Decision date: 2026-01-14

Obvodní soud pro Prahu 6 rozhodl samosoudkyní Mgr. Evou Rygál ve věci

manžela: Jméno manžela, narozený Datum narození manžela bytem Adresa manžela zastoupený advokátem Jméno advokáta A sídlem Adresa advokáta A

a

manželky: Jméno manželky, narozená Datum narození manželky bytem Adresa manželky zastoupená advokátem Jméno advokáta B sídlem Adresa advokáta B

o rozvod manželství

I. Manželství Jméno manžela, narozeného Datum narození manžela a Jméno manželky, rozené rodné přijmení, narozené Datum narození manželky, uzavřené dne datum před Úřadem městské části adresa, se rozvádí.

II. Žádný z účastníků nemá právo na náhradu nákladů řízení.

1. Manžel se návrhem podaným ke zdejšímu soudu dne 18. 3. 2025 domáhal rozvodu manželství s tím, že manželé uzavřeli manželství dne datum, přičemž manželství bylo zpočátku bez vážnějších problémů, avšak postupně začalo mít soužití vztahové problémy, které se nepodařilo vyřešit. V lednu 2025 se manželka i se svou dcerou z předchozího manželství ze společné domácnosti odstěhovala. Zásadní chybou manželství byla netolerantnost a nedůvěra v osobních i finančních věcech manželů, manželé si přestali vzájemně rozumět. Manželé jsou si odcizení a manželství neplní svoji společenskou funkci. Manželství je trvale hluboce a nenapravitelně rozvráceno. Manžel dále k návrhu na rozvod manželství doplnil, že obvinění manželky odmítá. Manželka se do společné domácnosti nastěhovala dobrovolně, po celou dobu trvání manželství manžel platil veškeré výdaje, vyjma běžných výdajů. Ukončení těhotenství manželky bylo rozhodnutí obou účastníků, manžel manželku do ničeho nenutil. Manželku ctil a miloval, nikdy jí nesrovnával s někým jiným ani neponižoval. Manželství se začalo zhoršovat, když se manželka začala věnovat pouze své dceři a manžela ignorovala. Zlom nastal na Vánoce, kdy manželka s dcerou rozbalily dárky bez otce, což manžela rozlítilo, nicméně za své chování se omluvil jak manželce, tak i její dceři. Manželka však byla již rozhodnutá se rozvést. Po odchodu manželky ze společné domácnosti se manžel snažil manželství ještě zachránit, avšak bezvýsledně, manželka již neměla zájem, a naopak bez vědomí manžela vybrala z jeho kreditní karty částku 100 000 Kč. Manželství není funkční a manžel nemá zájem na jeho dalším trvání.

2. Manželka se k návrhu manžela na rozvod manželství připojila, avšak uvedla, že důvody rozvratu jsou zcela jiné. Manželka uvedla, že průběh manželství se téměř od počátku vyznačoval znaky emocionální, psychické a možná i fyzické manipulace, jež vedly ke ztrátě její osobní pohody a celkové stability její rodiny. V manželství vyvstávaly rozepře z důvodu chování manžela, který na manželku opakovaně naléhal, manželku kritizoval, kontroloval a omezoval. Když manželka otěhotněla, manžel jí pobízel k umělému přerušení těhotenství, což manželka z donucení podstoupila. Po svatbě se chování manžela rapidně zhoršovalo. V cyklu slibů a trestů udržoval manžel manželku pod svým vlivem a snažil se jí formovat podle své představy poslušné manželky. V případě, že se chování manželky neslučovalo s představou manžela, docházelo k výbuchům vzteku, křiku, agresivního chování a tiché domácnosti. Manžel manželku kontroloval i v práci, vyvolával scény, neumožňoval jí setkání s přáteli či kolegy. Po přestěhování manželky do společné domácnosti, manžel vepisoval úkoly do elektronického pracovního diáře manželky a přivlastnil si její osobní vozidlo, manželka proto musela využívat městskou hromadnou dopravu. Manžel si rovněž na manželce vynucoval podezřelý výraz Anonymizováno a manželku strčil ze schodů. Na Vánoce manžel udělal scénu, dárek si nerozbalil a hodil jej na hromadu balicího papíru, takže byl dárek následně vyhozen, a to vše před zraky nezletilé dcery manželky z předchozího manželství. Na tuto dceru mělo chování manžela rovněž negativní dopad. S ohledem na způsobený stres v manželství se manželce zhoršil zdravotní stav a její autoimunitní onemocnění. Manželka je přesvědčena, že chování manžela lze označit za psychickou manipulaci a formu týrání, což bylo jediným rozvratem manželství.

3. V dané věci jde o řízení s cizím prvkem, neboť (i v době zahájení řízení) je manžel státním příslušníkem České republiky a manželka státní příslušnicí Slovenské republiky. Soud určil svou příslušnost podle nařízení Rady (EU) č. 2019/1111 ze dne 25. června 2019, o příslušnosti, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské odpovědnosti a o mezinárodních únosech dětí. Podle čl. 3 písm. a) bod iv) tohoto nařízení, jsou ve věcech týkajících se rozvodu, rozluky nebo prohlášení manželství za neplatné příslušné soudy členského státu, na jehož území v případě společného návrhu, má alespoň jeden z manželů obvyklý pobyt. Oba manželé mají pobyt v obvodu zdejšího soudu.

4. Po provedeném dokazování má soud za prokázány následující skutkový stav:

5. Z oddacího listu soud zjistil, že účastníci uzavřeli manželství dne 25. 5. 2024 v adresa strana, č.p. Anonymizováno, restaurace Anonymizováno Anonymizováno před Úřadem městské části adresa.

6. Z notářského zápisu ze dne 14. 5. 2024, sp. zn. Anonymizováno soud zjistil, že účastníci uzavřeli smlouvu o rozsahu a správě svého budoucího společného jmění manželů se sjednaným režimem oddělených jmění.

7. Z účastnického výslechu manžela soud zjistil, že v říjnu 2024 byli na dovolené ve Francii, kde bylo ještě všechno v pořádku. Manželka říkala své matce, která tam žije, že je zdravotně naprosto v pořádku. Potom se to zhoršilo, manžel si začal připadat jako poskytovatel bydlení, protože manželka už nejevila větší zájem, když přišla večer, postarala se o dceru a pak byla na telefonu, mezi manželi už nebyla téměř žádná komunikace. Manželé byli ještě na dovolené na Kanárských ostrovech a tam to probíhalo také všechno v pořádku, hádky nebyly. Ty dovolené hradila manželka. Zlom nastal přes Vánoce, kdy si manželka a její dcera rozbalily dárky samy dvě bez manžela, což manžela rozlítilo, nicméně aby se nehádal před dcerou manželky, tak šli účastníci vedle. Manžel řekl, že mu „zkurvily“ Vánoce, protože byl v tu chvíli v afektu, manželé se pohádali a manžel následně hodil dárek do popelnice, ale pak ho vytáhl. Omluvil se, že ta hádka byla asi přehnaná. Od té doby však manželství v podstatě nefungovalo. Manžel se snažil udělat maximum pro to, aby manželství udrželi, což tak vypadalo do poslední chvíle. Manželka říkala, že je všechno v pořádku. Ještě den předtím, než opustila společnou domácnost, si říkali, že tu první krizi zažehnali, ale nezažehnali, ona se pak odstěhovala. Společnou domácnost opustila 23. 1. 2025. Manžel se pak ještě další tři měsíce snažil o to, aby se vrátila, bohužel se to nepovedlo. Manžel navrhoval záchranu manželství i prostřednictvím nějakého odborníka, manželka to odmítla. S manželkou se od ukončení vedení společné domácnosti vídají denně v práci, ale nekomunikují spolu. Než manželka opustila společnou domácnost docházelo mezi manželi k běžným hádkám, po ukončení vedení společné domácnosti konflikty žádné neproběhly, kromě toho, že zhruba šest týdnů po opuštění společné domácnosti si manželka z kreditní karty manžela vybrala částku 100 000 Kč. Manželství je nefunkční, manžel nemá po tom všem zájem o jeho obnovu. Rozvrat manželství možná způsobila rozlišná očekávání. Hádali se, to se asi hádá každé manželství, ale manžel naprosto popírá, že by manželku jakýmkoliv způsobem fyzicky napadl, nebo že by ji psychicky týral. Dítě manžel nechtěl, to manželka věděla, sama manželovi napsala, že ona ve svých letech už také dítě nechce a že dítě mít ani nemůže vzhledem ke své diagnóze. Manžel jí k přerušení těhotenství nenutil. Manžel souhlasí s tím, aby bylo manželství účastníků rozvedeno.

8. Z účastnického výslechu manželky soud zjistil, že po sestěhování do společné domácnosti byl manžel milý a laskavý, avšak už před svatbou nastala změna, už tam byly náznaky, že mu vadí jakákoliv změna a po svatbě se už neovládal. Manželka si myslela, že si na společné bydlení musí zvyknout, neboť se k němu nastěhovala i její dcera a pes, snažila se ho vždy uklidnit a přizpůsobit se mu, aby bylo vše podle jeho představ, neboť pak zuřil a práskal s věcmi. Po svatbě se to však zhoršilo a co nebylo podle jeho představ, tak byla scéna. Každý den docházelo v manželství ke konfliktům. Manželka manželovi opakovala, že se v domácnosti cítí jako nezvaný host. Manžel začal dělat naschvály, manželku osočoval, že špatně otočila žaluzie nebo nechala v kuchyni rozsvíceno, tak si pak všechno i fotila. Využíval její vozidlo i když má vlastní, že se to její hodí na ničení po Praze. V práci manželka pracuje na jiném oddělení než manžel, ale je to na jednom poschodí. Manžel chodil výhradně přes oddělení manželky, kontroloval, co dělá, s kým se baví, manželku podezíral a dělal žárlivé scény. Manželka je nekonfliktní, neumí ani zvýšit hlas, takže manžela spíš prosila s brekem. Manželka má zdravotní potíže, špatnou srážlivost krve, trpěla kožními problémy. Manžel po manželce vynucoval podezřelý výraz, a to i když měla vyrážku i fyzicky, bylo to nepříjemné, ta atmosféra byla hrozná. Když byla těhotná, manžel trval na přerušení toho těhotenství. K fyzickému násilí kromě ještě strčení ze schodů nedošlo. To byla manželka na pohotovosti, kde uvedla, že skočila z postele. Byla to verze pro dceru. Stalo se to ale tak, že manželka šla do sklepa, manžel k ní přišel a vyžadoval podezřelý výraz aktivitu a strčil jí do ramene, když odmítla. Ty schody jsou lomené, takže vynechala jeden schod a špatně došlápla a zachytila se rukou, spadla na pravou stranu a pravou ruku. Původně si myslela, že má nohu naraženou, ale byla to prasklá kost. To se stalo v červenci 2024. Modřiny neměla. Manželka policii nikdy nevolala, bála se, že by přišla o dceru z prvního manželství. Manželka nechtěla, aby se dcera musela zase stěhovat. Manželka se však snažila najít jiné bydlení, ale neměla na to finance, což manžel věděl, nedařilo se jen tak nějaké bydlení i blízko školy dcery sehnat. Dovolené hradila podle manžela jako kompenzaci za to, že bydlí zadarmo. Společnou domácnost opustila v lednu 2025. Manželka se snažila co nejrychleji přestěhovat, potom s manželem přerušila veškerou komunikaci, manželé již nekomunikují. Manžel pak ještě naléhal i v práci, ale manželka už neměla zájem, bylo to obtížné, byla i připravená informovat nadřízené, ale k tomu nedošlo, po dvou měsících asi s tím manžel přestal. Návrh na rozvod nepodala, protože to nebyla priorita. Z práce neodešla, děla práci dobře a nadřízený je s ní spokojený. Manželka nemá zájem o obnovu manželství a souhlasí s rozvodem manželství.

9. Z vrácení finančních prostředků – předžalobní výzva ze dne 26. 3. 2025 soud zjistil, že manžel vyzval manželku, aby mu vrátila částku 100 000 Kč, kterou bez jeho vědomí vybrala z jeho kreditní karty.

10. Ze zprávy ze dne 16. 11. 2025 soud zjistil, že manželka byla přijata do ambulance pro řešení její náročné životní situace v období partnerského soužití 18. 10. 2025. Manželka uvedla úzkostné stavy s psychosomatickými projevy, vznik kožní vyrážky, zhoršení ITP, anémie jako důsledek psychické zátěže, flashbacky a další projevy jako psychomotorický neklid, zvýšený tlukot srdce, nespavost, nauzea apod. Medikace je náročná z důvodu potřeby koncentrace, proto se manželka rozhodla pro terapii v režimu psychoterapie.

11. Z emailové konverzace včetně emailové zprávy od tituly před jménem jméno FO, laboratorních výsledků pacienta a fotografií soud zjistil, že manželka byla v roce 2024 léčena v kožní ambulanci pro dg Anonymizováno Anonymizováno v generalizovaném výsevu. Diagnóza je spjata kromě jiného reakcemi na stres.

12. Z předložených konverzací soud zjistil, že v průběhu ledna a února 2025 byla situace mezi manželi napjatá, manžel se aktivně snažil o záchranu manželství, sliboval nápravu, o což manželka neměla zájem a nebylo jí to příjemné (což manželovi sdělovala prostřednictvím zpráv).

13. Z ostatních provedených důkazů (screenshot kalendáře, screenshot konverzace a fotografie) soud nezjistil žádné další relevantní informace pro toto řízení.

14. Soud pro nadbytečnost zamítl návrh manželky na doplnění dokazování výslechem její nezletilé dcery jméno FO, neboť v řízení byl již provedeným dokazováním dostatečně zjištěn skutkový stav a na právním posouzení věci by provedení tohoto důkazu nemohlo ničeho změnit. Soud přihlédl i k tomu, že se jedná o nezletilou osobu.

15. Soud v návaznosti na výše uvedená skutková zjištění učinil následující závěr o skutkovém stavu. Manželské soužití účastníků nebylo v poslední době před ukončením vedení společné domácnosti pohledem žádného z nich ideální. Manželka byla v manželství nespokojená, chování manžela vnímala jako naschvály, kterými ji manžel utiskoval. Měla pocit, že ji manžel kontroluje, uzurpuje, vyvolává scény. Chování manžela vnímala jako nesnesitelné. Manžel takové chování popřel, podle něj se mu manželka dostatečně v manželství nevěnovala, manželé měli od manželství rozlišná očekávání. Manželka opustila společnou domácnost v lednu 2025. Manžel se snažil následující měsíce o záchranu manželství, manželka však o to neměla zájem. Oba manželé výslovně souhlasí s rozvodem manželství a ani jeden z účastníků nemá zájem o jeho obnovu.

16. Po právní stránce soud věc posoudil následovně:

17. Rozhodné právo soud určil podle článku 8 písm. a) Nařízení Rady (EU) č. 1259/2010 ze dne 20. prosince 2010, kterým se zavádí posílená spolupráce v oblasti rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozluky, podle kterého, v případě, že nedojde k volbě podle článku 5, řídí se rozvod a rozluka právem státu v němž mají manželé obvyklé bydliště v okamžiku zahájení řízení u soudu. S ohledem na skutečnost, že oba manželé měli obvyklé bydliště v okamžiku zahájení řízení u soudu na území České republiky, soud věc právně posoudil podle českého práva a dospěl k následujícím závěrům.

18. Podle § 755 zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník (dále jen „o. z.”), může být manželství rozvedeno, je-li soužití manželů hluboce, trvale a nenapravitelně rozvráceno a nelze očekávat jeho obnovení (odst. 1).Přesto, že je soužití manželů rozvráceno, nemůže být manželství rozvedeno, byl-li by rozvod v rozporu a) se zájmem nezletilého dítěte manželů, které nenabylo plné svéprávnosti, který je dán zvláštními důvody, přičemž zájem dítěte na trvání manželství soud zjistí i dotazem u opatrovníka jmenovaného soudem pro řízení o úpravu poměrů k dítěti na dobu po rozvodu, nebo b) se zájmem manžela, který se na rozvratu porušením manželských povinností převážně nepodílel a kterému by byla rozvodem způsobena zvlášť závažná újma s tím, že mimořádné okolnosti svědčí ve prospěch zachování manželství, ledaže manželé spolu již nežijí alespoň po dobu tří let (odst. 2).

19. Podle § 756 o. z. soud, který rozhoduje o rozvodu manželství, zjišťuje existenci rozvratu manželství. Příčiny rozvratu zjišťuje, jen je-li manželem, který návrh na rozvod nepodal, tvrzeno, že je dán důvod pro zamítnutí návrhu podle § 755 odst. 2 písm. b).

20. Podle § 758 o. z. manželé spolu nežijí, netvoří-li manželské či rodinné společenství, bez ohledu na to, zda mají, popřípadě vedou rodinnou domácnost, s tím, že alespoň jeden z manželů manželské společenství zjevně obnovit nechce.

21. Pokud jde o samotné předpoklady rozhodné pro posouzení, zda manželství rozvést, vyšel soud z následujících obecných východisek. Rozvrat manželství je nutné posuzovat objektivně optikou soudu, nikoliv subjektivním pohledem manželů. Na hloubku rozvratu lze usuzovat zejména ze skutečnosti, zda spolu manželé žijí či nikoliv. Společné žití manželů je otázka jejich osobního (včetně intimního), ale i majetkového společenství, tj. společného sdílení radostí i problémů, společné trávení volného času, osobní péče o druhého manžela, společného nakládání s finančními prostředky apod. Trvalost rozvratu je možné odvodit zejména z toho, po jakou dobu je již manželské soužití rozvráceno, případně zda vůbec manželé spolu žít začali. Nenapravitelnost bude posuzována s ohledem na vůli a ochotu konkrétních manželů v budoucnu manželské soužití obnovit. Tedy nebudou zjištěny okolnosti, které by nasvědčovaly tomu, že stav rozvratu může odeznít. Znamená proto zejména prokázání definitivního ukončení osobního společenství manželů a společného hospodaření bez naděje na smíření. Tvrzení, že manželé spolu nežijí, je jedním z nejdůležitějších tvrzení rozvádějících se manželů, z nějž lze, bude-li v řízení prokázáno, usuzovat na existenci rozvratu manželství (viz komentář k § 755 a § 758 v KRÁLÍČKOVÁ, Zdeňka a kol. Občanský zákoník II. Rodinné právo /§ 655−975/. 2. vydání. Praha: C. H. Beck, 2020).

22. V posuzovaném případě soud shledal návrh o rozvod manželství zcela důvodným, neboť zde není pochyb o existenci rozvratu manželství.

23. Hloubku rozvratu soud dovozuje z toho, že manželé společně fakticky již téměř rok nežijí, manželka se ze společné domácnosti odstěhovala v lednu 2025, přičemž od té doby neprojevila zájem o obnovení manželského soužití. Manžel po dobu asi dvou měsíců od ukončení vedení společné domácnosti o obnovení manželství usiloval, manželka však toto považovala za nepříjemné a o obnovení manželství nestála, v současnosti již ani manžel o obnovení společného soužití manželů nemá zájem. Manželé společně nehospodaří, netráví společně čas, od ukončení společné domácnosti v podstatě nekomunikují. Manželé o sebe vzájemně nepečují, nesdílí společné radosti a strasti. Mezi manželi nepanuje vzájemné pochopení, respekt, úcta a citová náklonost, které do zdravého manželství patří. Co se týče trvalosti rozvratu manželství, z účastnických výslechů vyplynulo, že zásadní problémy mezi manžely trvají přinejmenším od konce roku 2024, což je natolik dlouhá doba, že již lze hovořit o trvalosti rozvratu manželství. Pokud se týká třetí podmínky, tj. nenapravitelnosti rozvratu, je zřejmé, že v současnosti ani jeden z manželů o obnovení manželského soužití v žádném případě neusiluje. V řízení ani nebyly zjištěny natolik pádné skutečnosti, které by zavdávaly důvod se domnívat, že si svůj postoj můžou manželé rozmyslet. Oba manželé s rozvodem manželství souhlasí.

24. Soud v řízení neshledal žádnou překážku, která by bránila manželství účastníků rozvést.

25. V posuzované věci tak soud dospěl k závěru, že jsou splněny všechny podmínky pro rozvod manželství vymezené v § 755 o. z. Oba manželé výslovně souhlasí s rozvodem manželství, kdy ani jeden z manželů nemá zájem o jeho obnovení, manželé spolu rok nesdílí společnou domácnost. Existence rozvratu manželství je tedy v daném případě prokázaná. Soužití manželů je hluboce, trvale a nenapravitelně rozvráceno a nelze očekávat jeho obnovení. V řízení bylo prokázáno, že oba manželé na manželství nahlíží odlišně, byť se shodují v tom, že jejich manželství dlouhodobě nefunguje. Manželka chování manžela v manželství vnímala jako naschvály, kterými ji manžel utiskoval, manžel se naopak v manželství cítil přehlížený. Příčinu rozvratu manželství tak soud spatřuje zejména v rozdílných představách manželů o společném manželském soužití a o vedení společné domácnosti, což vedlo i prostřednictvím konfliktů k jejich vzájemnému citovému odcizení.

26. Soud proto rozhodl tak, jak je ve výroku I. tohoto rozsudku uvedeno a manželství účastníků rozvedl.

27. O náhradě nákladů řízení soud rozhodl v souladu s § 23 zákona č. 292/2013 Sb., o zvláštních řízeních soudních (dále jen „z. ř. s.“).

Proti tomuto rozsudku není odvolání přípustné (§ 395 zákona č. 292/2013 Sb., o zvláštních řízeních soudních).

Platnost občanského průkazu, v němž je uveden rodinný stav, skončí uplynutím 45 dnů ode dne nabytí právní moci rozsudku o rozvodu manželství. O vydání nového občanského průkazu jsou manželé povinni požádat do 15 dnů ode dne, ve kterém došlo ke skončení platnosti jejich dosavadního průkazu [§ 11 písm. b) zákona č. 269/2021 Sb., o občanských průkazech ve spojení s § 34 odst. 3 písm. c) bod 1. tohoto zákona].

Manžel, který přijal příjmení druhého manžela, může do šesti měsíců od právní moci tohoto rozsudku oznámit příslušnému matričnímu úřadu, že přijímá opět své dřívější příjmení.

Cited legal provisions:
§ 755 z. č. 89/2012 Sb.
§ 23 z. č. 292/2013 Sb.
§ 395 z. č. 292/2013 Sb.
§ 11 z. č. 269/2021 Sb.