Decision date: 2022-09-20

Okresní soud v Kladně rozhodl samosoudkyní Mgr. Petrou Novákovou ve věci

žalobkyně: osobní údaje žalobkyně zastoupená advokátem údaje o zástupci

proti

žalovanému: osobní údaje žalovaného

o zaplacení 5 386 Kč s příslušenstvím

I. Žalovaný je povinen zaplatit žalobkyni částku 5 386 Kč s úrokem z prodlení ve výši 11,75 % ročně z částky 5 386 Kč od 6. 2. 2022 do zaplacení, a to do tří dnů od právní moci tohoto rozsudku.

II. Žalovaný je povinen zaplatit žalobkyni náhradu nákladů řízení v částce 6 026,50 Kč, a to do tří dnů od právní moci tohoto rozsudku k rukám právního zástupce žalobkyně.

1. Žalobkyně se u zdejšího soudu domáhala zaplacení shora uvedené částky s odůvodněním, že žalovanému přenechala do užívání na dobu určitou jednotku číslo o výměře 24,16 m ² za účelem ubytování žalovaného se sjednaným nájemným ve výši 5 386 Kč splatným měsíčně vždy do každého 5. dne příslušného měsíce. Žalovaný nezaplatil nájemné za období února 2022.

2. Ve věci byl vydán elektronický platební rozkaz čj.: EPR číslo 2022 ze dne 30. 5. 2022, který byl pro nedoručení do vlastních rukou žalovaného v celém rozsahu zrušen.

3. Žalovaný se ve věci nevyjádřil, stejně tak se nevyjádřil ani k výzvě soudu, zda souhlasí s rozhodnutím věci bez nařízení jednání, ačkoli byl poučen, že v opačném případě bude soud předpokládat, že s takovým postupem souhlasí. Proto soud se souhlasem žalobkyně věc rozhodl podle § 115a) zákona č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění pozdějších předpisů (dále jen„ o.s.ř.“) bez jednání na základě předložených listinných důkazů.

4. Podle předložené smlouvy o ubytování v rodinné ubytovně ze dne 8. 9. 2021 pronajala žalobkyně žalovanému shora uvedenou jednotku na dobu určitou od 15. 10. 2021 do 31. 3. 2022. Předpis nájemného činil podle evidenčního listu 5 386 Kč měsíčně. Podle smlouvy bylo nájemné splatné vždy do 5. dne příslušného měsíce.

5. Žalovaný netvrdil, a ani jinak to v řízení nevyšlo najevo, že by na shora uvedený dluh cokoli zaplatil.

6. Ze shora uvedených skutkových zjištění tak soud učinil následující závěr. Žalobkyně a žalovaný sjednali podle § 2326 občanského zákoníku smlouvu o ubytování ke shora uvedenému prostoru od 8. 9. 2021 na dobu určitou od 15. 10. 2021 do 31. 3. 2022. Žalovaný v období února 2022 žalobkyni za užívání smluveného prostoru nic nezaplatil, ačkoli se smlouvou zavázal platit úplatu (nájemné) ve výši 5 386 Kč měsíčně se splatností vždy do 5. dne příslušného měsíce.

7. Podle § 2326 občanského zákoníku se smlouvou o ubytování (o přechodném nájmu) ubytovatel zavazuje poskytnout ubytovanému přechodně ubytování na ujednanou dobu nebo na dobu vyplývající z účelu ubytování v zařízení k tomu určeném a objednatel se zavazuje zaplatit ubytovateli za ubytování a za služby spojené s ubytováním ve lhůtě stanovené ubytovacím řádem, popřípadě ve lhůtě obvyklé.

8. Je tedy zřejmé, že žalovaný v předmětném období února 2022 užíval pronajatý prostor na základě platné ubytovací smlouvy, ale svou povinnost zaplatit úplatu nesplnil. Žaloba tak byla podána po právu a soud podle § 2326 občanského zákoníku v návaznosti na smlouvu o ubytování uložil žalovanému dlužnou částku zaplatit.

9. Úrok z prodlení byl žalovanému uložen k zaplacení dle § 1968 a § 1970 občanského zákoníku ve spojení s nařízením vlády č. 351/2013 Sb. tak, jak uvedeno ve výroku rozsudku, neboť úplata byla splatná 5. 2. 2022, žalovaný tak je od 6. 2. 2022 se zaplacením v prodlení.

10. O náhradě nákladů řízení rozhodl soud podle § 142 odst. 1 zákona č. 99/1963 Sb., občanského soudního řádu tak, že přiznal žalobkyni, jež byla v řízení zcela úspěšná, nárok na náhradu nákladů řízení v částce 6 026,50 Kč Tyto náklady sestávají ze zaplaceného soudního poplatku v částce 400 Kč a nákladů zastoupení advokátem, kterému náleží odměna stanovená dle § 6 odst. 1 a § 7 vyhlášky č. 177/1996 Sb., advokátního tarifu, (dále jen „a. t.”) z tarifní hodnoty ve výši 5 386 Kč sestávající z částky 1 500 Kč za každý ze dvou úkonů uvedených v § 11 odst. 1 a. t. a z částky 750 Kč za jeden úkon právní služby uvedený v § 11 odst. 2 a. t. včetně tří paušálních náhrad výdajů po 300 Kč dle § 13 odst. 4 a. t. a daň z přidané hodnoty ve výši 21 % z částky 4 650 Kč ve výši 976,50 Kč.

Proti tomuto rozhodnutí není odvolání přípustné (§ 202 odst. 2 o. s. ř.).

Nebude-li povinnost stanovená tímto rozhodnutím splněna dobrovolně, lze navrhnout výkon rozhodnutí (exekuci).

Cited legal provisions:
§ 202 z. č. 99/1963 Sb.
§ 115a z. č. 99/1963 Sb.
§ 13 vyhl. č. 177/1996 Sb.
§ 7 vyhl. č. 177/1996 Sb.
§ 11 vyhl. č. 177/1996 Sb.
§ 1968 nař. vl. č. 351/2013 Sb.
§ 1970 nař. vl. č. 351/2013 Sb.
§ 2326 z. č. 89/2012 Sb.