribų. Bylos nagrinėjimo apeliacine tvarka ribas sudaro apeliacinio skundo faktinis ir teisinis pagrindas bei absoliučių sprendimo negaliojimo pagrindų patikrinimas (CPK 320 straipsnio 1 dalis). Absoliučių sprendimo negaliojimo pagrindų apeliacinės instancijos teismas nenustatė. 13. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Byloje nėra ginčo dėl šalis laikotarpiu nuo 2020 m. lapkričio 6 d. iki 2022 m. birželio 21 d. siejusių darbo santykių, dėl ieškovo vykdytos tarptautinių krovinių vežimo transporto priemonės vairuotoj o darbo funkcijos. Nors ieškiniu buvo reiškiamas reikalavimas dėl darbo užmokesčio įsiskolinimo priteisimo, pirmosios instancijos teismui detaliai išanalizavus darbo sutarties nuostatą dėl darbo užmokesčio dydžio Lietuvoje &nbsp;taikyto minimalaus darbo užmokesčio dydžio kontekste, taip pat atsakovės su atsiliepimu į ieškinį pateiktu s darbo užmokesčio pažymos ir banko sąskaitos išrašo duomenis apie ieškovui priskaitytas ir išmokėtas darbo užmokesčio sumas bei konstatavus, kad darbo užmokestis ieškovui buvo mokamas tinkamai, apeliacine tvarka ši išvada nėra ginčijama, todėl jos pagrįstumo teisėjų kolegija nevertina ir dėl to nepasisako. 14. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Ginčas byloje kilo dėl ieškovui mokėtinų dienpinigių vykstant į komandiruotes užsienyje dydžio. Atsakovė į bylą pateikė duomenis, kad &nbsp;ieškovas buvo siunčiamas į keturias komandiruotes: pirmoji komandiruotė į Vokietiją truko 77 dienas (nuo 2020 m. lapkričio 8 d. iki 2021 m. sausio 23 d. ), antroji komandiruotė į Nyderlandus truko 126 &nbsp;dienas (nuo 2021 m. vasario 28 d. &nbsp;iki 2021 m. liepos 3 d. ), trečioji komandiruotė į &nbsp; Vokietiją truko 84 dienas (nuo 2021 m. rugsėjo 12 d. iki 2021 m. gruodžio 4 d. ), ketvirtoji komandiruotė į Italiją truko 51 dieną (nuo 2022 m. sausio 16 d. iki 2022 m. kovo 7 d. ). &nbsp; Šių duomenų teisingumo ieškovas neginčijo. Už šį komandiruočių laikotarpį atsakovė nurodo apskaičiavusi ir išmokėjusi 11 681 Eur &nbsp;dienpinigi ų . Ieškovas darbo ginčą iniciavo akcentuodamas, kad atsakovės finansinės prievolės mokėti dienpinigius apimtis yra didesnė. 15. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Nors ieškinyje ieškovas akcentavo egzistavus žodiniam susitarimui dėl bendros už kiekvieną komandiruotėje praleistą dieną ieškovui mokėtinos sumos, kuris neatitinka darbdavio pateiktuose dokumentuose fiksuotų finansinių prievolių, pirmosios instancijos teismas tokio fakto nekonstatavo. Kita vertus, skundžiamame sprendime teismas padarė išvadą, kad darbdavys skaičiavo darbuotojui sumažintus dienpinigius, nors tam nebuvo teisinių prielaidų. Būtent šios išvados ginčijimu ir grindžiamas apeliacinis skundas. 16. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; V adovaujantis DK 107 straipsnio 3 dalimi, ginčo laikotarpiu galiojusios redakcijos Aprašo 2 punktu, į užsienį dirbti vykstančiam darbuotojui turėjo būti mokami Vyriausybės patvirtinti maksimalūs už komandiruotės konkrečioje valstybėje laiką mokėtini dienpinigi ai , jeigu mažesni dienpinigių dydžiai (kurie bet kuriuo atveju negali būti mažesni nei 50 proc. Vyriausybės patvirtintų maksimalaus dydžio dienpinigių) ne numatyti kolektyvinėje sutartyje ar darbo sutartyje . Nagrinėjamu atveju šalių sudarytos darbo sutarties 6.1 punkte nurodoma, kad šalys susitaria ir darbuotojas sutinka, jog kiekvienu komandiruotės atveju dienpinigiai bus mokami skirtingai, bet ne mažiau nei galimas mokėti dienpinigių dydis pagal Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimus ir Lietuvos Respublikos finansų ministro įsakymus. Pirmosios instancijos teismas sprendė, kad tokia nuostata negali būti vertinama kaip atitinkanti Aprašo 2 punkto reikalavimus &nbsp; dienpinigių dydži o &nbsp;sumažinim ui , todėl atsakovės mokėtinus dienpinigius apskaičiavo pagal maksimalų Vyriausybės nutarime nurodytą dydį bei skirtumą tarp tokiu būd u &nbsp;apskaičiuotos ir faktiškai darbuotojui išmokėtos sumos (9 578 Eur &nbsp; ) priteisė ieškovui iš atsakovės. Įvertinusi tokią pirmosios instancijos teismo išvadą teisėjų kolegija pažymi keletą reikšmingų aplinkybių: 5.1. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Aprašo 2 punktas aiškintinas kaip reiškiantis, kad, nesant kolektyvinės sutarties, darbo sutartyje šalys turėjo susitarti dėl konkretaus sumažinto dienpinigių dydžio, &nbsp;o nesant tokio susitarimo darbdaviui tenka pareiga mokėti Vyriausybės nustatyto maksimalaus dydžio dienpinigius. Gi darbo sutarties 6.1 punkte šalys &nbsp;iš esmės dėl nieko nesusitar ė , tebuvo atkarto t a galimybė mažesnį dienpinigių dydį nustatyti kiekvienu individualiu atveju. Darbdavys neįrodinėjo, kad egzistavo kažkokia iš anksto numatyta dienpinigių dydžio nustatymo tvarka. Savo poziciją dėl sumažinto dienpinigių dydžio darbdavys grindė Aprašo 2 punkto reikalavimų neatitinkančiais dokumentais – įsakymais dėl komandiruočių. 5.2. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; L ingvistiniu požiūriu darbo sutarties 6.1 punkt as vertintinas kaip stokojantis aiškumo , nesuderinamas su DK 2 straipsnio 1 dalyje įtvirtintais teisinio apibrėžtumo, teisėtų lūkesčių apsaugos principais. Darbuotojui ne tik nebuvo nurodytas jam mokėtinų dienpinigių dydis ar jų apskaičiavimo tvarka, bet nebuvo pateikti ir duomenys apie konkrečius teisės aktus, kuriuose tokie dydžiai nustatyti, pasirenkant bendro pobūdžio nuorodą į &nbsp;Vyriausybės ar Finansų ministro priimamus dokumentus. Dar daugiau, tokia bendro pobūdžio nuoroda į teisės aktus nurodoma su darbuotoju, nesuprantančiu lietuvių kalbos, sudaromoje darbo sutartyje (tokią išvadą leidžia daryti aplinkybė, kad darbo sutartis buvo sudaryta tiek lietuvių, tiek rusų kalbomis). Aplinkybės, kad egzistuoja teisinių dokumentų, į kuriuos darbo sutarties sąlygą siekė nukreipti, vertimas į ieškovui suprantamą kalbą, jog toks vertimas ieškovui buvo prieinamas, darbdavys neįrodinėjo. 5.3. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; K onkretų mokėtinų dienpinigių dydį darbdavys nurodo įvardijęs 2020 m. lapkričio 6 d., 2021 m. vasario 26 d., 2021 m. rugsėjo 10 d. ir 2022 m. sausio 14 d. įsakymuose dėl komandiruočių . Nors, kaip matyti iš į bylą pateiktų įsakymų turinio, darbdavys nurodo kiekvienu atveju juos priėmęs likus dviem dienoms iki komandiruotės pradžios visa m &nbsp;kiekvienos iš keturių komandiruočių laikotarpiui, į bylą nebuvo pateikti jokie duomenys, kad darbuotojas su šiais įsakymais buvo supažindintas &nbsp;(pasirašytinai, išsiunčiant dokumentus elektroninių ryšių priemonėmis ar pan.) . Kitaip tariant, darbdavys pasirinko tokį veiklos įforminimo modelį, kuris neleidžia objektyviai patvirtinti jo kilus ginčui pasitelkiamų dokumentų autentiškumo. 5.4. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Svarbu pažymėti ir tai, kad minėtuose įsakymuose nurodęs konkrečius dienpinigių dydžius, mokėtinus už kiekvieną buvimo komandiruotėje dieną bei konkrečią komandiruotės trukmę, vėliau darbdavys faktiškai mokėjo visai kitokio dydžio dienpinigius. Sulyginus įsakymų dėl komandiruočių ir banko sąskaitos išrašo duomenis matyti, kad, pvz., už 2020 m. lapkričio mėn. komandiruotėje praleistas dienas turėjo būti sumokėta 727,26 Eur &nbsp;dienpinigių, tačiau mėnesio pabaigoje darbdavys sumokėjo 500 Eur , už 2020 m. gruodžio mėn. turėjo būti sumokėta 980,22 Eur , tačiau darbdavys sumokėjo 500 Eur , už 2021 m. sausio mėn. turėjo būti sumokėta 727,26 Eur , tačiau darbdavys sumokėjo 1 318 Eur . Bendra 2020 m. lapkričio 6 d. įsakyme dėl komandiruotės darbdavio nurodyta dienpinigių suma – 2 435 Eur , o bendra darbuotojui išmokėta suma – 2 3178 Eur &nbsp;(500 Eur &nbsp;+ 500 Eur &nbsp;+ 1 318 Eur ). Pabrėžtina, kad nei vienos komandiruotės atveju darbdavio atlikti mokėjimai nesutapo su jo į bylą pateiktuose komandiruočių įsakymuose fiksuotais dienpinigių dydžiais. Darbdavys darbo sutarties 6.1 punkte aiškiai nurod ęs , kad jokie dienpinigių avansai nebus mokami, dėl neaiškių priežasčių komandiruotės eigoje kiekvieną mėnesį mokėdavo darbuotojui 500 Eur &nbsp;sumą, kuri kiekvienu atveju buvo mažesnė už sumą, kuri darbuotojui priklausė, o komandiruotei pasibaigus sumokėdavo euro tikslumu apskaičiuotą sumą, kuri neatitiko jo paties apskaitoje fiksuojamų išmokų dydžių. 17. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Pareiga tinkamai įforminti darbo santykius, kaip ir netinkamo jų įforminimo teisinės pasekmės, tenka darbdaviui. Nutarties 16 punkte aptartos aplinkybės leido pirmosios instancijos teismui pagrįstai spręsti, kad darbdavys neįrodė teisės aktų reikalavimus atitinkančio dienpinigių dydžio sumažinimo, neaišku kokiu principu apskaičiuodavo darbuotojui išmokamas dienpinigių sumas, kurios neatitinka paties darbdavio teikiamų apskaitos dokumentų , pasirinko veiklos įforminimo modelį, sukuriantį sąlygas manipuliuoti apskaitos dokumentais ir juose fiksuojamais duomenimis . Pareigos aiškiai nustatyti darbuotojui mokėtiną dienpinigių dydį neįvykdymas, kaip teisingai nurodė pirmosios instancijos teismas, lemia Aprašo 2 punkte aptartas pasekmes – darbdavio prievolę mokėti Vyriausybės nustatyto maksimalaus dydžio dienpinigius. 18. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Kaip nepatvirtinantį skundžiamo sprendimo neteisėtumo teisėjų kolegija atmeta ir apeliacinio skundo argumentą, kad pats ieškovas įrodinėjo mažesnį įsiskolinimo dydį, jį grįsdamas argumentu dėl žodinio susitarimo, kuris būtų patvirtinęs mažesnės apimties darbdavio finansines prievoles, egzistavimo. Kaip teisingai skundžiamame sprendime nurodė pirmosios instancijos teismas, &nbsp;CPK 417 straipsnyje įtvirtinta teismo teisė viršyti darbuotojo reiškiamus reikalavimus, apie tai informavus darbdavį (CPK 414 straipsnio 3 dalis). Darbdavio procesinės pareigos šiuo atveju neapsiribojo darbuotojo argumentų ginčijimu. Darbdavys privalėjo įrodyti konkretaus dienpinigių dydžio nustatymo ir tinkamo atsiskaitymo su darbuotoju fakt us &nbsp;ir šios pareigos neįvykdė. Dėl nurodytų priežasčių naikinti ar keisti aptariamą skundžiamo sprendimo dalį nėra jokio pagrindo. 19. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Už &nbsp; vėlavimo atsiskaityti laiką pirmosios instancijos teismas taip pat priteisė ieškovui iš atsakovės DK 147 straipsnio 2 dal yje nustatyta tvarka apskaičiuotas netesybas – 7 252,89 Eur . Atsakovė apeliaciniu skundu netesybų apskaičiavimo taikant ieškovo vidutinį darbo užmokestį už maksimalų įstatyme įtvirtintą 6 mėn. laikotarpį teisingum ą ginčijo tik tuo aspektu, kad teismas taikė ieškovo vidutin į &nbsp;mėnesio darbo užmokest į &nbsp;neatskaičius mokesčių. Atsakovės vertinimu, netesyboms apskaičiuoti turėtų būti taikomas vidutinis darbo užmokestis atskaičius mokesčius. Šį argumentą teisėjų kolegija atmeta kaip nepagrįstą. 20. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Vadovaujantis DK 147 straipsnio 2 dalimi, d arbo santykiams pasibaigus, o darbdaviui ne dėl darbuotojo kaltės uždelsus atsiskaityti su juo, darbdavys privalo mokėti netesybas, kurių dydis – darbuotojo vidutinis darbo užmokestis per mėnesį, padaugintas iš uždelstų mėnesių skaičiaus, tačiau ne daugiau kaip iš šešių . Nei DK 145 straipsnio, apibrėžianči o &nbsp;vidutinį darbo užmokestį, nei jam detalizuoti skirt o &nbsp;Lietuvos Respublikos Vyriausybės 2017 m. birželio 21 d. nutarimu Nr. 496 patvirtint o &nbsp; Vidutinio darbo užmokesčio skaičiavimo tvarkos apraš o nuostatos nesuponuoja išvados, kad identifikuodamas darbuotojo vidutinio darbo užmokesčio dydį, taikytiną iš darbdavio priteistinoms netesyboms apskaičiuoti, teismas turi išskaityti su darbo santykiais susijusius mokesčius. Darbuotojo darbo užmokesčiu yra pripažįstama ir ta dalis, kuri vėliau mokesčių pavidalu už darbuotoją sumokama valstybei, todėl į &nbsp;vidutin io darbo užmokes čio skaičiavimą , o vėliau ir į DK 147 straipsnio 2 dalyje nurodytas netesybas turi būti įtraukiama visa darbo užmokesčio suma su mokesčiais. 21. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Apeliaciniame skunde atsakovė taip pat akcentuoja, kad netesybų dydis yra neproporcingas, sukuriantis sąlygas darbuotojui nepagrįstai praturtėti. DK 147 straipsnio 2 dalimi kuriamo reglamentavimo kontekste vertinant teismo teisę mažinti &nbsp;netesybų dydį pažymėtinos kelios reikšmingos aplinkybės: 10.1. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Darbo teisėje finansinės sankcijos darbdaviui, kurias taikydamas teismas jų dydį apskaičiuoja kaip pagrindą naudodamas darbuotojo vidutinį darbo užmokestį, siejamos su dviem pažeidimais: vėlavimu atsiskaityti po darbuotojo atleidimo iš darbo (sankcija skaičiuojama už vėlavimo atsiskaityti laiką , bet ne daugiau nei už 6 mėn. ; DK 147 straipsnio 2 dalis) ir darbuotojo atleidimo iš darbo pripažinimu neteisėtu (sankcija skaičiuojama už priverstinės pravaikštos laiką , bet ne daugiau nei už 12 mėn. ; DK 218 straipsnio 2, 4 dalys). Pabrėžtina, kad šios sankcijos egzistavo ir iki 2017 m. liepos 1 d. galiojusioje DK redakcijoje (netesybos už vėlavimo atsiskaityti laiką įtvirtintos tuo metu galiojusios redakcijos DK 141 straipsnio 3 dalyje, sankcija už neteisėtą atleidimą – tuo metu galiojusios redakcijos DK 300 straipsnio 1, 4 dalyse) . &nbsp; Aiškindamas tokį teisinį reglamentavimą Lietuvos Aukščiausiasis Teismas buvo suformavęs nuoseklią teisės aiškinimo taisyklę, kad šios sankcijos, kaip ir bet kurios kitos, gali būti efektyvi os &nbsp;ir pasiekti tikslus, dėl kurių j os &nbsp;yra nustatyt os , tik tuo atveju, jeigu j os &nbsp;proporcing os teisės pažeidim ams , už kur iuos &nbsp;yra skiriam os. &nbsp;Proporcingumo principas reikalauja, kad sankcijos dydis būtų adekvatus pažeidimo pobūdžiui ir jo padariniams. Proporcingumas yra neatskiriamas teisingumo, protingumo, sąžiningumo principų aspektas. Šie principai reikalauja, kad tarp teisės pažeidimo ir sankcijos nebūtų nepagrįstai didelio neadekvatumo, disproporcijų. &nbsp;Kompetencija įvertinti propocingumą &nbsp;bei su tuo susijusi teisė sankcijos dydį mažinti yra suteikiama teismui (su sankcijos už priverstinės pravaikštos laiką mažinimo galimybe susiję teismų praktikos pavyzdžiai – Lietuvos Aukščiausiojo Teismo 2016 m. vasario 12 d. nutartis civilinėse byloje Nr. 3K-3-37-469/2016, 2015 m. kovo 31 d. nutartis civilinėje byloje Nr. 3K-3-154-313/2015 &nbsp;ir kt.; su sankcijos už vėlavimo atsiskaityti laiką mažinimo galimybe susiję teismų praktikos pavyzdžiai – Lietuvos Aukščiausiojo Teismo 2016 m. gruodžio 9 d. nutartis civilinėje byloje Nr. 3K-3-501-701/2016, 2015 m. birželio 8 d. nutartis civilinėje byloje Nr. 3K-3-350-469/2015, 2014 m. spalio 17 d. nutartis civilinėje byloje Nr. 3K-3-443/2014 &nbsp;ir kt.). 10.2. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Teisėjų kolegija pažymi, kad vertinant abi sankcijas nutarties 21.1 punkte aptartas sankcijas, tiek iki 2017 m. liepos 1 d. galiojusioje DK redakcijoje, tiek ir ginčui aktualioje redakcijoje darbdavio prievolės bei sankcijų dydžiai buvo suformuluoti imperatyviai, nenustatant galimybės sankciją mažinti dėl įstatyme tiesiogiai neįvardintų priežasčių, tačiau teismai, taikydami iki 2017 m. liepos 1 d. galiojusios DK redakcijos nuostatas to nevertino kaip ribojančios jų kompetenciją. Priešingai, teismo kompetencija buvo motyvuotai siejama su būtinybe užtikrinti proporcingumo principo įgyvendinimą. Keičiant teisinį reglamentavimą nebuvo nei padidintas sankcijų taikymo imperatyvumo &nbsp;laipsnis, nei sugriežtinta teismo diskrecijos &nbsp;teisės apimtis. 10.3. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Tiek iki 2017 m. liepos 1 d. galiojusios redakcijos DK 141 straipsnio 3 dalyje, tiek ir ginčo santykiams taikytinos redakcijos DK 147 straipsnio 2 dalyje įtvirtinta tapati nuostata, kad sankcija už vėlavimo atsiskaityti laiką taikoma tik tada, jei dėl pavėluoto atsiskaitymo nėra darbuotojo kaltės. Aiškindamas šią nuostatą Lietuvos Aukščiausiasis Teismas yra nurodęs , kad darbuotojo kaltės (ne)buvimas yra aktualus sprendžiant klausimą, ar sankcija turi būti taikoma, kita vertus, darbuotojo kaltės nebuvimas neeliminuoja teismo teisės taikyti proporcingumo filtrą nustatant netesybų dydį (žr., pvz., Lietuvos Aukščiausiojo Teismo 2015 m. birželio 8 d. nutartį civilinėje byloje Nr. 3K-3-350-469/2015 ). Kitaip tariant, darbuotojo kaltės nebuvimas lemia darbdavio pareigą mokėti netesybas , bet neeliminuoja teismo kompetencijos netesybų dydį mažinti. Kadangi aptariama nuostata 2017 m. liepos 1 d. redakcijos DK nebuvo pakeista, nurodytas teisinio reglamentavimo aiškinimas išliko aktualus. 10.4. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Esminis t eisinio reglamentavimo pasikeitimas 2017 m. liepos 1 d. įsigaliojus naujos redakcijos DK buvo susijęs su maksimalaus sankcijos skaičiavimo termino nustatymu. Kaip minėta nutarties 2 1 .1 punkte, maksimalus terminas sankcijai už vėlavimo atsiskaityti laiką skaičiuoti yra 6 mėn. (DK 147 straipsnio 2 dalis), maksimalus terminas sankcijai už priverstinės pravaikštos laiką skaičiuoti yra 12 mėn. Vertinant, ar toks pokytis galėjo turėti įtakos anksčiau suformuotos teismų praktikos aktualumui, keltinas klausimas, ar maksimalaus sankcijos skaičiavimo termino nustatymas visais atvejais užtikrina sankcijos atitikimą proporcingumo principui ir paneigia teismo teisę, o kartu ir pareigą šiuo aspektu įvertinti sankcijos dydį. 10.5. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Vertinant kasacinio teismo formuojamos praktikos raidą pastebėtina, kad po teisinio reglamentavimo pasikeitimų Lietuvos Aukščiausiasis Teismas, spręsdamas klausimą dėl teismų teisės mažinti išmokos už priverstinės pravaikštos laiką dydį &nbsp; laikėsi nuoseklios pozicijos , kad vien maksimalaus sankcijos termino nustatymas nereiškia, jog &nbsp;teismas, siekdamas užtikrinti interesų pusiausvyrą, negali jos mažinti (žr., pvz., Lietuvos Aukščiausiojo Teismo 2020 m. balandžio 1 d. nutartį civilinėje byloje Nr. e3K-3-87-248/2020, 2019 m. lapkričio 11 d. nutartis civilinėje byloje Nr. e3K-3-333-684/2019, 2019 m. lapkričio 7 d. nutartį civilinėje byloje Nr. e3K-3-327-701/2019 ). Gi vėliau nagrinėdamas ginčus dėl DK 147 straipsnio 2 dalies taikymo maksimalaus sankcijos termino nustatymą kasacinis teismas ėmėsi aiškinti kaip eliminuojantį teismo kompetenciją taikyti proporcingumo principą ir mažinti darbuotojui priteisiamų netesybų sumą (žr., pvz., Lietuvos Aukščiausiojo Teismo 2023 m. sausio 26 d. nutartį civilinėje byloje Nr. e3K-3-1-684/2023, 2022 m. gegužės 26 d. nutartį civilinėje byloje Nr. e3K-3-151-684/2022, 2022 m. gegužės 19 d. nutartį civilinėje byloje Nr. e3K-3-142-684/2022, 2022 m. vasario 2 d. nutartį civilinėje byloje Nr. e3K-3-1-684/2022 ). &nbsp; 10.6. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Pasisakant dėl &nbsp;teisinio reglamentavimo poky čio , kuriuo nustatytas maksimalus netesybų skaičiavimo terminas, pažymėtina, kad tokio termino nustatymas negali būti vertinamas kaip visais atvejais užtikrinantis darbo santykių šalių interesų pusiausvyrą, proporcingumo principą. Pvz., teoriškai galima situacija, kai darbo santykiai tęsiasi vos mėnesį, dėl ko netesybų dydis potencialiai šešis kartus viršytų bendrą už visą darbo santykių laikotarpį darbuotojui mokėtiną sumą; arba neatsiskaitymo &nbsp;faktą gali lemti darbdavio suklydimas dėl darbuotojui mokėtinų sumų ir pan. Be to, lyginant sankcijas &nbsp;už vėlavimo atsiskaityti laiką ir už neteisėtą atleidimą iš darbo pabrėžtina, kad vidutinio darbo užmokesčio &nbsp; už priverstinės pravaikštos &nbsp;laiką sumos vertintinos kaip reikšmingesnės darbuotojui, nes prilyginamos darbo užmokesčiu i , kai sankcija už vėlavimo atsiskaityti laiką vertintina kaip specifinės formos netesybos, todėl spręsti, kad teismas turi kompetenciją vertinti tik pirmosios sankcijos dydžio pagrįstumą, o antrosios neturi, nėra jokio pagrindo. 22. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Apibendrindama nutarties 2 1 &nbsp;punkte aptartų aplinkybių visumą teisėjų kolegija sutinka su apeliacinio skundo argumentu, kad teismas privalo įvertinti darbdaviui taikytinos sankcijos dydį šalių interesų pusiausvyros, proporcingumo principo aspektu. 23. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Vertindama atsakovės argumentus dėl netesybų mažinimo teisėjų kolegija pažymi, kad darbdavys neįrodinėjo sudėtingos savo finansinės padėties, neteikė į bylą duomenų, kad įstatyme įtvirtintos sankcijos pritaikymas darbdaviui būtų nepakeliama finansine našta. Kita vertus, kaip teisingai nurodoma apeliaciniame skunde, darbuotojas pretenzijas pradėjo reikšti po darbo santykių nutraukimo, reiškė mažesnės apimties reikalavimą kitu, nei konstatavo pirmosios instancijos teismas, pagrindu. Šalių darbo santykiai tęsėsi pusantrų metų, darbdavys tinkamai vykdė pareigą mokėti darbuotojui darbo užmokestį, o netesybų dydis sudaro ženklią ieškovui už visą darbo laikotarpį priklausiusių dienpinigių d alį . Darbdavys periodiškai atsiskaitydavo su darbuotoju, tik be pagrindo sumokėjo ne visus darbuotojui priklausiusius dienpinigius. Nurodytų aplinkybių visumą teisėjų kolegija vertina kaip pagrindą ieškovui priteisto vidutinio darbo užmokesčio už vėlavimo atsiskaityti laiką dydį mažinti per pusę iki 3 626,44 Eur &nbsp;(7 252,89 Eur &nbsp;÷ 2). Ši išvada yra pagrindas pirmosios instancijos teismo sprendimui pakeisti. 24. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Skundžiamu sprendimu ieškinį patenkinęs pirmosios instancijos teismas priteisė iš atsakovės ieškovo atstovei Lietuvos vežėjų profesinei sąjungai &nbsp;800,50 Eur &nbsp;bylą nagrinėjant pirmosios instancijos teisme turėtų išlaidų atlyginimą. Nors bylą apeliacine tvarka pirmosios instancijos teismo sprendimas buvo pakeistas, sumažinant netesybų už vėlavimo atsiskaityti laiką dydį, teisėjų kolegija sprendžia, kad tai nėra pagrindas perskirstyti šalių turėtas išlaidas. Ieškovo reikalavimai buvo iš esmės patenkinti, todėl jis turi teisę į visų nagrinėjant bylą pirmosios instancijos teisme turėtų išlaidų atlyginimą, o atsakovė, kurios atžvilgiu priimtas nepalankus sprendimas, tokios teisės neturi (CPK 93 straipsnis). 25. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Be to, sprendimo motyvuojamojoje dalyje nurodęs, kad iš atsakovės valstybei priteistinas 206 Eur &nbsp;žyminio mokesčio, apskaičiuoti už patenkintą turtinį reikalavimą, bei 17,76 Eur &nbsp;išlaidų, susijusių su procesinių dokumentų įteikimu, atlyginimas, teismas rezoliucinėje dalyje nurodė priteisiantis tik 17,76 Eur &nbsp;sumą. Atsižvelgdama tiek į šią aplinkybę, tiek į faktą, kad bendr a &nbsp;ieškovui iš atsakovės priteisiam a &nbsp;sum a &nbsp; sudaro ( 9 578 Eur &nbsp;+ 3 626,44 Eur ), o už tokio dydžio reikalavimą mokėtinas 297 Eur &nbsp;žyminis mokestis (13 204,44 Eur &nbsp;× 3 proc. × 75 proc.) (CPK 80 straipsnio 1 dalies 1 punktas, 7 dalis), teisėjų kolegija pakeičią skundžiamą sprendimą papildomai priteisdama iš atsakovo valstybei 297 Eur &nbsp;žyminio mokesčio (CPK 96 straipsnis). 26. &#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0;&#xa0; Su apeliaciniu skundu atsakovė pateikė duomenis apie už skundą sumokėtą 379 Eur &nbsp;žyminį mokestį &nbsp;ir su skundo parengimu susijusias 726 Eur &nbsp;atstovavimo išlaidas. Ieškovas 2024 m. sausio 9 d. ir 2024 m. sausio 22 d. prašymais teikia duomenis apie &nbsp;jį atstovaujančios profesinės sąjungos turėtas 1 800,29 Eur &nbsp;atstovavimo išlaidas apeliaciniame procese. Abejonių dėl šių išlaidų realumo ir pagrįstumo teisėjų kolegijai nekyla. Atsižvelgdamas į tai, kad apeliaciniame skunde reiškiamas 16 830,89 Eur &nbsp;( 9 578 Eur &nbsp; + &nbsp;7 252,89 Eur ) turtinis reikalavimas, dėl kurio tarp šalių kilo ginčas, patenkinta skundo dalis sudaro dėl 3 626,45 Eur &nbsp;sumos (16 830,89 Eur &nbsp; &#xad; – 13 204,44 Eur ) arba 21,5 proc. (3 626,45 Eur &nbsp;÷ &nbsp; 16 830,89 Eur &nbsp;× 100 proc.), atsakovė turi teisę į 82 Eur &nbsp;žyminio mokesčio (3 626,45 Eur &nbsp;× 3 proc. × 75 proc.) ir 156,09 Eur &nbsp;( 726 Eur &nbsp;× 21,5 proc. ) atstovavimo išlaidų apeliaciniame procese atlyginimą, o ieškovą atstovaujanti profesinė sąjunga turi teisę į 1 413,23 Eur &nbsp;( 1 800,29 Eur &nbsp;× (100 proc. – 21,5 proc.)) atstovavimo išlaidų apeliaciniame procese atlyginimą. &#xa0; Kauno apygardos teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegija, vadovaudamasi Lietuvos Respublikos civilinio proceso kodekso 326 straipsnio 1 dalies 3 &nbsp;punktu, &#xa0; n u t a r i a : &#xa0; Kauno apylinkės teismas 2023 m. rugpjūčio 21 d. sprendim ą pakeisti. I eškovui P. K. , asmens kodas (duomenys neskelbtini) , &nbsp; iš atsakovės uždarosios akcinės bendrovės „ Rosteka “, juridinio asmens kodas 302302979, priteistą netesybų už uždelstą atsiskaityti laiką sumą sumažinti nuo 7 252,89 Eur &nbsp;(septyni ų &nbsp;tūkstanči ų &nbsp;d viejų šimtų penkiasdešimt d viejų &nbsp;eur ų &nbsp;89 ct) &nbsp;iki 3 626,44 Eur &nbsp;(trijų tūkstančių šešių šimtų dvidešimt šešių eurų 44 ct). Priteisti iš atsakovės uždarosios akcinės bendrovės „ Rosteka “, juridinio asmens kodas 302302979, 297 Eur &nbsp; (du šimtus devyniasdešimt septynis eurus) žyminio mokesčio valstybei, sumokant šią sumą į Valstybinės mokesčių inspekcijos prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos, juridinio asmens kodas 188659752, biudžeto pajamų pasirinktą surenkamąją sąskaitą, įmokos kodas 5662. Kitą sprendimo dalį palikti nepakeistą. Atsakovei uždar ajai &nbsp;akcin ei &nbsp;bendrov ei &nbsp;„ Rosteka “, juridinio asmens kodas 302302979, &nbsp;iš ieškovo P. K. , asmens kodas (duomenys neskelbtini) , &nbsp; 82 Eur &nbsp;(aštuoniasdešimt du eurus) žyminio mokesčio už apeliacinį skundą ir 156,09 Eur &nbsp;(šimto penkiasdešimt šešių eurų 9 ct) atstovavimo išlaidų apeliaciniame procese atlyginimą. Priteisti ieškovo atstovei Lietuvos vežėjų profesinei sąjungai, juridinio asmens kodas 300512523, iš atsakovės uždarosios akcinės bendrovės „ Rosteka “, juridinio asmens kodas 302302979, 1 413,23 &nbsp; Eur &nbsp;( tūkstančio keturių šimtų trylikos eurų 23 ct ) atstovavimo išlaidų apeliaciniame procese atlyginimą. Ši Kauno apygardos teismo nutartis įsiteisėja nuo jos priėmimo dienos. &#xa0; &#xa0; Teisėjai &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Marius Bartninkas &#xa0; &#xa0; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Egidijus Tamašauskas &#xa0; &#xa0; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Lina Žemaitienė &#xa0; &#xa0; &#xa0; &#xa0; //