var RecaptchaOptions = { lang : 'lt' }; // // // // Vieša sprendimų paieška Greita paieška Detali paieška Pagalba Pavadinimas: [2024-10-11][nuasmeninta nutartis byloje][eAS-499-1188-2024].docx Bylos nr.: eAS-499-1188/2024 Bylos rūšis: administracinė byla Teismas: Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas Raktiniai žodžiai: Teisiniai terminai: Šalys: Vardas/Pavardė/Pavadinimas Kodas Byloje kaip Lietuvos valstybė, atstovaujama Generalinės prokuratūros 288603320 atsakovas Vilniaus apygardos prokuratūra 191884691 trečiasis suinteresuotas asmuo Kategorijos: Valstybės tarnautojo statuso įgijimas, pasikeitimas, praradimas ir atsakomybė Teismo sprendimo vykdymas Teismo sprendimo vykdymas Teismo sprendimo vykdymas Kiti administracinių bylų teisenos klausimai ? Administracinė byla Nr. e AS- 4 99 - 1188 /202 4 Teisminio proceso Nr. 3-61-3-00802-2017-3 Procesinio sprendimo kategorija 56 &nbsp;(S) &#xa0; &#xa0; &#xa0; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &#xa0; LIETUVOS VYRIAUSIASIS ADMINISTRACINIS TEISMAS &#xa0; N U T A R T I S &#xa0; 202 4 &nbsp;m. spalio 9 &nbsp;d. Vilnius &#xa0; Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo teisėjų kolegija, susidedanti iš teisėjų &nbsp;Gintaro Kryževičiaus (kolegijos pirmininkas) , Beatos Martišienės &nbsp;ir Egidijaus Šileikio (pranešėjas) , teismo posėdyje apeliacine rašytinio proceso tvarka išnagrinėjo administracinę bylą p agal pareiškėjo s &nbsp; E. S. atskirąjį skundą dėl Regionų &nbsp;administracinio teismo &nbsp; Vilniaus &nbsp;rūmų &nbsp;202 4 m. birželio 25 d. nutarties administracinėje byloje pagal pareiškėjos E. S. skundą atsakovui Lietuvos Respublikos generalinei prokuratūrai (trečiasis suinteresuotas asmuo – Vilniaus apygardos prokuratūra) dėl įsakymų panaikinimo ir įpareigojimo atlikti veiksmus. &#xa0; Teisėjų kolegija &#xa0; n u s t a t ė: &#xa0; I. &#xa0; Pareiškėja E. S. (toliau – ir pareiškėja) su skundu kreipėsi į teismą prašydama: 1) panaikinti Lietuvos Respublikos generalinio prokuroro (toliau – ir Generalinis prokuroras) 2023 m. vasario 13 d. įsakymą Nr. P-88 „Dėl tarnybinės nuobaudos Vilniaus apygardos prokuratūros Vilniaus miesto apylinkės prokuratūros prokurorei E. S. “ (toliau – ir Įsakymas dėl tarnybinės nuobaudos); 2) panaikinti Generalinio prokuroro 2023 m. vasario 13 d. įsakymą Nr. P-89 „Dėl prokurorės E. S. atleidimo iš tarnybos prokuratūroje“ (toliau – ir Įsakymas dėl atleidimo); 4) grąžinti pareiškėją į buvusias prokurorės pareigas; 5) priteisti pareiškėjai vidutinį darbo užmokestį (tarnybinį atlyginimą) už priverstinės pravaikštos laiką nuo atleidimo dienos, t. y. 2023 m. vasario 14 d. iki teismo sprendimo įvykdymo; 6) priteisti iš atsakovo Lietuvos Respublikos generalinės prokuratūros (toliau – ir Generalinė prokuratūra, atsakovas) pareiškėjos naudai 5 000 Eur neturtinės žalos atlyginimą; 7) priteisti iš Generalinės prokuratūros ir Vilniaus apygardos prokuratūros pareiškėjos patirtas bylinėjimosi išlaidas. Vilniaus apygardos administracinis teismas 2023 m. gruodžio 21 d. sprendimu pareiškėjos skundą tenkino iš dalies, panaikino Įsakymą dėl tarnybinės nuobaudos ir Įsakymą dėl atleidimo, grąžino pareiškėją į ankstesnes Vilniaus apygardos prokuratūros Vilniaus apylinkės prokuratūros prokurorės pareigas ir priteisė pareiškėjai iš Generalinės prokuratūros vidutinį darbo užmokestį už priverstinę pravaikštą už kiekvieną darbo dieną nuo atleidimo iš tarnybos dienos (nuo 2023 m. vasario 14 d.) iki teismo sprendimo įvykdymo dienos, bet ne ilgiau kaip už vienus metus, iš šios sumos išskaičiuojant pareiškėjai išmokėtą piniginę kompensaciją už nepanaudotas kasmetines atostogas (jeigu tokia buvo išmokėta); likusią skundo dalį atmetė. Lietuvos vyriausia sis administraci nis te ism as &nbsp;pareiškėjos E. S. apeliacinį skundą atmetė, Lietuvos Respublikos generalinės prokuratūros apeliacinį skundą patenkino iš dalies – &nbsp;Vilniaus apygardos administracinio teismo 2023 m. gruodžio 21 d. sprendimą pakeitė ir paskyrė E. S. tarnybinę nuobaudą – papeikimą; kitą teismo sprendimo dalį paliko nepakeistą. P areiškėj a &nbsp; E. S. pateikė pirmosios instancijos teismui prašym ą &nbsp;dėl vykdomojo rašto išdavimo , teigdama, kad teismo sprendimas įvykdytas iš dalies . Generalinė prokuratūra dėl pareiškėjos prašymo išduoti vykdomąjį raštą &nbsp;nurodė, jog teismo sprendimas yra įvykdytas visiškai . Generalinės prokuratūros &nbsp;vertinimu, pareiškėjos teiginys, kad teismo sprendimas įvykdytas tik iš dalies yra grindžiamas klaidingu Lietuvos Respublikos Vyriausybės 2017 m. birželio 21 d. nutarim o &nbsp;Nr. 496 „Dėl Lietuvos Respublikos darbo kodekso įgyvendinimo“ patvirtinto Vidutinio darbo užmokesčio skaičiavimo tvarkos aprašo (toliau – &nbsp; ir VDU skaičiavimo a prašas) aiškinimu. Pareiškėja klaidingai teigia, kad skaičiuojamasis laikotarpis &nbsp;vidutiniam darbo užmokesčiui apskaičiuoti &nbsp;yra trys paskutiniai mėnesiai einantys prieš teismo sprendimo įsiteisėjimo mėnesį. &#xa0; II. &#xa0; Regionų &nbsp;administracini o &nbsp;teism o Vilniaus &nbsp;rūmai &nbsp; 202 4 &nbsp;m. birželio 25 &nbsp; d. nutartimi &nbsp; pareiškėjo s E. S. prašymo išduoti vykdomąjį raštą netenkino. Teismas nu rodė, kad VDU skaičiavimo a prašo (teisės akto redakcija galiojusi nuo 2023 m. sausio 1 d. iki 2023 m. balandžio 14 d.) 5.1 papunktis nustato, jog &nbsp;apskaičiuojant darbuotojo vidutinį darbo užmokestį, skaičiuojamasis laikotarpis yra 3 paskutiniai kalendoriniai mėnesiai, einantys prieš tą mėnesį, už kurį (ar jo dalį) mokamas vidutinis darbo u žm okestis. &nbsp;Darbuotojo vidutinis darbo užmokestis apskaičiuojamas iš skaičiuojamojo laikotarpio užmokesčio, apskaičiuoto už atliktą darbą ar dirbtą laiką (jeigu įstatymuose nenustatyta kitaip), įskaitant visas darbo apmokėjimo rūšis, nurodytas VDU skaičiavimo a prašo 3.1–3.5 papunkčiuose. Teismas pažymėjo, kad t eismas priteisė pareiškėjai iš Generalinės prokuratūros vidutinį darbo užmokestį už priverstinę pravaikštą už kiekvieną darbo dieną nuo atleidimo iš tarnybos dienos (nuo 2023 m. vasario 14 d.) iki teismo sprendimo įvykdymo dienos, bet ne ilgiau kaip už vienus metus. Nagrinėjamu atveju trys paskutiniai mėnesiai einantys prieš tą mėnesį, už kurį mokamas vidutinis darbo užmokestis yra 2022 m. lapkričio mėn., 2022 m. gruodžio mėn., 2023 m. sausio mėn. Teismas, atsižvelgęs į atsakovo pateiktą rašytinį įrodymą – Atsiskaitymo lapelį, konstat avo, kad a tsakovas, apskaičiuodamas pareiškėjos vidutinį darbo užmokestį pagrįstai vadovavosi bendrąja vidutinio darbo užmokesčio apskaičiavimo tvarka, skaičiuojamąjį laikotarpį nustatydamas tris paskutinius kalendorinius mėnesius iki pareiškėjos atleidimo iš tarnybos, paskaičiuotas vidutinis darbo užmokestis buvo išmokėtas ir tuo teismo sprendime nustatytas įpareigojimas atsakovui išmokėti pareiškėjai darbo užmokestį už pravaikštą buvo įvykdytas. &nbsp;Dėl nurodytų aplinkybių teismas pareiškėjos prašym ą &nbsp;dėl vykdomojo rašto išdavimo atme tė. &#xa0; III. &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Pareiškėja E. S. atskirajame skunde prašo &nbsp; panaikinti Regionų administracinio teismo Vilniaus &nbsp;rūmų 2024 m. birželio 25 &nbsp; d. nutartį ir įpareigoti pirmosios instancijos teismą išduoti pareiškėjai vykdomąjį raštą. Pareiškėj a nurodo, kad p rašymą išduoti vykdomąjį raštą grindė aplinkybėmis, jog vidutinis darbo užmokestis už priverstinę pravaikštą, kitaip, nei apskaičiavo atsakovas, skaičiuojamas taikant specialią ją &nbsp;teisės normą – &nbsp; VDU skaičiavimo a prašą, kurio &nbsp;5.13 p unkte nustatyta, jog: &nbsp;,,Jeigu darbuotojas skaičiuojamuoju laikotarpiu nedirbo ir negavo įmonėje darbo užmokesčio, iš kurio pagal VDU skaičiavimo a prašą turi būtų apskaičiuojamas vidutinis dieninis darbo užmokestis ar vidutinis valandinis darbo užmokestis, jis nustatomas iš skaičiuojamuoju laikotarpiu darbuotojui darbo sutartyje arba darbo teisės normose nustatyto darbo užmokesčio dydžiu, o asmenims, su kuriais nesudaromos darbo sutartys, — įstatymų nustatyto darbo užmokesčio (atlyginimo) dydžiu, juos dalijant iš darbo dienų (valandų) skaičiaus pagal darbuotojo darbo (pamainos) grafika skaičiuojamuoju laikotarpiu “ . Pareiškėja teigia, kad būtent šia norma dėl išmokėtinos kompensacijos apskaičiavimo vadovavosi ir Valstybinės darbo inspekcijos atstovas, pateikęs jai &nbsp;išaiškinimą &nbsp;( t eismui &nbsp;pateiktas taip pat ) . Išaiškinime &nbsp; nurod yta, kad dėl to, jog &nbsp;teismo sprendimo įsigaliojimo data yra &nbsp;2024 m. &nbsp;kovo 20 d . , 3 paskutiniai kalendoriniai mėnesiai, einantys prieš tą mėnesį, už kurį (ar jo dalį) mokamas vidutinis darbo užmokestis būtų vasario, sausio ir gruodžio mėnesiai. Pareiškėjos teigimu, ats akovas, apskaičiuodamas priteistą kompensaciją už priverstinės pravaikštos laiką, vadovavosi bendrais teisės aktais ir teismų praktika, galiojusia iki specialaus šį teisinį santykį reglamentavimo įsigaliojimo. Teismas, atsisakydamas išduoti vykdomąjį raštą, nepateik ė &nbsp;išaiškinimo, kodėl netaikytina speciali oji &nbsp;teisės norma . Teismas rėmėsi Lietuvos Respublikos Vyriausybės 2017 m. birželio 21 d. nutarimu Nr. 496 „Dėl Lietuvos Respublikos darbo kodekso įgyvendinimo“ patvirtinto Vidutinio darbo užmokesčio skaičiavimo tvarkos aprašo (teisės akto redakcija galiojusi nuo 2023 m. sausio 1 d. iki 2023 m. balandžio 14 d.) 5.1 papunkčiu. Pareiškėjos vertinimu, t eismas netinkamai ištyrė ir įvertino byloje esančius duomenis, pagrindžiančius p areiškėjos prašymą išduoti v ykdomąjį dokumentą , nepagrįstai neįvertino aplinkybės, kad nuo 2017 &nbsp;m. birželio 21 &nbsp;d. vidutinis darbo užmokestis už priverstinę pravaikštą skaičiuojamas taikant specialią teisės normą – &nbsp;Lietuvos &nbsp;Respublikos Vyriausybės nutarimu 2017 m. birželio 21 d., Nr. 496 patvirtint ą Vidutinio darbo užmokesčio skaičiavimo tvarkos apraš ą . Atsakovas Generalinė prokuratūra atsiliepime į atskirąjį skundą prašo jį atmesti. Atsakovas nurodo, kad pagrindo išduoti vykdomąjį raštą nėra, nes teismo sprendimas visiškai įvykdytas , laikantis VDU skaičiavimo a prašo nuostatų. Paskutiniai trys mėnesiai turėtų būti skaičiuojami nuo pareiškėjos atleidimo iš tarnybos dienos – 2023 m. vasario 14 d., o ne nuo teismo sprendimo įsiteisėjimo dienos. Teismas tinkamai taikė ir aiškino teisės normas ir VDU skaičiavimo a prašą, todėl tenkinti pareiškėjos atskirąjį skundą nėra pagrindo. &#xa0; Teisėjų kolegija &#xa0; k o n s t a t u o j a: &#xa0; IV. &#xa0; Atskirojo skundo dalykas – &nbsp; pirmosios instancijos teismo nutarties, kuria netenkintas pareiškėjos prašymas išduoti vykdomąjį raštą, teisėtumas ir pagrįstumas. Pirmosios instancijos teismas netenkino pareiškėjos prašymo konstatavęs, kad byloje įsiteisėjęs teismo sprendimas yra įvykdytas – &nbsp; atsakovas, apskaičiuodamas pareiškėjos vidutinį darbo užmokestį pagrįstai vadovavosi bendrąja vidutinio darbo užmokesčio apskaičiavimo tvarka, skaičiuojamąjį laikotarpį nustatydamas tris paskutinius kalendorinius mėnesius iki pareiškėjos atleidimo iš tarnybos &nbsp;dienos (2023 m. vasario 14 d.). Pareiškėja atskirajame skunde teigia, kad teismas neteisingai taikė VDU skaičiavimo a prašo nuostatas, teismo sprendimas įvykdytas nevisiškai, nes pareiškėjos vidutinis darbo užmokestis turėjo būti skaičiuojamas skaičiuojamuoju laikotarpiu pasirenkant tris paskutinius kalendorinius mėnesius iki teismo sprendimo įsiteisėjimo dienos (2024 m. kovo 20 d.) , t. y. taikant VDU skaičiavimo a prašo 5.13 punktą . Administracinio teismo priimto sprendimo vykdymo tvarką reglamentuoja ABTĮ 99 straipsnis. Pagal šio straipsnio 1 dalį į siteisėjus teismo sprendimui, kuriuo skundas (prašymas, pareiškimas) patenkinamas, jo patvirtinta kopija (nuorašas) nusiunčiama vykdyti viešojo administravimo subjektui ar kitam asmeniui, kurio teisės aktai arba veiksmai (neveikimas) ar vilkinimas atlikti veiksmus buvo apskųsti, arba viešojo administravimo subjektui, kuris byloje atstovavo valstybei (Vyriausybei), taip pat pareiškėjui. &nbsp;ABTĮ 99 straipsnio 2 dalis nustato, kad j eigu per penkiolika kalendorinių dienų ar per teismo nustatytą terminą šio straipsnio 1 dalyje nurodytas viešojo administravimo subjektas ar kitas asmuo sprendimo neįvykdo, pareiškėjo prašymu sprendimą priėmęs administracinis teismas išduoda jam vykdomąjį raštą, kartu nurodydamas jį vykdyti antstoliui pagal atsakovo buveinės vietą &nbsp;Civilinio proceso kodekso &nbsp;nustatyta tvarka. Kai išieškomos pinigų sumos į valstybės biudžetą ar išieškoma žala, atsiradusi dėl viešojo administravimo subjektų neteisėtų veiksmų, taip pat kai išieškomos sumos, susijusios su tarnybiniais teisiniais santykiais ar pensijų mokėjimu, teismas išduoda vykdomąjį raštą išieškotojui be jo prašymo. Pagal ABTĮ 99 straipsnio 4 &nbsp;dalį &nbsp; ne įvykdyti teismo sprendimai dėl žalos atlyginimo, dėl priteistų sumų ir nesumokėtų baudų išieškojimo, taip pat neįvykdytos teismo patvirtintos taikos sutartys vykdomi &nbsp;Civilinio proceso kodekso &nbsp;nustatyta tvarka. Šiais atvejais vykdomieji dokumentai pareiškėjui išduodami teismo sprendimui įsiteisėjus. Nagrinėjamu atveju pareiškėja kreipėsi į pirmosios instancijos teismą su prašymu išduoti vykdomąjį raštą, teigdama, kad įsiteisėjęs Vilniaus apygardos administracinio teismo 2023 m. gruodžio 21 d. &nbsp;sprendimas, kuriuo teismas, be kita ko, priteisė pareiškėjai iš Generalinės prokuratūros vidutinį darbo užmokestį už priverstinę pravaikštą už kiekvieną darbo dieną nuo atleidimo iš tarnybos dienos (nuo 2023 m. vasario 14 d.) iki teismo sprendimo įvykdymo dienos, bet ne ilgiau kaip už vienus metus, iš šios sumos išskaičiuojant pareiškėjai išmokėtą piniginę kompensaciją už nepanaudotas kasmetines atostogas (jeigu tokia buvo išmokėta) , įvykdytas nevisiškai, t. y. jai išmokėta ne visa priklausanti suma. Pareiškėjos teigimu, turėjo būti taikomas VDU skaičiavimo a prašo 5.13 punktas, kaip specialioji teisės norma ir pareiškėjos vidutinis darbo užmokestis turėjo būti skaičiuojamas skaičiuojamuoju laikotarpiu pasirenkant tris paskutinius kalendorinius mėnesius iki teismo sprendimo įsiteisėjimo dienos (2024 m. kovo 20 d.) . Generalinė prokuratūra nurodo, kad vadovavosi Prokuratūros įstatymo 48 straipsnio 2 dalimi bei taikydama VDU skaičiavimo a prašo 5.1 punktą teisingai apskaičiavo ir išmokėjo pareiškėjai jai priklausančias sumas, skaičiuojamąjį laikotarpį nustatydama tris paskutinius kalendorinius mėnesius iki pareiškėjos atleidimo iš tarnybos dienos (2023 m. vasario 14 d.) . Prokuratūros įstatymo &nbsp;48 &nbsp;straipsnio 2 dalis nustato, kad j ei teismas prokuroro atleidimą iš tarnybos pripažino neteisėtu ir prokurorą grąžino į eitas pareigas, prokurorui sumokamas jo vidutinis mėnesinis darbo užmokestis už priverstinės pravaikštos laiką nuo neteisėto atleidimo iš tarnybos dienos iki teismo sprendimo įvykdymo dienos. Apeliacinės instancijos teismo teisėjų kolegija pažymi, kad Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas 2016 m. liepos 21 d. nutartyje administracinėje byloje Nr. A 552 -17/2014, spręsdamas iš esmės analogišką klausimą dėl teismo sprendimo vykdymo, kaip ir kilęs šioje byloje, yra pasisakęs, kad: ,, Nesant &nbsp;Prokuratūros įstatyme &nbsp;ar kituose specialiuose teisės aktuose reglamentuotos prokuroro vidutinio mėnesinio darbo užmokesčio už priverstinės pravaikštos laiką apskaičiavimo tvarkos, atsakovas turėjo taikyti Vyriausybės 2003 m. gegužės 27 d. nutarimu Nr. &nbsp;650 &nbsp;patvirtinto Darbuotojo, valstybės tarnautojo ir žvalgybos pareigūno vidutinio darbo užmokesčio apskaičiavimo tvarkos aprašą (toliau – ir Aprašas), kuris nustato darbuotojo, valstybės tarnautojo ir žvalgybos pareigūno vidutinio darbo užmokesčio apskaičiavimą, kai darbuotojui apmokama už kasmetines atostogas, laiką, kai darbuotojas įstatymų numatytais atvejais yra atitraukiamas nuo darbo, jam išmokama išeitinė išmoka arba kitos teisės aktų nustatytos išmokos. Aprašo 6.1 punkte, be kita ko, nustatyta, kad, apskaičiuojant darbuotojo vidutinį darbo užmokestį, skaičiuojamasis laikotarpis yra 3 paskutiniai kalendoriniai mėnesiai, einantys prieš tą mėnesį, už kurį (ar jo dalį) mokamas vidutinis darbo užmokestis. Tokia pati nuostata įtvirtinta ir nuo 2015 m. sausio 1 d. galiojančioje Aprašo redakcijoje (7.1 p.). Be to, Lietuvos Aukščiausiasis Teismas, savo praktikoje pasisakydamas dėl &nbsp;Darbo kodekso 300 &nbsp;straipsnio 3 ir 4 dalių taikymo atvejais vidutinio darbo užmokesčio už priverstinės pravaikštos laiką priteisimo, yra ne kartą konstatavęs, kad ši išmoka yra kompensacija darbuotojui ir sankcija darbdaviui, jos tikslas – kompensuoti darbuotojo dėl neteisėto atleidimo iš darbo patirtus praradimus (pvz., 2016 m. vasario 12 d. nutartis civilinėje byloje Nr. &nbsp;3K-3-37-469/2016 ). Lietuvos Aukščiausiasis Teismas 2015 m. gegužės 28 d. nutartyje civilinėje byloje Nr. &nbsp;3K-3-321-915/2015 &nbsp;aiškino teisės normas, reglamentuojančias vidutinio darbo užmokesčio už priverstinės pravaikštos laiką skaičiavimą ir konstatavo, jog &nbsp; DK 300 &nbsp;straipsnyje nenustatyta išimčių, kad vidutinio darbo užmokesčio už priverstinės pravaikštos laiko pradžios momentas galėtų būti kitoks nei atleidimo iš darbo diena, todėl įstatyme aiškiai ir įsakmiai apibrėžtas laikotarpio, už kurį priteisiamas vidutinis darbo užmokestis, pradžios momentas – atleidimo iš darbo diena. Pažymėtina, kad tokia pati aiški nuostata įtvirtinta ir minėtame &nbsp;Prokuratūros įstatyme , jo 48 straipsnio 2 dalyje nustatant, kad vidutinis mėnesinis darbo užmokestis už priverstinės pravaikštos laiką skaičiuojamas nuo neteisėto atleidimo iš tarnybos dienos “ . &nbsp; Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo t eisėjų kolegija minėtoje nutartyje &nbsp; pabrėž ė , kad, Prokuratūros įstatyme bei Darbo kodekse esant aiškiai apibrėžtam vidutinio mėnesinio darbo užmokesčio už priverstinės pravaikštos laiką skaičiavimo pradžios atskaitos momentui, tam tikrais atvejais Apraše nustatyta kitokia, ne bendroji tvarka nagrinėjamu atveju negali būti taikoma. Pažymėtina, kad n uo 2017 m. liepos 1 d. įsigalioju sio VDU skaičiavimo aprašo 5. 1 punktas nustato, jog &nbsp;a pskaičiuojant darbuotojo vidutinį darbo užmokestį, laikomasi šių nuostatų: &nbsp;s kaičiuojamasis laikotarpis yra 3 paskutiniai kalendoriniai mėnesiai, einantys prieš tą mėnesį, už kurį (ar jo dalį) mokamas vidutinis darbo užmokestis. Darbuotojo vidutinis darbo užmokestis apskaičiuojamas iš skaičiuojamojo laikotarpio užmokesčio, apskaičiuoto už atliktą darbą ar dirbtą laiką (jeigu įstatymuose nenustatyta kitaip), įskaitant visas darbo apmokėjimo rūšis, nurodytas a prašo 3.1–3.5 papunkčiuose. &nbsp;Pagal šio aprašo 5.13 punktą j eigu darbuotojas skaičiuojamuoju laikotarpiu nedirbo ir negavo įmonėje darbo užmokesčio, iš kurio pagal šį a prašą turi būti apskaičiuojamas vidutinis dieninis darbo užmokestis ar vidutinis valandinis darbo užmokestis, jis nustatomas iš skaičiuojamuoju laikotarpiu darbuotojui darbo sutartyje arba darbo teisės normose nustatytų darbo užmokesčio dydžių, o asmenims, su kuriais nesudaromos darbo sutartys, – iš įstatymų nustatytų darbo užmokesčio (atlyginimo) dydžių, juos dalijant iš darbo dienų (valandų) skaičiaus pagal darbuotojo darbo (pamainos) grafiką skaičiuojamuoju laikotarpiu. Taigi, Lietuvos vyriausi ojo &nbsp;administracini o &nbsp;teism o &nbsp;2016 m. liepos 21 d. nutart ies &nbsp;administracinėje byloje Nr. A 552 -17/2014 &nbsp; priėmimo metu galiojęs reglamentavimas (Aprašas) &nbsp; nustatė iš e smės analogišką reguliavimą, kaip ir šiuo metu galiojančio VDU skaičiavimo aprašo 5.13 punktas &nbsp;bei 5.1 punktas, kuriuo vadovavosi atsakovas ir pirmosios instancijos teismas . Teisėjų kolegija, įvertinusi byloje nustatytas aplinkybes, atsižvelgdama į aptartą reglamentavimą, Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo suformuotą praktiką, nuo kurios nukrypti šiuo atveju nėra pagrindo &nbsp;(ABTĮ 15 &nbsp;str. 1 d.; Lietuvos Respublikos &nbsp;teismų įstatymo 33 str. 4 d. ), konstatuoja, kad pirmosios instancijos teismas teisingai taikė VDU skaičiavimo aprašo nuostatas ir pagrįstai sprendė, jog &nbsp;pagrindo išduoti vykdomąjį raštą pagal pareiškėjos prašymą nėra, nes įsiteisėj ę s teismo sprendimas įvykdytas atsakovui išmokėjus pareiškėjai vidutinį darbo užmokestį už priverstinę pravaikštą už kiekvieną darbo dieną nuo atleidimo iš tarnybos dienos , skaičiuojamuoju laikotarpiu imant 3 paskutini us &nbsp;kalendorini us &nbsp;mėnesi us , einan čius &nbsp;prieš tą mėnesį, už kurį (ar jo dalį) mokamas vidutinis darbo užmokestis nuo pareiškėjos atleidimo iš darbo dienos, o ne teismo sprendimo įsiteisėjimo dienos. Teisę aiškina teismas, todėl atsižvelgti į kitų institucijų pateiktus išaiškinimus atitinkamų teisės normų aiškinimo klausimais teismui neprivaloma ( žr., pvz., Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo 2005 m. rugsėjo 13 d. nutart į &nbsp;adm inistracinėje byloje Nr. A 5 –1018/2005 ; 2015 m. balandžio 7 d. nutart į &nbsp;administracinėje byloje Nr. &nbsp;A-869-756/2015; kt.). Pažymėtina, kad pareiškėja, manydama, jog &nbsp;dėl neteisėtų atsakovo veiksmų patyrė žalos, turi teisę įstatymų nustatyta tvarka kreiptis į teismą dėl jos atlyginimo. &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Atsižvelgiant į išdėstytas aplinkybes, konstatuotina, kad skundžiama pirmosios instancijos teismo nutartis yra teisėta ir pagrįsta, ją keisti ar naikinti atskirajame skunde nurodytais motyvais nėra pagrindo. Todėl skundžiama pirmosios instancijos teismo nutartis paliekama nepakeista, o pareiškėjo s &nbsp;atskirasis skundas atmetamas. &#xa0; Vadovaudamasi Lietuvos Respublikos administracinių bylų teisenos įstatymo 154 straipsnio 1 &nbsp;punktu , teisėjų kolegija &#xa0; n u t a r i a: &#xa0; Pareiškėjo s &nbsp; E. S. atskirąjį skundą &nbsp; atmesti. Regionų &nbsp;administracinio teismo &nbsp; Vilniaus rūmų 2024 m. birželio 25 d. nutartį &nbsp; palikti nepakeistą. Nutartis neskundžiama. &#xa0; &#xa0; Teisėjai &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Gintaras Kryževičius &#xa0; &#xa0; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Beata Martišienė &#xa0; &#xa0; Egidijus Šileikis Paminėta tekste: DK //