Decision date: 2021-03-01

Okresní soud ve Znojmě rozhodl předsedkyní senátu JUDr Danou Hamzovou samosoudkyní ve věci

žalobce: osobní údaje žalobce zastoupený advokátem údaje o zástupci

proti

žalované: osobní údaje žalované

o 27.649,81 Kč s příslušenstvím

I. Žalovaná je povinna zaplatit žalobci 16.000 Kč s kapitalizovaným úrokem z prodlení ve výši 2.780,66 Kč a s 8,05% úrokem z prodlení z částky 16.000 Kč od 25. 6. 2019 do zaplacení, a to do tří dnů od právní moci tohoto rozsudku k rukám žalobce.

II. Zamítá se žaloba na uložení povinnosti žalované zaplatit žalobci částku 11.649,81 Kč, kapitalizovaný úrok z prodlení 189,82 Kč, 8,05% úrok z prodlení z částky 858,03 Kč od 25. 6. 2019 do zaplacení, úrok 1.638,04 Kč a 22 % úrok ročně z částky 16.858,03 Kč od 25. 6. 2019 do zaplacení.

III. Žalovaná je povinna nahradit žalobci náklady řízení ve výši 748 Kč, a to do tří dnů od právní moci tohoto rozsudku k rukám právního zástupce žalobce.

1. Žalobou ze dne 15. 7. 2020 se žalobce po žalované domáhá zaplacení částky 27.649,81 Kč s příslušenstvím se zdůvodněním, že právní předchůdce žalobce právnická osoba uzavřel s žalovanou dne datum smlouvu o zápůjčce číslo poskytl žalované peněžní prostředky v částce ve výši 20.000 Kč, kterou měla žalovaná vrátit spolu s částkou ve výši 16.526 Kč sestávající z úroku ve výši 22 % ročně v částce 4.902 Kč, z odměny za zpracování a doručení v částce 4.740 Kč a za splácení v hotovosti v částce 6.884 Kč, to vše v 24 týdenních splátkách po 1.522 Kč. Žalovaná však splátkový kalendář nedodržela, poslední splátku zaplatila dne 20. 3. 2017 právnická osoba následně postoupila svoji pohledávku za žalovanou dne datum na žalobce.

2. Žalovaná se ve věci nevyjádřila a k nařízenému soudnímu jednání se bez omluvy nedostavila, soud proto ve věci rozhodoval jen na základě skutkových tvrzení žalobce a na základě jím předložených listinných důkazů.

3. Ze smlouvy o zápůjčce ze dne datum číslo ze smluvních podmínek smlouvy o zápůjčce vzal soud za prokázané, že mezi společností právnická osoba a žalovanou byla uzavřena smlouva, kterou se společnost právnická osoba zavázala poskytnout žalované zápůjčku ve výši 20.000 Kč a žalovaná se zavázala vrátit společnosti tuto zápůjčku spolu s poplatkem ve výši 16.526 Kč s tím, že tento poplatek se skládá z úroku ve výši 4.902 Kč, částky za zpracování 4.740 Kč a částky za komfortní splácení 6.884 Kč, v pravidelných 24 týdenních splátkách po 1.522 Kč s tím, že splatnost první splátky byla stanovena do 7 dnů od data uzavření smlouvy. V případě, že by zákazník splátku řádně a včas neuhradil, byla společnost oprávněna požadovat úhradu zbylé částky půjčky s příslušenstvím. Výpůjční úroková sazba byla sjednána jako pevná částkou 4.902 Kč. Podpisem smlouvy o zápůjčce žalovaná potvrdila, že částku 20.000 Kč převzala v hotovosti při podpisu smlouvy.

4. Smlouvou o postoupení pohledávek ze dne datum společnost právnická osoba postoupila svoji pohledávku za žalovanou ze smlouvy o zápůjčce na žalobce, o postoupení pohledávky byla žalovaná informována dopisem původního věřitele ze dne datum.

5. Z žalobcem předložených listinných důkazů vyplývá, že mezi právním předchůdcem žalobce a žalovanou bylo jednáno o uzavření smlouvy o zápůjčce. Dále bylo doloženo, že částka 20.000 Kč byla žalované reálně předána. Žalovaná v řízení netvrdila a ani žádným způsobem nedoložila, že jí částka nebyla předána nebo že ji uhradila.

6. Při rozhodování soud zkoumal, zda v daném případě došlo k řádnému a platnému uzavření smlouvy. Soud vycházel z rozsudku Soudního dvora EU ze dne 5. 3. 2020 ve věci C -679/18, ve kterém soudní dvůr potvrdil, že harmonizovaná unijní úprava v oblasti spotřebitelských úvěrů ukládá vnitrostátním soudům povinnost zkoumat z moci úřední, zda věřitel před uzavřením smlouvy řádně posoudil schopnost spotřebitele splácet poskytovaný úvěr. V případě porušení této povinnosti soudní dvůr uvedl, že vnitrostátní soudy jsou povinny vyvodit z toho zákonem předvídané důsledky bez dalšího, vnitrostátní úprava, podle níž se sankce uplatní pouze k námitce spotřebitele, je v rozporu s unijním právem spotřebitele. V tomto směru je třeba též odkázat na konstantní judikaturu Ústavního soudu. Podle § 1 z. č. 257/2016 Sb., o spotřebitelském úvěru tento zákon zapracovává příslušné předpisy Evropské unie, zároveň navazuje na přímo použitelný předpis Evropské unie a upravuje činnost některých osob oprávněných poskytovat a zprostředkovávat spotřebitelský úvěr, včetně činnosti těchto osob v zahraničí, práva a povinnosti při poskytování a zprostředkování spotřebitelského úvěru a působnost správních orgánů v oblasti poskytování a zprostředkovávání spotřebitelského úvěru. Spotřebitelským úvěrem je odložená platba, peněžitá zápůjčka, úvěr nebo obdobná finanční služba poskytovaná nebo zprostředkovaná spotřebiteli. Podle téhož zákona se rozumí pro účely zákona posouzením úvěruschopnosti spotřebitele posouzení jeho schopnosti splácet spotřebitelský úvěr.

7. Podle § 75 téhož zákona poskytovatel je povinen provozovat svou činnost s odbornou péčí.

8. Podle § 86 téhož zákona poskytovatel před uzavřením smlouvy o spotřebitelském úvěru nebo změnou závazku z takové smlouvy spočívající ve významném navýšení celkové výše spotřebitelského úvěru posoudí úvěruschopnost spotřebitele na základě nezbytných, spolehlivých, dostatečných a přiměřených informací získaných od spotřebitele, a pokud je to nezbytné, z databáze umožňující posouzení úvěruschopnosti spotřebitele nebo i z jiných zdrojů. Poskytovatel poskytne spotřebitelský úvěr jen tehdy, pokud z výsledku posouzení úvěruschopnosti spotřebitele vyplývá, že nejsou důvodné pochybnosti o schopnosti spotřebitele spotřebitelský úvěr splácet.

9. Podle § 2991 o.z. kdo se na úkor jiného bez spravedlivého důvodu obohatí, musí ochuzenému vydat, oč se obohatil. Bezdůvodně se obohatí zvláště ten, kdo získá majetkový prospěch plněním bez právního důvodu, plněním z právního důvodu, který odpadl, protiprávním užitím cizí hodnoty nebo tím, že za něho bylo plněno, co měl po právu plnit sám.

10. Vzhledem k tomu, že podle soudu nebyla řádně přezkoumána úvěruschopnost žalované, soud dospěl k závěru, že smlouva je neplatná. Žalovaná převzala částku 20.000 Kč, tímto jí z důvodu neplatnosti smlouvy vzniklo bezdůvodné obohacení, na to uhradila pouze 4.000 Kč, k úhradě proto zbývá částka 16.000 Kč. Nezaplacením částky ve lhůtě splatnosti se žalovaná dostala do prodlení s plněním peněžité povinnosti a dle § 1970 o. z., tak žalobci přísluší úrok z prodlení ve výši dle nařízení vlády č. 351/2013 Sb., ve znění účinném ke dni prodlení.

11. Žalobci byla pohledávka za žalovanou postoupena na základě smlouvy o postoupení pohledávek. S ohledem na uvedené skutečnosti soud žalobě vyhověl v rozsahu dlužné jistiny a úroku z prodlení. Ve zbytku pak žaloba jako nedůvodná byla zamítnuta.

12. Soud dále rozhodl o náhradě nákladů řízení. Žalobce byl v řízení procesně úspěšný v 58 % žalovaného nároku, žalovaná byla úspěšná ve 42 % žalovaného nároku. Žalobce tak po započtení poměru úspěchu a neúspěchu ve věci má podle § 142 odst. 2 o. s. ř. právo na částečnou náhradu nákladů řízení účelně vynaložených k uplatnění práva ve výši 16 %. Soudu je z úřední činnosti známo, že řízení bylo zahájeno návrhem podaným na ustáleném vzoru uplatněném žalobcem opakovaně ve skutkově i právně obdobných věcech. Předmětem řízení je částka nepřevyšující 50.000 Kč a žalobci svědčí právo na náhradu nákladů řízení co do 16 %, kdy byly splněny podmínky dle § 14b odst. 1 vyhlášky Ministerstva spravedlnosti č. 177/1996 Sb. ve znění pozdějších předpisů. Náklady účelně vynaložené k uplatnění práva tvoří zaplacený soudní poplatek ve výši 1.106 Kč; odměna za zastoupení advokátem dle citované vyhlášky za tři úkony právní pomoci spočívající v převzetí a přípravě zastoupení a písemném podání žaloby a výzvě k plnění; kdy sazba mimosmluvní odměny za jeden úkon právní služby z tarifní hodnoty 27.649,81 Kč činí podle § 14b odst. 1 bod 3 cit. vyhl. částku 300 Kč; dále je třeba přičíst tři režijní paušály po 100 Kč za poskytnuté úkony právní služby (§ 14b odst. 5 písm. a) cit. vyhl.), + DPH ve výši 21 %. Za zastoupení u jednání pak náleží odměna 1.450 Kč + 21% DPH a režijní paušál 300 Kč + 21% DPH, celkové náklady řízení bez vyčíslení DPH činí 4.056 Kč, 21% DPH činí 619,50 Kč. Celkové náklady řízení s vyčíslením DPH a soudním poplatkem činí 4.675,50 Kč, z tohoto pak 16 % činí 748 Kč. Takto vyčíslené náklady řízení je žalovaná povinna zaplatit k rukám zástupce žalobce podle § 149 odst. 1 o. s. ř. Lhůtu ke splnění uložených povinností stanovil soud v souladu s § 160 odst. 1 o. s. ř. jako třídenní, neboť ke stanovení jiné lhůty k plnění neshledal důvody.

Proti tomuto rozsudku lze podat odvolání do 15 dnů ode dne doručení jeho písemného vyhotovení, a to ke Krajskému soudu v Brně, prostřednictvím Okresního soudu ve Znojmě. Odvolání je třeba podat ve dvojím vyhotovení. Nesplní-li žalovaná povinnosti uložené jí tímto rozsudkem v uvedených lhůtách, může se žalobce domáhat po jeho právní moci výkonu rozhodnutí u soudu.

Cited legal provisions:
§ 14b vyhl. č. 177/1996 Sb.
§  nař. vl. č. 351/2013 Sb.
§ 142 z. č. 99/1963 Sb.
§ 1970 z. č. 89/2012 Sb.
§ 2991 z. č. 89/2012 Sb.
§ 149 z. č. 99/1963 Sb.
§ 160 z. č. 99/1963 Sb.
§ 1 z. č. 257/2016 Sb.