Decision date: 2022-06-06

Okresní soud v Chomutově rozhodl samosoudkyní JUDr. Petrou Koubovou ve věci

žalobkyně: osobní údaje žalobkyně zastoupená advokátem údaje o zástupci

proti

žalované: osobní údaje žalované

o zaplacení 1 508 Kč s příslušenstvím

I. Žalovaná je povinna zaplatit žalobkyni částku 1 508 Kč s kapitalizovaným zákonným úrokem z prodlení ve výši 314,57 Kč, a to do tří dnů od právní moci tohoto rozsudku.

II. Žalovaná je povinna zaplatit žalobkyni náhradu nákladů řízení v částce 600 Kč, a to do tří dnů od právní moci tohoto rozsudku k rukám právního zástupce žalobkyně.

1. Žalobkyně se žalobou doručenou soudu dne 15. 12. 2021 domáhala vydání rozhodnutí, jímž by soud uložil žalované povinnost zaplatit žalobkyni částku 1 508 Kč s příslušenstvím s odůvodněním, že žalovaná se dne 1. 11. 2002 přihlásila jako poplatník televizního poplatku do příslušné evidence, čímž jí dle zvláštního zákona vznikla povinnost zaplatit televizní poplatek ve stanovené výši. Žalovaná tuto povinnost řádně neplnila, když neuhradila poplatky za období od března 2019 do prosince 2020 v celkové výši 1 508 Kč. Žalovaná, ač písemně vyzvána, dlužnou částku dosud neuhradila.

2. Žalovaná se k žalobě nevyjádřila.

3. Protože bylo možné věc rozhodnout na základě listinných důkazů obsažených ve spise, vyzval soud žalovanou, aby se ve smyslu ustanovení § 115a zákona č. 99/1963 Sb., občanského soudního řádu (dále jen „o. s. ř.”), vyjádřila k tomu, zda souhlasí s rozhodnutím věci bez nařízení jednání. Zároveň soud připojil doložku, že nevyjádří-li se k této výzvě, bude mít soud za to, že proti takovému postupu nemá námitek (§ 101 odst. 4 o. s. ř.). Žalovaná se k této výzvě nevyjádřila. Žalobkyně vyslovila souhlas s rozhodnutím věci bez nařízení jednání již v návrhu na vydání elektronického platebního rozkazu. Soud proto rozhodoval na základě listinných důkazů založených ve spise.

4. Vzhledem k tomu, že dle ustanovení § 202 odst. 2 o. s. ř. není přípustné podat proti tomuto rozsudku odvolání, obsahuje tento rozsudek pouze zjednodušené odůvodnění ve smyslu § 157 odst. 4 o. s. ř.

5. Soud učinil tento závěr o skutkovém stavu: Žalovaná se dne 1. 11. 2002 přihlásila do příslušné evidence držitelů televizního přijímače jako poplatník televizního poplatku a zvolila si platbu prostřednictvím SIPO. Žalovaná nezaplatila žalobkyni platby za dobu od března 2019 do prosince 2020 v celkové výši 1 508 Kč. Dopisem ze dne 1. 10. 2021 byla žalovaná upomenuta o zaplacení dlužných televizních poplatků ve lhůtě do 15 dnů od doručení této upomínky.

6. Podle § 3 odst. 2 zákona č. 348/2005 Sb., o rozhlasových a televizních poplatcích a o změně některých zákonů (dále jen„ zákon č. 348/2005 Sb.“) je poplatníkem televizního poplatku fyzická osoba nebo právnická osoba, která vlastní televizní přijímač. Jestliže drží nebo z jiného právního důvodu alespoň 1 měsíc užívá televizní přijímač fyzická osoba nebo právnická osoba, která není jeho vlastníkem, je poplatníkem tato osoba. Dle § 6 zákona č. 348/2005 Sb. činí měsíční výše televizního poplatku 135 Kč. Podle § 7 odst. 1 zákona č. 348/2005 Sb. platí poplatník rozhlasový nebo televizní poplatek provozovateli vysílání ze zákona buď přímo, nebo prostřednictvím pověřené osoby. Podle § 7 odst. 2 zákona č. 348/2005 Sb. je-li poplatníkem fyzická osoba, je rozhlasový nebo televizní poplatek splatný nejpozději do patnáctého dne každého kalendářního měsíce. První platba rozhlasového nebo televizního poplatku je splatná nejpozději do patnáctého dne kalendářního měsíce následujícího po měsíci, v němž se fyzická osoba stala poplatníkem. Podle § 10 zákona č. 348/2005 Sb., nezaplatí-li poplatník včas rozhlasový nebo televizní poplatek nebo přirážku k poplatkům ani na základě výzvy provozovatele ze zákona, ve které bude stanovena přiměřená lhůta k úhradě, je provozovatel vysílání ze zákona oprávněn domáhat se svého práva u soudu včetně zaplacení úroku z prodlení určeného předpisy práva občanského. Dle § 1968 zákona č. 89/2012 Sb., občanského zákoníku (dále jen „občanský zákoník“), dlužník, který svůj dluh řádně a včas neplní, je v prodlení. Dlužník není za prodlení odpovědný, nemůže-li plnit v důsledku prodlení věřitele. Dle § 1970 občanského zákoníku po dlužníkovi, který je v prodlení se splácením peněžitého dluhu, může věřitel, který řádně splnil své smluvní a zákonné povinnosti, požadovat zaplacení úroku z prodlení, ledaže dlužník není za prodlení odpovědný. Výši úroku z prodlení stanoví vláda nařízením; neujednají-li strany výši úroku z prodlení, považuje se za ujednanou výše takto stanovená.

7. Po právním posouzení v řízení zjištěného skutkového stavu dospěl soud k závěru, že žaloba je důvodná. Žalované jakožto držiteli televizního přijímače vznikla dle § 3 odst. 2 zákona č. 348/2005 Sb. povinnost hradit žalobkyni televizní poplatky ve výši stanovené tímto zákonem. Žalovaná tuto povinnost řádně nesplnila, když žalobkyni neuhradila poplatky za období od března 2019 do prosince 2020 v celkové výši 1 508 Kč. Žalobkyni vzniklo rovněž právo požadovat po žalované zákonný úrok z prodlení ve výši vyplývající z ustanovení § 2 nařízení vlády č. 351/2013, a to vždy ode dne následujícího po dni splatnosti každé dlužné platby tak, jak tato splatnost plyne z § 7 zákona č. 348/2005 Sb. Žalobkyně se tudíž domáhá žalované jistiny i jejího příslušenství po právu, soud proto žalobě v plném rozsahu vyhověl.

8. Podle § 151 o. s. ř. rozhoduje soud o povinnosti k náhradě nákladů řízení bez návrhu, a to zpravidla v rozhodnutí, jímž se řízení u něho končí. O náhradě nákladů řízení rozhodl soud dle § 142 odst. 1 o. s. ř., kdy měla žalobkyně ve věci plný úspěch a zároveň doložila, že splnila podmínky stanovené § 142a o. s. ř. Náklady řízení na straně žalobkyně pak tvoří uhrazený soudní poplatek ve výši 400 Kč a náklady na právní zastoupení advokátem. Při rozhodování o nákladech řízení soud zkoumal, zda náklady vynaložené na zastoupení žalobkyně v tomto řízení jsou účelné, když žalobkyně sama spravuje agendu televizních poplatků a disponuje pracovníky se znalostí agendy správy a vymáhání televizních poplatků. Vzhledem k tomu, že v souzené věci se v průběhu řízení nevyskytla žádná mimořádná okolnost, která by vybočovala z obvyklého průběhu řízení daného typu a odůvodňovala by tak aktivní zastoupení advokátem, nelze v této věci považovat zastoupení advokátem za opodstatněné a náklady na toto právní zastoupení žalobkyně za účelně vynaložené. Žalobkyni však náleží náhrada hotových výdajů za vyhotovení předžalobní upomínky a za sepis žaloby, na které by v souladu s § 151 odst. 3 o. s. ř. měla nárok i v případě, že by nebyla zastoupena advokátem. Pro stručnost soud odkazuje na podrobné závěry Ústavního osudu v nálezu č. I. ÚS 3344/12 ze dne 24. 7. 2013, z něhož v tomto vycházel a přiznal tedy žalobkyni pouze náhradu za uhrazený soudní poplatek a dále paušální náhradu hotových výdajů ve výši 200 Kč za dva úkony právní služby (zaslání předžalobní výzvy a sepis žaloby) po 100 Kč dle § 1 odst. 3 písm. a) vyhl. č. 254/2015 Sb. ve spojení s § 2 odst. 1 vyhl. č. 254/2015 Sb. Celkem tak žalobkyni náleží náhrada nákladů řízení ve výši 600 Kč (soudní poplatek 400 Kč + náhrada hotových výdajů ve výši 200 Kč). Povinnost zaplatit náhradu nákladů řízení k rukám zástupce žalobkyně vyplývá z § 149 odst. 1 o. s. ř.

9. Podle § 160 odst. 1 o. s. ř. stanovil soud třídenní lhůtu k plnění uložené povinnosti, neboť nebyly shledány důvody pro stanovení delší lhůty.

Proti tomuto rozsudku není odvolání přípustné (§ 202 odst. 2 o. s. ř.).

Nesplní-li žalovaná povinnosti uložené jí tímto rozsudkem v uvedených lhůtách, může se žalobkyně domáhat po jeho právní moci výkonu rozhodnutí u soudu.

Cited legal provisions:
§ 10 z. č. 348/2005 Sb.
§ 3 z. č. 348/2005 Sb.
§  nař. vl. č. 351/2013 Sb.
§ 202 z. č. 99/1963 Sb.
§ 142 z. č. 99/1963 Sb.
§ 101 z. č. 99/1963 Sb.
§ 1970 z. č. 89/2012 Sb.
§ 1968 z. č. 89/2012 Sb.
§ 151 z. č. 99/1963 Sb.
§ 149 z. č. 99/1963 Sb.
§ 160 z. č. 99/1963 Sb.
§ 157 z. č. 99/1963 Sb.
§ 6 z. č. 348/2005 Sb.
§ 7 z. č. 348/2005 Sb.
§ 2 vyhl. č. 254/2015 Sb.
§ 142a z. č. 99/1963 Sb.
§ 1 vyhl. č. 254/2015 Sb.