Decision date: 2020-03-05

Okresní soud v Karviné rozhodl samosoudkyní Mgr. Ing. Marií Miczkovou ve věci

žalobce: osobní údaje žalobce zastoupený advokátem údaje o zástupci

proti

žalovanému: osobní údaje žalovaného

pro 31 686,38 Kč s příslušenstvím

I. Žaloba se v části, aby žalovaný byl povinen zaplatit žalobci částku 3 099,38 Kč, úrok ve výši 3 946,95 Kč a dále ve výši 8,25 % ročně z částky 29 986,38 Kč za dobu od 16. 10. 2021 do zaplacení, úrok z prodlení ve výši 195,52 Kč a dále ve výši 8,50 % ročně z částky 3 099,38 Kč za dobu od 16. 10. 2021 do zaplacení, zamítá.

II. Žalovaný je povinen zaplatit žalobci částku 28 587 Kč spolu s úrokem z prodlení ve výši 379,46 Kč a dále ve výši 8,50 % ročně z částky 28 587 Kč za dobu od 16. 10. 2021 do zaplacení, to vše do tří dnů od právní moci rozhodnutí k rukám žalobce.

III. Žalovaný je povinen zaplatit žalobci náhradu nákladů řízení ve výši 1 930,40 Kč do tří dnů od právní moci rozhodnutí k rukám právního zástupce žalobce.

1. Žalobce se svou žalobou domáhal, aby žalovaný byl zavázán zaplatit mu částku 31 686,38 Kč spolu s úrokem ve výši 3 946,95 Kč a dále ve výši 8,25 % ročně z částky 29 986,38 Kč za dobu od 16. 10. 2021 do zaplacení a spolu s úrokem z prodlení ve výši 574,98 Kč kapitalizovaným za dobu od 30. 7. 2021 do 15. 10. 2021 a dále v zákonné výši ročně z částky 31 686,38 Kč za dobu od 16. 10. 2021 do zaplacení s odůvodněním, že mezi žalobcem a žalovaným byla dne 6. 11. 2020 uzavřena Úvěrová smlouva o poskytnutí revolvingového úvěru číslo (dále jen úvěrová smlouva), na základě které žalobce umožnil žalovanému čerpat úvěr do výše úvěrového limitu 30 000 Kč (šikovný účet) prostřednictvím personalisované kreditní karty Premium. Žalovaný se zavázal čerpané peněžní prostředky revolvingového úvěru spolu se sjednaným úrokem ve výši 26,28 % ročně a poplatky splácet v pravidelných měsíčních splátkách ve výši 4,00 % z aktuální dlužné částky splatných vždy k 20. dni příslušného kalendářního měsíce. Smluvní strany se zavázaly dodržovat Úvěrové podmínky společnosti právnická osoba účinné od 10. 9. 2020 (dále jen UP) a Úvěrové podmínky ke kreditním kartám, které byly nedílnou součástí smlouvy. Žalovaný porušil smluvní podmínky, když revolvingový úvěr nesplácel řádně a včas, dostal se do prodlení s úhradou splátek, a proto žalobce v souladu s úvěrovou smlouvou úvěr zesplatnil ke dni 15. 7. 2021 a zaslal žalovanému dne 15. 7. 2021 výzvu k zaplacení celého poskytnutého úvěru. Po zesplatnění úvěru žalovaný neuhradil ničeho. Ke dni podání žaloby činila pohledávka na jistině úvěru částku 29 986,38 Kč, na kapitalizovaném úroku částku 3 946,95 Kč, na kapitalizovaném úroku z prodlení částku 574,98 Kč, na účelně vynaložených nákladech za vymáhání dlužné pohledávky částku 200 Kč a na smluvní pokutě částku 1 500 Kč.

2. Žalovaný se k žalobě nevyjádřil a k jednání soudu se bez omluvy nedostavil. Žalobce se z jednání omluvil, avšak nepožádal z důležitého důvodu o odročení jednání. Soud proto jednal a rozhodl dle ust. § 101 odst. 3 o. s. ř. v nepřítomnosti účastníků, vycházel přitom z obsahu spisu a z provedených důkazů (§ 101 odst. 3 o. s. ř.).

3. Z žalobcem předložených listinných důkazů, a to z Úvěrové smlouvy číslo ze dne 6. 11. 2020, splátkového kalendáře, výpisu z úvěrového účtu za období od 1. 1. 2021 do 31. 1. 2021, od 1. 2. 2021 do 28. 2. 2021, od 1. 3. 2021 do 31. 3. 2021, od 1. 4. 2021 do 30. 4. 2021, od 1. 5. 2021 do 31. 5. 2021, od 1. 6. 2021 do 30. 6. 2021, transakční historie úvěrového účtu, Výzvy ke splacení celého úvěru ze dne 15. 7. 2021 včetně poštovního podacího archu ze dne 16. 7. 2021, úvěrové zprávy o úvěryschopnosti, úvěrové karty, výpisu z bankovního účtu žalovaného č. ú. bankovní účet vedeného u právnická osoba za období od 9. 8. 2020 do 5. 11. 2020, potvrzení o provedení dotazu v registru příjmení, Úvěrových podmínek společnosti právnická osoba účinných od 10. 9. 2020 a z Předžalobní výzvy k plnění ze dne 5. 8. 2021 včetně poštovního podacího archu ze dne 6. 8. 2021, soud zjistil následující skutkový stav věci:

Žalobce jako věřitel (úvěrující) uzavřel s žalovaným (úvěrovaným) dne 6. 11. 2020 úvěrovou smlouvu o revolvingovém úvěru Šikovný účet číslo jejímž předmětem byl závazek žalobce poskytnout žalovanému úvěr ve výši úvěrového limitu 30 000 Kč, který žalovaný čerpal prostřednictvím kreditní karty. Žalovaný se zavázal splácet čerpané peněžní prostředky úvěru prostřednictvím účtu a kreditní karty v pravidelných měsíčních splátkách ve výši 4,00 % z aktuální dlužné částky splatných vždy k 20. dni příslušného kalendářního měsíce. Součástí smlouvy učinili Úvěrové podmínky společnosti právnická osoba a Úvěrové podmínky ke kreditním kartám. Byla sjednána úroková sazba ve výši 26,28 % ročně, výše roční procentní sazby nákladů 29,69 % ročně a poplatky. V čl. 7 UP bylo sjednáno, že je žalovaný povinen celý čerpaný úvěr splatit na požádání žalobce (tzv. zesplatnění úvěru) v případě, jestliže mj. se dostane do prodlení s placením dvou a více splátek nebo do prodlení s placením jedné splátky po dobu delší než tři měsíce. Žalovaný porušil smluvní podmínky, když úvěr nesplácel řádně a včas, dostal se do prodlení s úhradou splátek úvěru za měsíce duben až červen 2021, a proto žalobce v souladu s úvěrovou smlouvou a úvěrovými podmínkami úvěr zesplatnil ke dni 15. 7. 2021 a zaslal žalovanému výzvu ke splacení celého poskytnutého úvěru. Žalobce požadoval dle úvěrové smlouvy rovněž úhradu smluvní pokuty ve výši 500 Kč v případě prodlení s úhradou splátky úvěru a účelně vynaložené náklady spojené s upomínáním. Žalovanému byla naúčtována smluvní pokuta ve výši 1 500 Kč. Žalovaný čerpal peněžní prostředky revolvingového úvěru v částce 32 155 Kč a uhradil na splátkách úvěru pouze částku 3 568 Kč. Žalobce dopisem (předžalobní výzvou k plnění) ze dne 5. 8. 2021 vyzval žalovaného k úhradě dlužné částky úvěru spolu s příslušenstvím.

4. Podle § 2395 zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník (dále jen o. z.) smlouvou o úvěru se úvěrující zavazuje, že úvěrovanému poskytne na jeho požádání a v jeho prospěch peněžní prostředky do určité částky, a úvěrovaný se zavazuje poskytnuté peněžní prostředky vrátit a zaplatit úroky.

5. Podle § 580 odst. 1 o. z. neplatné je právní jednání, které se příčí dobrým mravům, jakož i právní jednání, které odporuje zákonu, pokud to smysl a účel zákona vyžaduje.

6. Podle § 588 o. z. soud přihlédne i bez návrhu k neplatnosti právního jednání, které se zjevně příčí dobrým mravům, anebo které odporuje zákonu a zjevně narušuje veřejný pořádek. To platí i v případě, že právní jednání zavazuje k plnění od počátku nemožnému.

7. Podle § 2991 odst. 1 o. z. kdo se na úkor jiného bez spravedlivého důvodu obohatí, musí ochuzenému vydat, oč se obohatil.

8. Podle § 2991 odst. 2 o. z. bezdůvodně se obohatí zvláště ten, kdo získá majetkový prospěch plněním bez právního důvodu, plněním z právního důvodu, který odpadl, protiprávním užitím cizí hodnoty nebo tím, že za něho bylo plněno, co měl po právu plnit sám.

9. Podle § 2993 o. z. plnila-li strana, aniž tu byl platný závazek, má právo na vrácení toho, co plnila. Plnily-li obě strany, může každá ze stran požadovat, aby jí druhá strana vydala, co získala; právo druhé strany namítnout vzájemné plnění tím není dotčeno. To platí i v případě, byl- li závazek zrušen.

10. Podle ust. § 86 odst. 1 a 2 věty první zákona č. 257/2016 Sb., o spotřebitelském úvěru, ve znění pozdějších předpisů (dále jen zákon o spotřebitelském úvěru), poskytovatel při uzavření smlouvy o spotřebitelském úvěru nebo změnou závazku z takové smlouvy spočívající ve významném navýšení celkové výše spotřebitelského úvěru posoudí úvěruschopnost spotřebitele na základě nezbytných, spolehlivých, dostatečných a přiměřených informací získaných od spotřebitele, a pokud je to nezbytné, z databáze umožňující posouzení úvěruschopnosti spotřebitele nebo i z jiných zdrojů. Poskytovatel poskytne spotřebitelský úvěr jen tehdy, pokud z výsledku posouzení úvěruschopnosti spotřebitele vyplývá, že nejsou důvodné pochybnosti o schopnosti spotřebitele spotřebitelský úvěr splácet (odst. 1). Poskytovatel při posouzení úvěruschopnosti spotřebitele posuzuje zejména schopnost spotřebitele splácet sjednané pravidelné splátky spotřebitelského úvěru, a to na základě porovnání příjmů a výdajů spotřebitele a způsobu plnění dosavadních dluhů (odst. 2).

11. Podle ust. § 87 odst. 1 věty prvé zákona o spotřebitelském úvěru poskytne-li poskytovatel spotřebiteli spotřebitelský úvěr v rozporu s § 86 odst. 1 větou druhou, je smlouva neplatná.

12. S ohledem na shora uvedená skutková zjištění dospěl soud k závěru, že žaloba je částečně důvodná. Závazkový vztah účastníků, vzniklý na základě smlouvy o úvěru, soud posoudil po právní stránce podle ust. § 2395 o. z., a shledal, že úvěrová smlouva uzavřená mezi žalobcem a žalovaným je neplatná pro rozpor se zákonem dle ust. § 87 odst. 1 zákona o spotřebitelském úvěru ve spojení s ust. § 580, 588 o. z.

13. Žalobce ke splnění povinnosti zkoumat úvěryschopnost žalovaného uvedl v žalobě a v podání (doplnění žaloby) ze dne 11. 3. 2022, že prověřoval schopnost žalovaného splácet úvěr prostřednictvím odborných pracovníků, kteří v rámci zjišťování kreditního skóre žadatele posuzovali jeho schopnost splácet poskytnutý úvěr a posuzovali příjmovou a výdajovou stránku, přezkoumávali klientské informace o proměnných jako např. věk, vzdělání, zdroj příjmů, rodinný stav, počet dětí, způsob bydlení, existenci závazků, výši závazků, historickou platební morálku žalovaného; přezkoumali další externí úvěrové registry SOLUS, NRKI, CEE a rejstřík ISIR s tím, že dotaz v registru SOLUS byl proveden s výsledkem nenalezen žádný závazek po splatnosti, dotaz v registru NRKI byl proveden s výsledkem nalezen – pozitivní vyhodnocení, dotaz v registru CEE a ISIR byl proveden s výsledkem v registru nenalezen. Výstupem byla hodnota limitu nejvyšší měsíční splátky, která mohla být žalovanému jako žadateli o úvěr schválena, aniž by došlo k jeho předlužení. Žalobce získal informace přímo od žalovaného, který uvedl, že má příjem ze závislé činnosti ve výši 22 000 Kč měsíčně, že příjem ostatních členů domácnosti je 10 000 Kč měsíčně, má měsíční výdaje domácnosti ve výši 8 000 Kč, je svobodný, nemá žádné vyživované osoby, druh bydlení v družstevním bytě; žalobce však tato skutková tvrzení nedoložil žádnými důkazy, nedoložil pracovní smlouvu nebo zprávu zaměstnavatele, z níž by bylo zřejmé, o jaký typ pracovního poměru se jedná, nedoložil výplatní pásky nebo potvrzení o výši příjmů, nedoložil žádné důkazy dokládající ostatní příjmy členů domácnosti žalovaného, nedoložil žádné výpisy z databáze dlužníků př. NRKI, příjmení, nedoložil žádné listiny dokládající výdaje žalovaného. Jelikož se žalobce nedostavil k jednání, nemohl být poučen podle ust. § 118a odst. 1, 3 o. s. ř., aby doplnil skutková tvrzení a označil důkazy k prokázání svých tvrzení o schopnosti žalovaného splácet spotřebitelský úvěr. Žalobce neunesl břemeno tvrzení a břemeno důkazní ve vztahu ke splnění povinnosti s odbornou péčí posoudit schopnost žalovaného splácet úvěr. Soud proto dospěl k závěru, že porušení povinnosti s odbornou péčí posoudit schopnost žalovaného splácet úvěr, je možno považovat za jednání, které odporuje zákonu (neboť povinnost je stanovena § 86 odst. 1 a 2 zákona o spotřebitelském úvěru). Podle § 588 o. z. soud k neplatnosti tohoto právního jednání přihlíží i bez návrhu, neboť je v rozporu se zákonem, jehož smyslu a účelu nelze dosáhnout jinak, než stanovením absolutní neplatnosti právního jednání. Jinak by byl popřen samotný smysl právní úpravy ochrany spotřebitele vybudovaný na narovnání nerovného postavení spotřebitele vůči poskytovateli, jak z hlediska vyjednávací a ekonomické síly, tak v úrovni informovanosti, pozitivním zásahem ze strany soudu, čemuž odpovídá i ustálená judikatura Soudního dvora Evropské unie, kterou je nezbytné zohlednit také v rámci konformního výkladu § 87 odst. 1 zák. o spotřebitelském úvěru (viz rozsudek Soudního dvora Evropské unie (druhého senátu) ze dne 5. března 2020, OPR- právnická osoba, ve věci C číslo).

14. V důsledku neplatnosti smlouvy o úvěru jsou pak neplatná i vedlejší ujednání smlouvy. Soud proto zamítl žalobu ve vztahu k požadavku na zaplacení smluvní pokuty v částce 1 500 Kč a poplatku za účelně vynaložené náklady v částce 200 Kč.

15. Plnil-li žalobce žalovanému z neplatné smlouvy o revolvingovém úvěru částku 32 155 Kč a žalovaný tyto peněžní prostředky převzal a disponoval s nimi, přičemž zaplatil pouze částku 3 568 Kč, pak v důsledku přijetí tohoto plnění vzniklo na straně žalovaného bezdůvodné obohacení plněním bez právního důvodu podle ust. § 2991 odst. 2 o. z. Proto soud podle ust. § 2993 o. z. zavázal žalovaného uhradit žalobci částku 28 587 Kč, představující dosud nevrácené (nezaplacené) peněžní prostředky. Jelikož se žalovaný dostal do prodlení s úhradou peněžitého dluhu ve smyslu ust. 1968 o. z., zavázal jej soud podle ust. § 1970 o. z. ve spojení s ust. § 2 nařízení vlády č. 351/2013 Sb. k zaplacení úroku z prodlení ve výši 379,46 Kč kapitalizovaného za dobu od 20. 8. 2021 do 15. 10. 2021 a dále ve výši 8,50 % ročně z částky 28 587 Kč za dobu od 16. 10. 2021 do zaplacení, neboť do prodlení s úhradou této částky se dostal žalovaný až den následující po doručení předžalobní upomínky (předžalobní upomínka byla žalovanému doručena dne 19. 8. 2021), jako výzvy k dobrovolnému plnění bezdůvodného obohacení, čímž nastala splatnost dluhu žalovaného z bezdůvodného obohacení; ve zbytku nároku a nárokovaného příslušenství, tj. úroku ve výši 3 946,95 Kč, úroku ve výši 8,25 % ročně z částky 29 986,38 Kč za dobu od 16. 10. 2021 do zaplacení, úroku z prodlení ve výši 195,52 Kč a dále ve výši 8,50 % ročně z částky 3 099,38 Kč za dobu od 16. 10. 2021 do zaplacení, pak soud žalobu jako nedůvodnou zamítl.

16. O lhůtě k plnění bylo rozhodnuto v souladu s ust. § 160 odst. 1 o. s. ř., když soud neshledal podmínky pro její prodloužení či plnění ve splátkách.

17. O nákladech řízení bylo rozhodnuto dle ust. § 142 odst. 2 o. s. ř., dle kterého měl-li účastník ve věci úspěch jen částečný, soud náhradu nákladů poměrně rozdělí, popřípadě vysloví, že žádný z účastníků nemá na náhradu nákladů právo. V daném řízení činí úspěch žalobce 78,01 % a jeho neúspěch 21,99 %. Ve výši rozdílu (56,02 %) má žalobce právo, aby mu žalovaný nahradil poměrnou část nákladů, které vynaložil při účelném uplatňování nebo bránění práva, tedy částku 1 930,40 Kč. Náklady řízení se sestávají ze zaplaceného soudního poplatku ve výši 1 268 Kč, z mimosmluvní odměny za zastupování advokátem za tři úkony právní služby ve výši 1 500 Kč (za převzetí a přípravu zastoupení, předžalobní výzva k úhradě, sepis žaloby) dle ust. 14b odst. 1 písm. a), b), c) bod 3 vyhl. č. 177/1996 Sb., ve znění pozdějších předpisů (dále jen vyhláška), když při určení sazby mimosmluvní odměny nebylo přihlédnuto k příslušenství pohledávky, a z hotových výloh advokáta ve výši režijního paušálu 100 Kč ke třem úkonům právní služby dle ust. § 14b odst. 5 písm. a) vyhlášky, tj. ve výši 300 Kč. Jelikož advokát žalobce osvědčil, že je plátcem DPH, přiznal soud žalobci i nárok advokáta na úhradu 21 % DPH v souladu s ust. § 137 odst. 3 o. s. ř. Uplatnil-li žalobce odměnu za úkon právní služby – doplnění skutkových tvrzení ze dne 11. 3. 2022, soud tuto odměnu nepřiznal, jelikož skutková tvrzení doplněná v tomto podání měla být uvedena již v žalobě. Celkové náklady řízení tak činí částku 3 446 Kč, z toho poměrná část nákladů řízení ve výši 56,02 % činí částku 1 930,40 Kč. Podle ust. § 149 odst. 1 o. s. ř. byl žalovaný zavázán zaplatit tuto částku advokátu žalobce.

Proti tomuto rozhodnutí lze podat odvolání do patnácti dnů následujících po dni jeho doručení ke Krajskému soudu v Ostravě prostřednictvím Okresního soudu v Karviné, písemně, ve dvou vyhotoveních.

Nesplní-li povinný dobrovolně, co mu ukládá vykonatelné rozhodnutí, může se oprávněný domáhat soudního výkonu rozhodnutí (exekuce).

Cited legal provisions:
§ 142 z. č. 99/1963 Sb.
§ 101 z. č. 99/1963 Sb.
§ 1970 z. č. 89/2012 Sb.
§ 2991 z. č. 89/2012 Sb.
§  vyhl. č. 177/1996 Sb.
§ 149 z. č. 99/1963 Sb.
§ 160 z. č. 99/1963 Sb.
§ 2 nař. vl. č. 351/2013 Sb.
§ 137 z. č. 99/1963 Sb.
§ 118a z. č. 99/1963 Sb.
§ 2395 z. č. 89/2012 Sb.
§ 588 z. č. 89/2012 Sb.
§ 2993 z. č. 89/2012 Sb.
§ 580 z. č. 89/2012 Sb.
§ 86 z. č. 257/2016 Sb.