Decision date: 2021-09-29

Městský soud v Brně rozhodl samosoudkyní Mgr. Hanou Slanou ve věci

žalobkyně: ; právnická osoba, IČO: osobní údaje žalobkyně

sídlem adresa žalobkyně

zastoupená advokátem JUDr. Ing. jméno příjmení, Ph.D.

sídlem adresa, obec a číslo

proti

žalované: ; celé jméno žalované, narozená dne datum

bytem adresa žalované

o zaplacení 60 159 Kč s příslušenstvím

I. Žalovaná je povinna zaplatit žalobkyni částku 37 576,44 Kč spolu s

-) kapitalizovaným úrokem z prodlení ve výši 7 819,79 Kč,

-) kapitalizovaný úrokem ve výši 20 503,39 Kč,

-) úrokem z prodlení ve výši 8,05 % ročně z částky 37 576,44 Kč od 25. 6. 2019 do zaplacení a

-) úrokem ve výši 20,5 % ročně z částky 37 576,44 Kč od 25. 6. 2019 do zaplacení,

to vše do tří dnů od právní moci rozsudku.

II. Žaloba se v části, ve které se žalobkyně domáhala zaplacení částky 22 582,56 Kč, zamítá.

III. Žalovaná je povinna zaplatit žalobkyni náhradu nákladů řízení ve výši 4 087 Kč do tří dnů od právní moci rozsudku k rukám právního zástupce žalobkyně.

1. Žalobou doručenou (místně nepříslušnému) Obvodnímu soudu pro Prahu 10 dne 29. 4. 2020 se žalobkyně domáhala po žalované zaplacení částky ve výši 60 159 Kč s příslušenstvím. Uvedla, že mezi žalovanou a právním předchůdcem žalobkyně (právnická osoba) byla dne 4. 12. 2015 uzavřena smlouva o zápůjčce, na jejímž základě právní předchůdce žalobkyně poskytl žalované finanční prostředky ve výši 12 000 Kč a žalovaná se zavázala zápůjčku vrátit spolu s kapitalizovaným úrokem ve výši 1 580 Kč, odměnou za administrativní zpracování zápůjčky ve výši 2 466 Kč a náklady za hotovostní inkaso splátek ve výši 5 987 Kč v 60 pravidelných týdenních splátkách po 368 Kč, kdy poslední splátka byla splatná dne 27. 1. 2017. Mezi stranami byl rovněž sjednán smluvní úrok ve výši 20,5 % ročně. Žalobkyně dále uvedla, že mezi žalovanou a právním předchůdcem žalobkyně byla dne 31. 8. 2015 uzavřena smlouva o zápůjčce, na jejímž základě právní předchůdce žalobkyně poskytl žalované finanční prostředky ve výši 50 000 Kč a žalovaná se zavázala zápůjčku vrátit spolu s kapitalizovaným úrokem ve výši 6 583 Kč, odměnou za administrativní zpracování zápůjčky ve výši 10 275 Kč a náklady za hotovostní inkaso splátek ve výši 24 945 Kč v 60 pravidelných týdenních splátkách po 1 531 Kč, kdy poslední splátka byla splatná dne 24. 10. 2016. Mezi stranami byl rovněž sjednán smluvní úrok ve výši 20,5 % ročně. Žalovaná však svoje smluvní povinnosti řádně a včas nesplnila a vznikl jí dluh, který je předmětem tohoto řízení. Právní předchůdce žalobkyně své pohledávky za žalovanou postoupil na žalobkyni s účinnosti k 24. 6. 2019.

2. Žalovaná se k žalobě, která jí byla doručena, nevyjádřila.

3. Soud v této věci rozhodoval pouze na základě listinných důkazů, neboť to typová povaha věci umožňuje (skutková zjištění o právně významných skutečnostech, jež jsou mezi účastníky sporné, lze činit jen na základě listin) a bez jednání ve smyslu § 115a občanského soudního řádu (účastníci, resp. jejich zástupci s tímto postupem soudu za použití ustanovení § 101 odst. 4 občanského soudního řádu souhlasili).

4. Soud provedl následující dokazování, z něhož zjistil tento skutkový stav:

5. Ze smlouvy o zápůjčce číslo ze dne 4. 12. 2015, karty zákazníka a tabulky umoření soud zjistil, že právní předchůdce žalobkyně poskytl žalované finanční prostředky ve výši 12 000 Kč, které se žalovaná zavázala vrátit spolu s kapitalizovaným úrokem ve výši 1 580 Kč, odměnou za administrativní zpracování zápůjčky ve výši 2 466 Kč a náklady za hotovostní inkaso splátek ve výši 5 987 Kč (tj. souhrnný poplatek ve výši 10 033 Kč). Mezi stranami byl sjednán smluvní úrok ve výši 20,5 % ročně. Žalovaná se zavázala celkovou dlužnou částku splácet v 60 pravidelných týdenních splátkách po 368 Kč; poslední splátka byla splatná dne 27. 1. 2017. Žalovaná v termínu splatnosti dlužnou částku neuhradila, dlužná částka je tak tvořena jistinou ve výši 5 854,84 Kč, poplatkem ve výši 3 242,16 Kč, kapitalizovaným úrokem ve výši 2 925,76 Kč za dobu od 28. 1. 2017 do 24. 6. 2019 a kapitalizovaným úrokem z prodlení ve výši 967,01 Kč za dobu od 16. 6. 2017 do 24. 6. 2019.

6. Ze smlouvy o zápůjčce číslo ze dne 31. 8. 2015, karty zákazníka a tabulky umoření soud zjistil, že právní předchůdce žalobkyně poskytl žalované finanční prostředky ve výši 50 000 Kč, které se žalovaná zavázala vrátit spolu s kapitalizovaným úrokem ve výši 6 583 Kč, odměnou za administrativní zpracování zápůjčky ve výši 10 275 Kč a náklady za hotovostní inkaso splátek ve výši 24 945 Kč (tj. souhrnný poplatek ve výši 51 065 Kč). Mezi stranami byl sjednán smluvní úrok ve výši 20,5 % ročně. Žalovaná se zavázala celkovou dlužnou částku splácet v 60 pravidelných týdenních splátkách po 1 531 Kč; poslední splátka byla splatná 24. 10. 2016. Žalovaná v termínu splatnosti dlužnou částku neuhradila, dlužná částka je tak tvořena jistinou ve výši 31 724,60 Kč, poplatkem ve výši 19 340,40 Kč, kapitalizovaným úrokem ve výši 17 577,63 Kč za dobu od 25. 10. 2016 do 24. 6. 2019 a kapitalizovaným úrokem z prodlení ve výši 6 852,78 Kč za dobu od 1. 11. 2016 do 24. 6. 2019.

7. Ze smlouvy o postoupení pohledávek uzavřenou mezi právním předchůdcem žalobkyně a žalobkyní soud zjistil, že právní předchůdce žalobkyně svoji pohledávku za žalovanou dne 24. 6. 2019 postoupil na žalobkyni.

8. Z výzvy k plnění z 8. 10. 2019 soud zjistil, že žalobkyně prostřednictvím svého právního zástupce žalovanou na existenci dluhu z obou zápůjček upozornila a vyzvala ji k jeho zaplacení. Z předmětné výzvy soud rovněž zjistil, že žalobkyně žalované oznámila skutečnosti týkající se postoupení pohledávky.

9. Soud zhodnotil provedené důkazy (jednotlivě i všechny důkazy ve vzájemné souvislosti) z hlediska zákonnosti, závažnosti a pravdivosti a má za to, že tyto důkazy jsou spolehlivým podkladem pro rozhodnutí ve věci, tedy, že nic nebrání tomu, aby z nich soud při rozhodování o věci vycházel. Pravost ani pravdivost (listinných) důkazů nebyla v tomto řízení účastníky zpochybňována.

10. Soud v projednávané věci aplikoval zákon č. 89/2012 Sb. (dále jen„ občanský zákoník“).

11. Podle § 547 občanského zákoníku musí právní jednání odpovídat dobrým mravům a zákonu.

12. Podle § 580 odst. 1 občanského zákoníku je neplatné právní jednání, které se příčí dobrým mravům, jakož i právní jednání, které odporuje zákonu, pokud to smysl a účel zákona vyžaduje.

13. Podle ustanovení § 588 občanského zákoníku soud přihlédne i bez návrhu k neplatnosti právního jednání, které se zjevně příčí dobrým mravům, anebo které odporuje zákonu a zjevně narušuje veřejný pořádek. To platí i v případě, že právní jednání zavazuje k plnění od počátku nemožnému.

14. Podle § 1879 občanského zákoníku věřitel může celou pohledávku nebo její část postoupit smlouvou jako postupitel i bez souhlasu dlužníka jiné osobě (postupníkovi).

15. Podle § 2390 občanského zákoníku přenechá-li zapůjčitel vydlužiteli zastupitelnou věc tak, aby ji užil podle libosti a po čase vrátil věc stejného druhu, vznikne smlouva o zápůjčce.

16. Soud dospěl k závěru, že mezi právním předchůdcem žalobkyně a žalovanou vznikl závazkový vztah uzavřením smlouvy o zápůjčce číslo ze dne 4. 12. 2015 a smlouvy o zápůjčce číslo ze dne 31. 8. 2015 ve smyslu ustanovení § 2390 a násl. občanského zákoníku. V tomto závazkovém vztahu vystupoval právní předchůdce žalobkyně jako věřitel a žalovaná jako dlužník. V řízení bylo prokázáno, že právní předchůdce žalobkyně poskytl žalované dne 4. 12. 2015 peněžní prostředky v částce 12 000 Kč a dne 31. 8. 2015 finanční prostředky ve výši 50 000 Kč. V řízení bylo prokázáno, že žalovaná porušila svoji povinnost, když právnímu předchůdci žalobkyně v dohodnuté lhůtě půjčku nevrátila. Z titulu uzavřené smlouvy o zápůjčce číslo ze dne 4. 12. 2015 měla žalovaná vrátit žalobkyni částku 12 000 Kč, doposud však na jistině dluhu neuhradila 5 851,84 Kč. Z titulu uzavřené smlouvy o zápůjčce číslo ze dne 31. 8. 2015 pak měla žalovaná vrátit žalobkyni částku 50 000 Kč, doposud však na jistině dluhu neuhradila 31 724,60 Kč. Soud proto žalobě v této části vyhověl a zavázal žalovanou k zaplacení částky 5 851,84 Kč a částky 31 724,60 Kč, která představuje doposud nesplacenou část poskytnuté zápůjčky (výrok I.).

17. Vedle jistiny soud dále přiznal žalobkyni i příslušenství pohledávky. Příslušenství je představováno jednak úroky z prodlení a dále úroky smluvními. Mezi účastníky byl v souladu s ustanovením § 1802 občanského zákoníku sjednán smluvní úrok ve výši 20,5 % ročně, soud tedy žalobě vyhověl i v této části a přiznal žalobkyni nárok na zaplacení kapitalizovaného smluvního úroku ve výši 2 925,76 Kč za dobu od 28. 1. 2017 do 24. 6. 2019 a dále pak od 25. 6. 2019 z částky 5 851,84 Kč ve výši 20,5 % ročně a nárok na zaplacení kapitalizovaného smluvního úroku ve výši 17 577,63 Kč za dobu od 25. 10. 2016 do 24. 6. 2019 a dále pak od 25. 6. 2019 z částky 31 724,60 Kč ve výši 20,5 % ročně. Žalovaná se dostala do prodlení se splácením zápůjčky. Žalobkyni proto přísluší úroky z prodlení dle ustanovení § 1970 občanského zákoníku. Výše úroků z prodlení pak vychází z nařízení vlády č. 351/2013 Sb. (výrok II.).

18. Při posouzení nároku na zaplacení poplatku dospěl soud k závěru, že ujednání smluvních stran o zaplacení těchto poplatků je v rozporu s dobrými mravy. V případě uzavřené smlouvy o zápůjčce číslo ze dne 4. 12. 2015 činil poplatek (odměna za administrativní činnost a poplatek za hotovostní inkaso splátek) částku 8 453 Kč, což odpovídá 70,4 % poskytnuté jistiny. V případě uzavřené smlouvy o zápůjčce číslo ze dne 31. 8. 2015 činil poplatek (odměna za administrativní činnost a poplatek za hotovostní inkaso splátek) částku 35 220 Kč, což rovněž odpovídá 70,4 % poskytnuté jistiny.

19. Poplatky dohodnuté při poskytnutí zápůjčky představují úplatu (odměnu) za užívání jistiny zápůjčky. Občanský zákoník a ani jiné právní předpisy výslovně nestanoví, do jaké výše lze při zápůjčce sjednat výši poplatků. Z této skutečnosti však nelze úspěšně dovozovat, že by výše poplatků závisela jen na dohodě účastníků smlouvy o zápůjčce, a že by tedy nepodléhala žádnému omezení. Rovněž u dohody o poplatcích u zápůjčky totiž platí základní zásady občanského práva (§ 1-8 občanského zákoníku), podle kterých má každý povinnost jednat poctivě a výkon práv a povinností vyplývajících z občanskoprávních vztahů nesmí být v rozporu s dobrými mravy. Dobrými mravy v občanskoprávních vztazích se v soudní praxi rozumí soubor společenských, kulturních a mravních pravidel chování, který je vlastní obecně uznávaným vzájemným vztahům mezi lidmi a mravním principům společenského řádu a který v historickém vývoji osvědčil jistou neměnnost, vystihuje podstatné historické tendence, jež jsou sdíleny rozhodující částí společnosti a mají povahu norem základních (srov. například rozsudek Nejvyššího soudu České republiky ze dne 30. 9. 1998, sp. zn. 3 Cdon 51/96, uveřejněný pod č. 5 ve Sbírce soudních rozhodnutí a stanovisek, roč. 2001, a rozsudek Nejvyššího soudu České republiky ze dne 29. 5. 1997, sp. zn. 2 Cdon 473/96, uveřejněný pod č. 16 ve Sbírce soudních rozhodnutí a stanovisek, roč. 1998), který je konformní se závěrem obsaženým v nálezu Ústavního soudu ze dne 26. 2. 1998, sp. zn. II. ÚS 249/97, uveřejněným pod č. 14 ve Sbírce nálezů a usnesení Ústavního soudu, roč. 1998, který za dobré mravy považuje souhrn etických, obecně zachovávaných a uznávaných zásad, jejichž dodržování je mnohdy zajišťováno i právními normami tak, aby každé jednání bylo v souladu s obecnými morálními zásadami demokratické společnosti.

20. Nemohou být žádné pochybnosti o tom, že nepřiměřeně vysoké poplatky sjednané ve smlouvě o zápůjčce jsou obecně považovány za odporující obecně uznávaným pravidlům chování a vzájemným vztahům mezi lidmi a mravním principům společenského řádu, a že tedy jsou v rozporu s dobrými mravy. V projednávané věci dospěl soud k závěru, že sjednaná výše poplatků ve smlouvě o zápůjčce číslo ze dne 4. 12. 2015 a rovněž i ve smlouvě o zápůjčce číslo ze dne 31. 8. 2015 jsou v rozporu s dobrými mravy. Vycházel zejména ze skutečnosti, že smlouvy jsou uzavřené na předtištěném formuláři právního předchůdce žalobkyně, celková částka tzv. poplatků pak v obou případech představuje 70,4 % z poskytnuté jistiny zápůjčky. V tomto kontextu je pak zřejmé, že takto sjednaná výše poplatků byla sjednána v rozporu s dobrými mravy. Podle názoru soudu takto sjednaná výše poplatků podstatně v době jejího sjednání přesahuje obvyklou výši poplatků v daném místě a čase. Nelze rovněž přehlédnout, že se jedná o spotřebitelskou smlouvu, neboť právní předchůdce žalobkyně vystupoval při uzavírání a plnění smlouvy v rámci své obchodní a podnikatelské činnosti. Naopak žalovaná při uzavírání a plnění smlouvy nejednal v rámci své obchodní nebo jiné podnikatelské činnosti. Soud proto žalobu v této části ve výroku II. zamítl.

21. Výrok o náhradě nákladů řízení je odůvodněn ustanovením § 142 odst. 2 o.s.ř. podle něhož měl-li účastník ve věci úspěch jen částečný, soud náhradu nákladů poměrně rozdělí, popřípadě vysloví, že žádný z účastníků nemá na náhradu nákladů právo. Předmětem řízení bylo zaplacení částky ve výši 60 159 Kč s příslušenstvím. Úspěch žalobkyně je v tomto případě představován výrokem I., tedy částkou v celkové výši 37 576,44 Kč, ohledně které soud žalobě vyhověl, neúspěch žalobkyně je představován výrokem II., tedy částkou 22 582,56 Kč, ohledně které soud žalobu zamítl. Žalobkyně proto byla úspěšná v 62,5 % předmětu řízení, ve 37,5 % předmětu řízení úspěšná nebyla. Po vzájemném zápočtu neúspěchu žalobce vůči jeho úspěchu, má žalobkyně právo na náhradu 25 % účelně vynaložených nákladů. Náklady řízení žalobkyně jsou tvořeny zaplaceným soudním poplatkem ve výši 2 407 Kč a dále náklady zastoupení advokátem, kterému náleží odměna stanovená dle § 6 odst. 1 a § 7 vyhlášky č. 177/1996 Sb., advokátního tarifu, (dále jen „a.t.”) sestávající z částky 3 540 Kč za převzetí a přípravu zastoupení dle § 11 odst. 1 písm. a) a.t., z částky 3 540 Kč za výzvu k plnění dle § 11 odst. 1 písm. d) a.t. a z částky 3 540 Kč za písemné podání nebo návrh ve věci samé dle § 11 odst. 1 písm. d) a.t. včetně tří paušálních náhrad výdajů po 300 Kč dle § 13 odst. 3 písm. a) a.t. a daň z přidané hodnoty 21 % v částce 2 419,20 Kč. Žalobkyně má tedy právo na náhradu 4 087 Kč, která odpovídá 25 % účelně vynaložených nákladů řízení.

Proti tomuto rozsudku lze podat odvolání do 15 dnů ode dne doručení jeho písemného vyhotovení, a to ke Krajskému soudu v Brně, prostřednictvím Městského soudu v Brně. Odvolání je třeba podat ve dvojím vyhotovení.

Nesplní-li žalovaná povinnosti uložené jí tímto rozsudkem v uvedených lhůtách, může se žalobkyně domáhat po jeho právní moci výkonu rozhodnutí u soudu.

Cited legal provisions:
§  nař. vl. č. 351/2013 Sb.
§ 142 z. č. 99/1963 Sb.
§ 101 z. č. 99/1963 Sb.
§ 1970 z. č. 89/2012 Sb.
§ 1879 z. č. 89/2012 Sb.
§ 115a z. č. 99/1963 Sb.
§ 2390 z. č. 89/2012 Sb.
§ 13 vyhl. č. 177/1996 Sb.
§ 7 vyhl. č. 177/1996 Sb.
§ 11 vyhl. č. 177/1996 Sb.
§ 588 z. č. 89/2012 Sb.
§ 580 z. č. 89/2012 Sb.
§ 1802 z. č. 89/2012 Sb.
§ 1 z. č. 89/2012 Sb.
§ 547 z. č. 89/2012 Sb.