Decision date: 2023-01-25

Okresní soud v Novém Jičíně rozhodl samosoudkyní JUDr. Naděždou Červenkovou ve věci

žalobkyně: osobní údaje žalobkyně zastoupená advokátem údaje o zástupci

proti

žalovanému: osobní údaje žalovaného

pro zaplacení 39 125,81 Kč s příslušenstvím

I. Žalovaný je povinen zaplatit žalobkyni částku ve výši 30 608 Kč do 3 dnů od právní moci tohoto rozsudku.

II. Návrh, aby žalovaný byl povinen zaplatit žalobkyni částku 8 517,81 Kč se zákonným úrokem z prodlení ve výši 15 % ročně od 25. 10. 2022 do zaplacení z částky 39 125,81 Kč, kapitalizovaný úrok ve výši 4 352,69 Kč, kapitalizovaný zákonný úrok z prodlení od 3. 8. 2022 – 24. 10. 2022 ve výši 1 334,56 Kč a úrok 11,75 % ročně z částky 37 225,81 od 25. 10. 2022 do zaplacení, se zamítá.

III. Žalovaný je povinen zaplatit žalobkyni na náhradě nákladů řízení částku 1 654 Kč, do 3 dnů od právní moci tohoto rozsudku, k rukám Mgr. jméno příjmení, LL.M., advokáta se sídlem adresa.

1. Žalobkyně se žalobou doručenou soudu dne 25. 10. 2022 domáhá po žalovaném zaplacení částky 39 125,81 Kč, kapitalizovaného úroku ve výši 4 352,69 Kč, kapitalizovaného zákonného úroku z prodlení ve výši 1 334,56 Kč od 3. 8. 2022 do 24. 10. 2022, úroku ve výši 11,75 % ročně z částky 37 225,81 Kč od 25. 10. 2022 do zaplacení, zákonného úroku z prodlení ve výši 15 % ročně z částky 39 125,81 Kč od 25. 10. 2022 do zaplacení a náhrady nákladů řízení.

2. Žalobu odůvodnila tvrzením, že dne datum uzavřela s žalovaným úvěrovou smlouvu číslo. Na základě této smlouvy byla žalovanému poskytnuta částka ve výši 44 680 Kč a žalovaný se zavázal tuto částku řádně a včas splácet v 36 pravidelných měsíčních splátkách ve výši 1 684 Kč. Žalobkyně před uzavřením smlouvy prověřila úvěruschopnost žalovaného, a to prostřednictvím odborných pracovníků, kteří v rámci zjišťování posuzují příjmovou a výdajovou stránku žadatele o úvěr, jako např. věk, vzdělání, zdroj příjmů, rodinný stav, počet dětí, způsob bydlení, nahlíží do externích úvěrových registrů. Žalovaný celkem na poskytnutý úvěr uhradil částku 14 072 Kč. Žalovaný se dostal do prodlení s úhradou dlužné částky a byl tak žalobkyní informován o výši dluhu a vyzýván k jeho úhradě a rovněž upozorněn na možnost zesplatnění úvěru. Žalobkyně úvěr zesplatnila ke dni 19. 7. 2022 a žalovaný byl vyzván k zaplacení dlužné částky. Žalovanému byla rovněž zaslána prostřednictvím právního zástupce žalobkyně předžalobní výzva k plnění ze dne 16. 8. 2022.

3. Usnesením Okresního soudu v Novém Jičíně ze dne 23. 11. 2022, č. j. 6 C 394/2022-9 byla žalobkyně vyzvána, aby doplnila svá tvrzení uvedená v žalobě o tom, zda a jakým způsobem posuzovala dle zákona č. 257/2016 Sb. o spotřebitelském úvěru schopnost žalovaného splácet úvěr včetně příslušenství.

4. Žalobkyně v doplnění žaloby ze dne 6. 12. 2022 uvedla, že žalobkyně naplňuje svoji zákonnou povinnost prověřování bonity spotřebitele důsledným zjišťováním jeho kreditního skóre, neboli credit scoringu, které zajišťuje oddělení úvěrových rizik. Tímto procesem je posuzována spotřebitelova příjmová a výdajová stránka a dále jsou přezkoumávány klientské informace o proměnných jako např. věk, vzdělání, zdroj příjmů, rodinný stav, počet dětí, způsob bydlení apod. Pro předcházení předlužení klienta zajišťuje žalobkyně kontrolu bonity klienta, jejímž výsledkem je limit nejvyšší měsíční splátky. V rámci něho je ověřována schopnost klienta splácet další finanční závazky a hradit nezbytné životní výdaje. Zohledňováno je rodinné postavení klienta, zejména vyživovací povinnosti, příjem partnera, případně další skutečnosti. Existenci případných dalších pochybností ohledně bonity klienta minimalizuje žalobce rovněž kontrolou klienta v externích registrech. Využívány jsou úvěrové registry SOLUS a NRKI. S jejich pomocí jsou shromažďovány klientské informace, jako je např., existence závazků, jejich výše, historická platební morálka klienta. Žalobkyně provedla lustraci žalovaného v registrech SOLUS, NRKI, CEE a ISIR, přičemž dotaz do registru SOLUS byl proveden s výsledkem„ nenalezen žádný závazek po splatnosti“, dotaz do registru NRKI byl proveden s výsledkem klient v NRKI nalezen – pozitivní vyhodnocení, dotazy do registru CEE a ISIR byly provedeny s výsledkem – v registru nenalezen. Na základě uvedených zjištění a též s ohledem na výši úvěru a výši měsíční splátky žalobkyně shledala žalovaného schopného splácet předmětný úvěr.

5. Účastníci řízení na základě výzvy soudu souhlasili s tím, aby soud ve věci rozhodl bez nařízení jednání. Soud proto ve věci postupoval podle ustanovení § 115a zákona č. 99/1963 Sb., občanského soudního řádu, (dále jen „o. s. ř.”), dle kterého k projednání věci samé není třeba nařizovat jednání, jestliže ve věci lze rozhodnout jen na základě účastníky předložených listinných důkazů a účastníci se práva účasti na projednávání věci vzdali, popřípadě s rozhodnutím ve věci bez nařízení jednání souhlasí.

6. Soud má za prokázané a po vyhodnocení jednotlivých důkazů dospěl k následujícím rozhodným závěrům o skutkovém stavu věci: dne datum byla mezi účastníky uzavřena Smlouva o spotřebitelském úvěru a smlouva o revolvingovém úvěru číslo na základě které byl žalovanému poskytnut úvěr na úhradu ceny zboží„ relaxační zboží“ ve výši 45 680 Kč, když první platba proběhla v hotovosti ve výši 1 000 Kč. Žalovaný se zavázal splácet dlužnou částku v 36 měsíčních splátkách po 1 684 Kč počínaje splátkou splatnou datum. Žalovaný na poskytnutý úvěr uhradil částku 14 072 Kč. Nedílnou součástí smlouvy byly učiněny úvěrové podmínky. (ze Smlouvy o spotřebitelském úvěru a smlouvy o revolvingovém úvěru číslo Úvěrových podmínek, z výpisu čerpání, splátek a úhrad) Jelikož se žalovaný dostal do prodlení se splacením alespoň dvou splátek nebo do prodlení s placením jedné splátky po dobu delší než tři měsíce, využila žalobkyně svého práva a úvěr zesplatnila ke dni datum. Žalovaný byl vyzván ke splacení celého úvěru dopisem ze dne 19. 7. 2022 a a předžalobní výzvou k plnění ze dne 16. 8. 2022 (z výzvy ke splacení celého úvěru ze dne 19. 7. 2022, z předžalobní výzvy ze dne 16. 8. 2022, podacího archu) Žalobkyně za žalovaným tak eviduje pohledávku ve výši 39 125,81 Kč sestávající z neuhrazené jistiny ve výši 27 225,81 Kč, nákladů na vymáhání ve výši 400 Kč a smluvních pokut účtovaných ve výši 1 500 Kč.

7. Z údajů o žalovaném uvedených v potvrzení o provedení ověření bonity klienta vyplynulo, že žalovaný je ženatý, bydlí v podnájmu, výši příjmu uvádí částku částka, příjem partnera částka. V úvěrové kartě klienta uvádí splátky jiným společnostem ve výši částka (z potvrzení o provedení ověření bonity, z úvěrové karty) Z těchto důkazu ovšem nevyplývá, že by tyto údaje byly žalobkyní jakkoliv ověřovány.

8. Podle ustanovení § 2395 zákona č. 89/2012 Sb., občanského zákoníku (dále také „o. z.“), smlouvou o úvěru se úvěrující zavazuje, že úvěrovanému poskytne na jeho požádání a v jeho prospěch peněžní prostředky do určité částky, a úvěrovaný se zavazuje poskytnuté peněžní prostředky vrátit a zaplatit úroky.

9. Podle ustanovení § 1970 o. z., po dlužníkovi, který je v prodlení se splácením peněžitého dluhu, může věřitel, který řádně splnil své smluvní a zákonné povinnosti, požadovat zaplacení úroku z prodlení, ledaže dlužník není za prodlení odpovědný. Výši úroku z prodlení stanoví vláda nařízením; neujednají-li strany výši úroku z prodlení, považuje se za ujednanou výše takto stanovená.

10. Podle ustanovení § 86 odst. 1 zákona č. 257/2016 Sb., o spotřebitelském úvěru, poskytovatel před uzavřením smlouvy o spotřebitelském úvěru nebo změnou závazku z takové smlouvy spočívající ve významném navýšení celkové výše spotřebitelského úvěru posoudí úvěruschopnost spotřebitele na základě nezbytných, spolehlivých, dostatečných a přiměřených informací získaných od spotřebitele, a pokud je to nezbytné, z databáze umožňující posouzení úvěruschopnosti spotřebitele nebo i z jiných zdrojů. Poskytovatel poskytne spotřebitelský úvěr jen tehdy, pokud z výsledku posouzení úvěruschopnosti spotřebitele vyplývá, že nejsou důvodné pochybnosti o schopnosti spotřebitele spotřebitelský úvěr splácet.

11. Podle ustanovení § 86 odst. 2 zákona o spotřebitelském úvěru, poskytovatel při posouzení úvěruschopnosti spotřebitele posuzuje zejména schopnost spotřebitele splácet sjednané pravidelné splátky spotřebitelského úvěru, a to na základě porovnání příjmů a výdajů spotřebitele a způsobu plnění dosavadních dluhů. Hodnotu majetku přitom zohledňuje tehdy, jestliže ze smlouvy o spotřebitelském úvěru vyplývá, že spotřebitelský úvěr má být částečně nebo úplně splacen výnosem z prodeje majetku spotřebitele, nikoli pravidelnými splátkami, nebo jestliže z finanční situace spotřebitele vyplývá, že bude schopen splácet spotřebitelský úvěr bez ohledu na své příjmy.

12. Podle ustanovení § 87 odst. 1 zákona č. 257/2016 Sb., o spotřebitelském úvěru, poskytne-li poskytovatel spotřebiteli spotřebitelský úvěr v rozporu s § 86 odst. 1 větou druhou, je smlouva neplatná. Spotřebitel může uplatnit námitku neplatnosti v tříleté promlčecí lhůtě běžící ode dne uzavření smlouvy. Spotřebitel je povinen vrátit poskytnutou jistinu spotřebitelského úvěru v době přiměřené jeho možnostem.

13. Podle ustanovení § 2991 odst. 1, 2 zákona č. 89/2012 Sb., o. z., kdo se na úkor jiného bez spravedlivého důvodu obohatí, musí ochuzenému vydat, oč se obohatil. Bezdůvodně se obohatí zvláště ten, kdo získá majetkový prospěch plněním bez právního důvodu, plněním z právního důvodu, který odpadl, protiprávním užitím cizí hodnoty nebo tím, že za něho bylo plněno, co měl po právu plnit sám.

14. Na základě zjištěného skutkového stavu soud učinil právní závěr, že úvěrová smlouva, na základě které se žalobkyně domáhá po žalovaném nároků, je neplatná, když žalobkyně před uzavřením smlouvy s odbornou péčí neposoudila dostatečně schopnost spotřebitele splácet úvěr. Žalobkyně soudu nepředložila žádné konkrétní důkazy o tom, že zjišťovala schopnost žalovaného úvěr splácet a ověřovala výši příjmů a výdajů žalovaného. Nebyly doloženy žádné doklady, které by tyto skutečnosti potvrzovaly. (nedoložila např. pracovní smlouvu, výplatní lístky, nájemní smlouvu, doklady o nákladech na energie, výpisy z účtu, náklady na obživu apod.) Z tohoto důvodu soud v souladu s ust. § 86/1,2 zákona o spotřebitelském úvěru posoudil předmětnou úvěrovou smlouvu ze dne datum jako neplatnou. (srovnej NS 33 Cdo 2178/2018)

15. Převzal-li žalovaný předmět úvěru na základě neplatně sjednané smlouvy, pak je jeho povinností tuto částku vrátit v souladu s výše citovaným ustanovením § 2991 odst. 1 o. z. jako bezdůvodné obohacení na základě plnění bez právního důvodu. Na poskytnuté plnění 44 680 Kč žalovaný uhradil částku 14 072 Kč, k úhradě tak nadále zůstává částka ve výši 30 608 Kč a z tohoto důvodu soud žalobě v této části vyhověl. Ve zbývající části uplatněný návrh zamítl.

16. Pokud jde o požadovaný úrok z prodlení z jistiny, důvodová zpráva k ustanovení § 87 zákona o spotřebitelském úvěru uvádí, že s ohledem na fakt, že z neplatnosti smlouvy vyplývá povinnost stran vzájemně si bez zbytečného odkladu vrátit poskytnutá plnění na základě ustanovení o bezdůvodném obohacení, stanoví se na ochranu spotřebitele, že poskytnutou jistinu není povinen vrátit ihned, avšak v době odpovídající jeho možnostem. Pokud spotřebitel vrací poskytnutou jistinu podle svých možností, nemůže se dostat do prodlení, což je hlavním cílem ochrany. V obecné rovině z uvedeného vyplývá, že dokud se spotřebitel nedostane do prodlení s vrácením poskytnuté jistiny, nemůže poskytovateli úvěru vzniknout nárok na zákonné úroky z prodlení podle § 1970 o. z. (srovnej rozhodnutí Nejvyššího soudu ČR sp. zn. 33 Cdo 3675/2021 ze dne 20. 4. 2022).

17. Ohledně dalších požadovaných nároků soud žalobu zamítl, neboť nad přisouzenou částku ve výši 30 608 Kč, která představuje bezdůvodné obohacení žalovaného, jsou veškerá ujednání z uvedené smlouvy o úvěru co do základu a výše nedůvodná, neboť smlouva je jako celek neplatná z důvodu porušení zákonné povinnosti věřitele zkoumat schopnost dlužníka splácet úvěr před uzavřením smlouvy o spotřebitelském úvěru. Nárok na zákonné úroky z prodlení podle § 1970 o. z. vzniká věřiteli teprve v okamžiku prodlení dlužníka s vrácením zbývající části jistiny spotřebitelského úvěru v době podle § 87 odst. 1 zákona o spotřebitelském úvěru.

18. O náhradě nákladů řízení rozhodl soud podle § 142 odst. 2 o. s. ř. tak, že přiznal žalobci nárok na náhradu nákladů řízení v částce 1 654 Kč, přičemž tato částka představuje 40 % z jejich celkové výše (rozdíl úspěchu v řízení v rozsahu 70 % a úspěchu žalovaného v rozsahu 30 %). Tyto náklady sestávají ze zaplaceného soudního poplatku v částce 1 957 Kč a nákladů zastoupení advokátem, kterému náleží odměna stanovená dle § 6 odst. 1 a § 14b vyhlášky č. 177/1996 Sb., advokátního tarifu, (dále jen „a. t.”) z tarifní hodnoty ve výši 39 125 Kč sestávající z částky 500 Kč za každý ze tří úkonů právní služby realizovaných před podáním návrhu ve věci včetně tří paušálních náhrad výdajů po 100 Kč dle § 14b odst. 5 písm. a) a. t. a daň z přidané hodnoty ve výši 21 % z částky 1 800 Kč ve výši 378 Kč.

Proti tomuto rozsudku lze podat odvolání do 15 dnů ode dne doručení jeho písemného vyhotovení, a to ke Krajskému soudu v Ostravě, prostřednictvím Okresního soudu v Novém Jičíně. Odvolání je třeba podat ve dvojím vyhotovení.

Nesplní-li žalovaný dobrovolně, co mu ukládá toto vykonatelné rozhodnutí, může žalobkyně podat návrh na výkon rozhodnutí.

Cited legal provisions:
§ 2991 z. č. 89/2012 Sb.
§ 2395 z. č. 89/2012 Sb.
§ 87 z. č. 257/2016 Sb.
§ 86 z. č. 257/2016 Sb.