Decision date: 2021-10-01

Okresní soud v Kolíně rozhodl předsedou senátu titul Markem Jägerem, titul za jménem, jako samosoudcem ve věci

žalobkyně: osobní údaje žalobkyně

zastoupená údaje o zástupci

proti

žalovanému: osobní údaje žalovaného

o zaplacení 37 295, částka s příslušenstvím

I. Žalovaný je povinen zaplatit žalobkyni 26 752, částka s úrokem z prodlení ve výši

9 % p.a. z částky 3 433, částka od datum do datum a z částky 26 752, částka

od datum do zaplacení, a to do tří dnů od právní moci tohoto rozsudku.

II. Žaloba se zamítá, pokud se žalobkyně domáhala, aby bylo žalovanému uloženo zaplatit žalobkyni 20 309, částka s úrokem ve výši 9, 9 % p.a. z částky 37 295, částka od datum do zaplacení a s úrokem z prodlení ve výši 9 % p.a. z částky 33 861, částka od datum do datum a z částky 10 542, částka od datum do zaplacení.

III. Žalovaný je povinen nahradit žalobkyni náklady řízení ve výši částka, a to do tří dnů od právní moci tohoto rozsudku k rukám zástupce žalobkyně.

1. Žalobkyně se domáhala po žalovaném zaplacení 37 295, částka s příslušenstvím. V žalobních důvodech uvedla, že jako úvěrující uzavřela dne datum se žalovaným jako úvěrovaným smlouvu o úvěru, na jejímž základě poskytla žalovanému peněžní prostředky ve výši částka a žalovaný se je zavázal žalobkyni vrátit společně s úrokem ve výši 9, 9 % p.a.,

a to v pravidelných měsíčních splátkách po 1 165, částka. V důsledku prodlení žalovaného

se splněným ujednaných splátek, které dospěly dne datum, dne datum a dne datum, žalobkyně dopisem ze dne datum odstoupila od uzavřené smlouvy o úvěru. Pohledávky založené touto smlouvou v důsledku toho dospěly dne datum jako celek. Žalobkyně tak má za žalovaným pohledávky na vrácení poskytnutých peněžních prostředků ve výši

37 045, částka a na zaplacení poplatků ve výši po částka za upomínky ze dne datum

a ze dne datum a ve výši částka za upomínku ze dne datum. Příslušenstvím těchto pohledávek žalobkyně za žalovaným je úrok za období do datum ve výši 987, částka, úrok za období od datum do datum ve výši 8 779, částka a úrok ve výši 9, 9 % p.a. z částky 37 295, částka od datum do zaplacení a dále úrok z prodlení ve výši 9 % p.a. z částky 37 295, částka od datum do zaplacení. Žalovaný je však nesplnil ani přes výzvu žalobkyně ze dne datum.

2. Žalovaný se k žalobě nevyjádřil.

3. Žalobkyně má sídlo na území Polské republiky.

4. Žalovaný měl v době zahájení řízení v projednávané věci bydliště na území České republiky,

a proto je podle čl. 17 odst. 1 písm. c), čl. 18 odst. 2 a čl. 62 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech dána mezinárodní soudní příslušnost (pravomoc) soudů České republiky.

5. Ze žádosti žalovaného o poskytnutí úvěru ze dne datum soud zjistil, že žalovaný nabídl žalobkyni uzavření smlouvy o úvěru, kterou by se žalobkyně zavázala poskytnout žalovanému peněžní prostředky ve výši částka. V nabídce na uzavření smlouvy o úvěru uvedl,

že výkonem závislé práce příjmu ve výši částka a výdaje rodinné domácnosti žalovaného činí částka měsíčně.

6. Ze smlouvy o úvěru, kterou žalobkyně jako úvěrující uzavřela dne datum se žalovaným jako úvěrovaným, soud zjistil, že se žalobkyně zavázala poskytnout žalovanému peněžní prostředky ve výši částka (čl. 1 odst. 1.1. smlouvy o úvěru) a žalovaný se zavázal je žalobkyni vrátit spolu s úrokem ve výši 9, 9 % p.a. (čl. 5 odst. 5.1. smlouvy o úvěru),

a to v pravidelných měsíčních splátkách ve výši 1 165, částka (čl. 2 odst. 2.1. smlouvy o úvěru).

7. Z podmínek žalobkyně pro poskytování hotovostních úvěrů účinných od datum, na které odkazovala uzavřená smlouva o úvěru, soud zjistil, že žalobkyně mohla odstoupit od smlouvy, jestliže se žalovaný ocitl v prodlení s plněním více než dvou ujednaných splátek nebo jedné splátky po dobu delší než tři měsíce (čl. 7 odst. číslo obchodních podmínek žalobkyně).

8. Z výpisu z účtu vedeného pro žalovaného soud zjistil, že žalobkyně poskytla žalovanému dne datum peněžní prostředky ve výši částka.

9. Z dopisu žalobkyně žalovanému ze dne datum soud zjistil, že žalobkyně v důsledku prodlení žalovaného s plněním ujednaných splátek vyzvala žalovaného k zaplacení 3 433, částka do sedmi dnů od doručení této výzvy, s tím, že jinak nastanou účinky odstoupení žalobkyně od uzavření smlouvy o úvěru. Tuto výzvu žalovanému doručila dne datum, jak vyplývá z dodejky.

10. Z dopisu zástupce žalobkyně žalovanému ze dne datum soud zjistil, že žalobkyně vyzvala žalovaného ke splnění pohledávek, které jsou předmětem řízení v projednávané věci. Tuto výzvu zástupce žalobkyně odeslal žalovanému dne datum, jak vyplývá z poštovního podacího archu.

11. Žalovaný jako úvěrovaný tedy uzavřel dne datum se žalobkyní jako úvěrující smlouvu

o úvěru, na jejímž základě žalobkyně poskytla žalovanému peněžní prostředky ve výši částka a žalovaný se zavázal je žalobkyni vrátit společně s úrokem ve výši 9, 9 % p.a.,

a to v pravidelných měsíčních splátkách po 1 165, částka. Dopisem ze dne datum žalobkyně v důsledku prodlení žalovaného s plněním ujednaných splátek od uzavřené smlouvy o úvěru odstoupila. Žalobkyně vyzvala žalovaného ke splnění pohledávek, které jsou předmětem řízení v projednávané věci, dopisem ze dne datum.

12. Z formuláře pro standardní informace o spotřebitelském úvěru ze dne datum, ze záznamů žalobkyně o příjmech žalovaného, ze záznamů Credit Bureau o úvěruschopnosti žalovaného, ze sazebníku poplatků účinného od 25. 5. 2018, z podmínek pro poskytování hotovostních úvěrů účinných od datum, z výpisu žalovaného z nebankovního registru klientských informací, z nepodepsaných smluv o úvěru ani z výpisu z úvěrového účtu ze dne datum soud nezískal žádné skutkové zjištění významné pro projednávanou věc. Žádné skutkové zjištění významné pro projednávanou věc soud nezískal ani z upomínek ze dne datum,

ze dne datum a ze dne datum, protože žalobkyně ani přes poučení podle § 118a odst. 3 o.s.ř. nenavrhla žádný důkazní prostředek o svém skutkovém tvrzení, že je žalovanému doručila.

13. Podle čl. 3 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (příjmení) číslo 2008 ze dne datum o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy (Řím I) smlouva se řídí právem, které si strany zvolí. Volba musí být vyjádřena výslovně nebo jasně vyplývat z ustanovení smlouvy nebo okolností případu. Strany si mohou zvolit právo rozhodné pro celou smlouvu nebo pouze pro její část.

14. Podle čl. 3 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (příjmení) číslo 2008 se právem rozhodným pro smlouvu podle tohoto nařízení řídí zejména též důsledky neplatnosti smlouvy.

15. Účastníci řízení podle bodu číslo všeobecných obchodních podmínek pro zakládání a vedení účtů fyzických osob účinných od datum, na které odkazovala uzavřená smlouva o úvěru, zvolili pro závazkový právní poměr založený touto smlouvou právo České republiky.

16. Podle § 2395 o.z. smlouvou o úvěru se úvěrující zavazuje, že úvěrovanému poskytne na jeho požádání a v jeho prospěch peněžní prostředky do určité částky, a úvěrovaný se zavazuje poskytnuté peněžní prostředky vrátit a zaplatit úroky.

17. Podle § 2399 odst. 1 o.z. úvěrovaný vrátí úvěrujícímu poskytnuté peněžní prostředky

v dohodnuté době, jinak do měsíce ode dne, kdy byl o vrácení požádán.

18. Podle § 1879 o.z. věřitel může celou pohledávku nebo její část postoupit smlouvou jako postupitel i bez souhlasu dlužníka jiné osobě (postupníkovi).

19. Podle § 6 odst. 1 věta první zákona č. 145/2010 Sb., o spotřebitelském úvěru a o změně některých zákonů, ve znění účinném do 30. 11. 2016, smlouva, ve které se sjednává spotřebitelský úvěr, vyžaduje písemnou formu a věřitel je povinen v ní uvést informace stanovené v příloze číslo k tomuto zákonu.

20. Podle § 9 odst. 1 zákona o spotřebitelském úvěru věřitel před uzavřením smlouvy, ve které se sjednává spotřebitelský úvěr, či změnou takové smlouvy spočívající ve významném navýšení celkové výše spotřebitelského úvěru, je povinen s odbornou péčí posoudit schopnost spotřebitele splácet spotřebitelský úvěr, a to na základě dostatečných informací získaných

i od spotřebitele, a je-li to nezbytné, nahlédnutím do databází umožňujících posouzení úvěruschopnosti spotřebitele. Věřitel poskytne spotřebitelský úvěr jen tehdy, pokud je

po posouzení úvěruschopnosti spotřebitele s odbornou péčí zřejmé, že spotřebitel bude schopen spotřebitelský úvěr splácet, jinak je smlouva, ve které se sjednává spotřebitelský úvěr, neplatná.

21. Podle § 9 odst. 3 zákona o spotřebitelském úvěru spotřebitel poskytne věřiteli na jeho žádost úplné, přesné a pravdivé údaje nezbytné pro posouzení schopnosti spotřebitele splácet spotřebitelský úvěr.

22. Není-li prokázán opak, má se podle § 22 odst. 5 zákona o spotřebitelském úvěru za to,

že věřitel povinnosti podle § 5, 7 a 9 zákona o spotřebitelském úvěru nesplnil.

23. Bez zřetele k povinnosti žalovaného jako spotřebitele poskytnout žalobkyni úplné a pravdivé údaje nezbytné pro posouzení jeho schopnosti splácet spotřebitelský úvěr je součástí odborné péče poskytovatele úvěru i taková obezřetnost, která jej vede k nespoléhání se jen na údaje tvrzené žadatelem o úvěr, ale i k prověření (požadavku na doložení) těchto tvrzení, např. potvrzením o zaměstnání a příjmu, doložením výplatních pásek, doložením výpisu z účtu žadatele apod. (rozsudek Nejvyššího správního soudu ze dne 1. 4. 2015, sp. zn. 1 As 30/2015, uveřejněný ve Sbírce rozhodnutí Nejvyššího správního soudu, roč. 2011, svazek 6, s. 604, pod číslo).

24. Z výpisu z účtu vedeného pro žalovaného soud zjistil, že žalovaný dosáhl mzdy ve výši částka čistého za období května 2016, ve výši částka čistého za období června 2016 a ve výši částka za období července 2016. Pravidelné výdaje žalovaného sestávaly ze splátek jiného dluhu ve výši 2 693, částka měsíčně, pojistného na penzijní připojištění ve výši částka měsíčně, zálohy na cenu za sdružené služby dodávky elektřiny ve výši částka a z ceny za poskytování veřejně dostupných služeb elektronických komunikací částka až částka. Dne datum žalovaný přijal spotřebitelský úvěr ve výši částka a dne datum ve výši dalších částka.

25. Z toho vyplývá, že na základě dokladů, které jí žalovaný před uzavřením smlouvy o úvěru předložil, nemohla žalobkyně s vynaložením odborné péče posoudit úvěruschopnost žalovaného, protože z nich vyplýval jen pravidelný příjem žalovaného a některé jeho výdaje, avšak chyběly podklady o výši dalších pravidelných výdajů žalovaného, zejména na bydlení. Bez jejich znalosti přitom nebylo možné zjistit, zda žalovaný má dostatek volných peněžních prostředků k plnění ujednaných splátek.

26. Mimoto žalovaný v červnu i v červenci 2016 přijal další spotřebitelské úvěry v celkové výši částka a i tato okolnost měla vést žalobkyni k tomu, aby prověřila výši pravidelných výdajů žalovaného a zohlednila též povinnost žalovaného splácet jiné spotřebitelské úvěry.

27. Žalobkyni se tedy nepodařilo vyvrátit právní domněnku porušení povinnosti zkoumat úvěruschopnost žalovaného nastolenou podle § 22 odst. 5 zákona o spotřebitelském úvěru.

28. Je-li neplatnost právního jednání stanovena na ochranu zájmu určité osoby, může podle § 586 odst. 1 o.z. vznést námitku neplatnosti jen tato osoba.

29. Nenamítne-li oprávněná osoba neplatnost právního jednání, považuje se právní jednání podle § 586 odst. 2 o.z. za platné.

30. Podle § 588 o.z. soud přihlédne i bez návrhu k neplatnosti právního jednání, které se zjevně příčí dobrým mravům, anebo které odporuje zákonu a zjevně narušuje veřejný pořádek. To platí i v případě, že právní jednání zavazuje k plnění od počátku nemožnému.

31. V projednávané věci nepředstavuje porušení povinnosti žalobkyně před uzavřením smlouvy o spotřebitelském úvěru s odbornou péčí posoudit schopnost žalovaného poskytnutý spotřebitelský úvěr splácet důvod, který by zakládal zjevný rozpor uzavřené smlouvy

o úvěru s dobrými mravy nebo zjevně narušoval veřejný pořádek. Žalovaný námitku neplatnosti uzavřené smlouvy o úvěru z uvedeného důvodu rovněž nevznesl.

32. Podle čl. 8 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady č. 2008 číslo o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady číslo členské státy zajistí, aby před uzavřením úvěrové smlouvy věřitel posoudil úvěruschopnost spotřebitele na základě dostatečných informací získaných případně od spotřebitele, a pokud je to nezbytné, na základě vyhledávání v příslušné databázi. Členské státy, jejichž právní předpisy vyžadují, aby věřitelé posoudili úvěruschopnost spotřebitelů na základě vyhledávání v příslušné databázi, mohou tento požadavek zachovat.

33. Podle čl. 23 směrnice o spotřebitelském úvěru členské státy stanoví pravidla pro sankce

za porušení vnitrostátních předpisů přijatých na základě této směrnice a přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a dostatečně odrazující.

34. Se zřetelem k povinnosti členských států stanovit účinné, přiměřené a dostatečně odrazující sankce za porušení vnitrostátních předpisů přijatých na základě směrnice o spotřebitelském úvěru nelze považovat relativní neplatnost smlouvy o spotřebitelském úvěru, jejímuž uzavření nepředcházelo splnění povinnosti poskytovatele úvěru posoudit úvěruschopnost spotřebitele za soukromoprávní následek porušení této povinnosti, který odpovídal požadavku vytýčenému v čl. 23 posl. věta směrnice o spotřebitelském úvěru.

35. Je tomu tak proto, že předsmluvní povinnost věřitele posoudit úvěruschopnost dlužníka tím, že směřuje k ochraně spotřebitele před riziky nadměrného zadlužení a platební neschopnosti, přispívá k uskutečnění cíle směrnice o spotřebitelském úvěru, který spočívá, jak vyplývá z jejích bodů 7 a 9 odůvodnění, v oblasti spotřebitelských úvěrů v provedení úplné a nezbytné harmonizace v celé řadě klíčových oblastí, která je považována za nezbytnou pro zajištění vysoké a rovnocenné úrovně ochrany zájmů všech unijních spotřebitelů a pro usnadnění vzniku dobře fungujícího vnitřního trhu spotřebitelských úvěrů. Ve světle takového cíle, jímž je zajistit skutečnou ochranu spotřebitele před nezodpovědným uzavíráním úvěrových smluv, které překračují jejich finanční možnosti a mohou vést k jejich platební neschopnosti, článek 23 směrnice stanoví, že pravidla pro sankce použitelná v případě porušení vnitrostátních ustanovení v oblasti předsmluvního ověřování úvěruschopnosti dlužníka, přijatá podle článku 8 této směrnice, musí být definována tak, aby sankce byly účinné, přiměřené a odrazující,

a dále že členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění jejich uplatňování (body 42 a 43 odůvodnění rozsudku Soudního dvora Evropské unie ze dne datum ve věci

C číslo).

36. Články 8 a 23 směrnice o spotřebitelském úvěru a o zrušení musejí být vykládány v tom smyslu, že vnitrostátnímu soudu ukládají, aby z úřední povinnosti zkoumal, zda došlo k porušení předsmluvní povinnosti věřitele stanovené v článku 8 této směrnice, tj. povinnosti posoudit úvěruschopnost spotřebitele, a vyvodil důsledky, které z porušení této povinnosti vyplývají ve vnitrostátním právu, za podmínky, že sankce splňují požadavky tohoto článku 23. Články 8 a 23 směrnice musejí být rovněž vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní úpravě, podle níž se sankce za porušení předsmluvní povinnosti věřitele posoudit úvěruschopnost spotřebitele, tj. neplatnost úvěrové smlouvy ve spojení s povinností tohoto spotřebitele vrátit věřiteli poskytnutou jistinu v době přiměřené jeho možnostem, uplatní pouze za podmínky, že spotřebitel tuto neplatnost namítne, a to v tříleté promlčecí lhůtě (rozsudek Soudního dvora Evropské unie ze dne datum ve věci C číslo).

37. Uvedená pravidla je tedy nutno vyložit tak, že ani v poměrech vnitrostátní právní úpravy není soud povinen vyčkat námitky spotřebitele, aby mohl posoudit, zda poskytovatel spotřebitelského úvěru splnil povinnost před uzavřením smlouvy o spotřebitelském úvěru s odbornou péčí posoudit schopnost spotřebitele poskytnutý spotřebitelský úvěr splácet.

38. Odtud vyplývá, že soud i bez návrhu přihlédne k neplatnosti smlouvy o spotřebitelském úvěru, zjistí-li, že poskytovatel spotřebitelského úvěru nesplnil povinnost posoudit úvěruschopnost spotřebitele.

39. Smlouva o spotřebitelském úvěru, kterou účastníci řízení uzavřeli dne datum, je tedy neplatná, protože žalobkyně porušila povinnost před uzavřením smlouvy o spotřebitelském úvěru s odbornou péčí posoudit schopnost žalovaného poskytnutý spotřebitelský úvěr splácet.

40. Podle § 2991 odst. 1 o.z. kdo se na úkor jiného bez spravedlivého důvodu obohatí, musí ochuzenému vydat, oč se obohatil.

41. Podle § 2291 odst. 2 o.z. bezdůvodně se obohatí zvláště ten, kdo získá majetkový prospěch plněním bez právního důvodu, plněním z právního důvodu, který odpadl, protiprávním užitím cizí hodnoty nebo tím, že za něho bylo plněno, co měl po právu plnit sám.

42. Plnila-li strana, aniž tu byl platný závazek, má podle § 2293 o.z. právo na vrácení toho,

co plnila. Plnily-li obě strany, může každá ze stran požadovat, aby jí druhá strana vydala,

co získala; právo druhé strany namítnout vzájemné plnění tím není dotčeno. To platí

i v případě, byl-li závazek zrušen.

43. Neujednají-li strany, kdy má dlužník splnit dluh, může věřitel podle § 1958 odst. 2 o.z. požadovat plnění ihned a dlužník je poté povinen splnit bez zbytečného odkladu.

44. Žalobkyni proto ve skutečnosti náležela pohledávka na vydání bezdůvodného obohacení z neplatného právního jednání ve výši, která odpovídala peněžním prostředkům poskytnutým žalovanému dne datum, tj. částka. Se zřetelem k tomu, že až do zahájení řízení v projednávané věci žalovaný zaplatil žalobkyni 28 247, částka, jak skutkově tvrdila žalobkyně, je žalovaný povinen zaplatit žalobkyni 26 752, částka (částka – 28 247, částka). Splatnost této pohledávky se co do částky 3 433, částka pojí s výzvou žalobkyně žalovanému obsaženou v odstoupení od smlouvy o úvěru ze dne datum, v níž určila žalovanému lhůtu do sedmi dnů ode dne doručení této výzvy, tj. od datum, jinak s výzvou žalobkyně žalovanému

ze dne datum.

45. Příslušenstvím pohledávky žalobkyně za žalovaným je úrok z prodlení ve výši 9 % z částky 3 433, částka od datum do datum a z částky 26 752, částka od datum do zaplacení (§ 1970 o.z. a § 2 nařízení vlády č. 351/2013 Sb., kterým se určuje výše úroků z prodlení

a nákladů spojených s uplatněním pohledávky, určuje odměna likvidátor, likvidačního správce a člena orgánu právnické osoby jmenovaného soudem a upravují některé otázky Obchodního věstníku a veřejných rejstříků právnických a fyzických osob). Za období

před datum se žalobkyně po žalovaném úroku z prodlení nedomáhala a na úroku z prodlení žádala jen výši 9 % p.a. a soud potud nemohl překročit žalobní návrh (§ 153 odst. 2 o.s.ř.).

46. Soud naopak žalobu zamítl, pokud se žalobkyně vůči žalovanému domáhala částky převyšující její pohledávku na vydání bezdůvodného obohacení, tj. co do 20 309, částka s úrokem ve výši 9, 9 % p.a. z částky 37 295, částka od datum do zaplacení a s úrokem z prodlení ve výši

9 % p.a. z částky 33 861, částka od datum do datum a z částky 10 542, částka

od datum do zaplacení.

47. Lhůta k plnění vychází z § 160 odst. 1 o.s.ř. V projednávané věci soud neshledal důvody

pro stanovení delší lhůty ani ke stanovení splátek.

48. Se zřetelem k tomu, že žalobkyně měla v projednávané věci úspěch v rozsahu 57 % a žalovaný v rozsahu 43 %, neboť soud žalobě vyhověl co do žalobního požadavku na zaplacení

26 752, částka s příslušenstvím, zatímco žalobu zamítl co do 20 309, částka s příslušenstvím, soud postupem podle § 142 odst. 2 o.s.ř. náhradu nákladů řízení poměrně rozdělil. Žalobkyni tak přísluší vůči žalovanému právo na náhradu nákladů řízení ve výši 14 % Náklady řízení přitom činí částka a sestávají ze soudního poplatku zaplaceného za řízení ve výši částka a z odměny za zastupování advokátem a náhrady jeho hotových výdajů v celkové výši

částka (dva úkony právní služby po částka při tarifní hodnotě 37 295, částka,

a to převzetí a příprava zastoupení a návrh na vydání elektronického platebního rozkazu, jeden úkon právní služby po částka při tarifní hodnotě 37 295, částka, a to výzva k plnění ze dne

datum, jeden úkon právní služby po částka při tarifní hodnotě 37 295, částka, a to účast při jednání konaném dne datum, dále tři paušální náhrady hotových výdajů po částka, jedna paušální náhrada hotových výdajů po částka, celkem tedy částka, a náhrada za daň z přidané hodnoty ve výši částka, dále cestovné ve výši částka při cestě obec – obec a zpět vlakem dne datum a náhrada za promeškaný čas v rozsahu čtyř půlhodin

po částka, tj. částka). Žalobkyni pak náleží náhrada jejich poměrné části ve výši 14 %,

tj. částka.

49. Výzvu zástupce žalobkyně žalovanému ze dne datum soud považoval za jednoduchou výzvu k plnění podle § 11 odst. 2 písm. h) advokátního tarifu, za niž náleží mimosmluvní odměna ve výši jedné poloviny, neboť se neobsahuje žádný právní rozbor. Náklad na podání ze dne datum a ze dne datum soud nemá za účelně vynaložený, neboť jimi žalobkyně doplnila skutková tvrzení a návrhy na provedení důkazních prostředků, jež měla obsahovat již žaloba (návrh na vydání elektronického platebního rozkazu).

50. Při určení výše odměny za zastupování advokátem soud vycházel z vyhlášky č. 177/1996 Sb., o odměnách advokátů a náhradách advokátů za poskytování právních služeb (advokátní tarif), ve znění pozdějších předpisů (rozsudek Nejvyššího soudu ze dne 15. 5. 2013, sp. zn. 31 Cdo 3043/2010, uveřejněný ve Sbírce soudních rozhodnutí a stanovisek pod číslo). Přitom použil § 14b advokátního tarifu, jehož účelem je vystihnout zvláštní okolnosti nákladových poměrů při podání formulářové žaloby, neboť v projednávané věci bylo řízení zahájeno žalobou založenou na vyplnění předem připraveného vzoru o jednotlivé skutkové okolnosti (k tomu nález Ústavního soudu ze dne datum, sp. zn. I. ÚS 3923/11, uveřejněný ve Sbírce nálezů a usnesení Ústavního soudu, roč. 2012, pod číslo 2012). Předmětem řízení bylo peněžité plnění nepřevyšující částka na jistině.

Proti tomuto rozsudku lze podat odvolání do patnácti dnů od doručení jeho písemného vyhotovení ke Krajskému soudu v Praze prostřednictvím Okresního soudu v Kolíně.

Nesplní-li povinný dobrovolně, co mu ukládá vykonatelné rozhodnutí, může oprávněný podat návrh na soudní výkon rozhodnutí.

Cited legal provisions:
§ 2991 z. č. 89/2012 Sb.
§ 588 z. č. 89/2012 Sb.
§ 586 z. č. 89/2012 Sb.