Decision date: 2021-03-25

Obvodní soud pro Prahu 4 rozhodl samosoudkyní JUDr Hanou Berglovou ve věci

žalobkyně: osobní údaje žalobkyně zastoupená advokátem údaje o zástupci

proti

žalovanému: osobní údaje žalovaného

pro zaplacení 3 000 Kč

I. Žalovaný je povinen zaplatit žalobkyni částku ve výši 3 000 Kč, a to do 3 dnů od právní moci rozsudku.

II. Žalovaný je povinen zaplatit žalobkyni na náhradě nákladů řízení částku ve výši 1489 Kč, do 3 dnů od právní moci rozsudku, k rukám zástupce žalobkyně titul. jméno příjmení, advokáta.

Odůvodnění tohoto rozsudku vychází z ustanovení § 157 odst. 4 zákona č. 99/1963 Sb., občanského soudního řádu (dále jen „o. s. ř.”).

Předmětem řízení bylo zaplacení částky 3 000 Kč z titulu smlouvy o zápůjčce, na jejímž základě bylo dne 4. 8. 2014 žalovanému vyplaceno 3 000 Kč, uzavřené mezi žalovaným a společností právnická osoba, se sídlem adresa, PSČ obec a číslo. Dle tvrzení žalobkyně žalovaný poskytnutou zápůjčku do data splatnosti nevrátil.

Usnesením zdejšího soudu ze dne 30. 12. 2020 č. j. 40 C 488/2020-12 vyzval soud žalovaného, aby se ve lhůtě 15 dnů od doručení usnesení vyjádřil, zda souhlasí s tím, aby ve věci bylo soudem rozhodnuto bez nařízení jednání. V usnesení soud žalovaného současně poučil, že nevyjádří-li se ve stanovené lhůtě, bude předpokládat, že s rozhodnutím věci bez nařízení jednání souhlasí. Žalovaný se nevyjádřil. Žalobkyně vyjádřila souhlas s rozhodnutím bez nařízení jednání již v žalobě.

Soud proto postupoval dle § 115a o. s. ř. a k projednání věci samé nenařizoval jednání, neboť ve věci bylo možné rozhodnout jen na základě účastníky předložených listinných důkazů a účastníci s rozhodnutím věci bez nařízení jednání souhlasili.

Na základě předložených listinných důkazů učinil soud následující závěr o skutkovém stavu.

Na základě smlouvy o zápůjčce uzavřené mezi žalovaným a společností právnická osoba, se sídlem adresa, PSČ obec a číslo, byla žalovanému dne 4. 8. 2014 poskytnuta částka ve výši 3 000 Kč. Žalovaný měl částku vrátit spolu se sjednaným úrokem do 30 dnů. Žalovaný se dostal do prodlení a do dnešního dne neuhradil částku 3 000 Kč.

právnická osoba následně postoupila svou pohledávku z výše uvedené smlouvy žalobkyni, a to smlouvou o postoupení pohledávek ze dne 16. 6 2017. Žalovaný dluh do dnešního dne neuhradil.

Po právní stránce posoudil soud věc následovně.

Mezi žalovaným a společností právnická osoba měla být uzavřena smlouva o zápůjčce ve smyslu § 2390 a násl. zákona č. 89/2012 Sb., občanského zákoníku (dále jen „o. z.“), a zákona č. 257/2016 Sb., o spotřebitelském úvěru, kdy se právnická osoba anonymizováno zavázala jako zapůjčitel přenechat žalovanému jako vydlužiteli částku ve výši 3 000 Kč, a ten se tuto částku zavázal vrátit právnická osoba anonymizováno do 30 dnů. Zápůjčka byla zaslána na bankovní účet žalovaného dne 4. 8. 2014, kdy platba byla označena rodným číslem žalovaného. Žalovaný však právnická osoba anonymizováno zápůjčku nevrátil. Pohledávka za žalovaným byla na žalobkyni postoupena smlouvou o postoupení pohledávek ze dne 16. 6 2017, uzavřenou ve smyslu § 1879 a násl. o. z.

Vzhledem k tomu, že žalobkyně požaduje pouze vrácení poskytnuté zápůjčky bez sjednaných úroků a poplatků, nezabýval se soud náležitostmi kontrakčního procesu a v souladu s žalobním návrhem přiznal žalobkyni částku 3 000 Kč jako bezdůvodné obohacení dle § 2991 a násl. o. z., jelikož žalovaný získal majetkový prospěch plněním bez právního důvodu a to na úkor společnosti právnická osoba a žalobkyně. Vzhledem k uvedeným skutečnostem soud žalobě plně vyhověl.

O náhradě nákladů řízení rozhodl soud podle § 142 odst. 1 o. s. ř. tak, že přiznal žalobkyni, jež byla v řízení zcela úspěšná, nárok na náhradu nákladů řízení v částce 1 489 Kč Tyto náklady sestávají ze zaplaceného soudního poplatku v částce 400 Kč a nákladů zastoupení advokátem, kterému náleží odměna stanovená dle § 6 odst. 1 a § 14b vyhlášky č. 177/1996 Sb., advokátního tarifu (dále jen „a. t.”), sestávající z částky 200 Kč za každý ze tří úkonů právní služby realizovaných před podáním návrhu včetně (převzetí a příprava zastoupení, písemné podání ve věci samé, výzva k plnění), tří náhrad hotových výdajů v paušální výši 100 Kč dle § 14b odst. 5 písm. a) a. t. a náhrady za daň z přidané hodnoty ve výši 21 % z částky 900 Kč ve výši 189 Kč. Žaloba splňuje parametry tzv. formulářové žaloby ve smyslu § 14b odst. 1 písm. a) a. t. a nálezu Ústavního soudu sp. zn. I. ÚS 3923/11, což zjevně vyplývá z komparace s mnohými jinými, obdobnými, ke zdejšímu soudu žalobkyní podanými návrhy.

O lhůtách k plnění rozhodoval soud dle § 160 odst. 1 o. s. ř.

Proti tomuto rozsudku není odvolání přípustné (ustanovení § 202 odst. 2 o. s. ř.).

Nebude-li povinnost stanovená tímto rozsudkem splněna dobrovolně, má žalobkyně právo domáhat se splnění uložených povinností exekučním návrhem nebo návrhem na výkon rozhodnutí.

Cited legal provisions:
§ 14b vyhl. č. 177/1996 Sb.
§ 202 z. č. 99/1963 Sb.
§ 142 z. č. 99/1963 Sb.
§ 115a z. č. 99/1963 Sb.
§  z. č. 89/2012 Sb.
§ 160 z. č. 99/1963 Sb.
§  z. č. 257/2016 Sb.