Decision date: 2021-11-22

Okresní soud ve Vyškově rozhodl samosoudcem JUDr. Petrem Doleželem ve věci

žalobkyně: osobní údaje žalobkyně

sídlem adresa žalobkyně

zastoupená advokátem Mgr. jméno jméno

sídlem adresa

proti

žalované: osobní údaje žalované

bytem adresa žalované

o zaplacení částky 11 449,80 Kč s příslušenstvím

I. Žalovaná je povinna zaplatit žalobkyni částku ve výši 8 000 Kč se zákonným úrokem z prodlení ve výši 9,00 % ročně z částky 8 000 Kč od 6. 11. 2018 do zaplacení, do tří dnů od právní moci rozsudku.

II. Žaloba se co do částky 3 449,80 Kč se zákonným úrokem z prodlení ve výši 9,00 % ročně z částky 3 449,80 Kč od 6. 11. 2018 do zaplacení zamítá.

III. Žalovaná je povinna nahradit žalobkyni na nákladech řízení částku ve výši 981 Kč k rukám zástupce žalobkyně, do tří dnů od právní moci rozsudku.

IV. Soud ukládá žalobkyni, aby zaplatila České republice - Okresnímu soudu ve Vyškově do 3 dnů od právní moci tohoto rozsudku doplatek soudního poplatku ve výši 200 Kč na účet číslo variabilní symbol.

1. Žalobkyně se návrhem doručeným zdejšímu soudu domáhala vydání elektronického platebního rozkazu, jímž by soud uložil žalované povinnost zaplatit žalobkyni částku 11 449,80 Kč s příslušenstvím a nahradit jí náklady řízení z titulu dluhu žalované ze smlouvy o úvěru. Žalobkyně svůj návrh odůvodnila tím, že žalovaná uzavřela dne 17. 8. 2018 smlouvu o úvěru s původním věřitelem právnická osoba, na základě které byla žalované poskytnuta částka 8 000 Kč, která měla být splacena nejpozději do 5. 11. 2018. Žalovaná se zavázala úvěr vrátit a zaplatit poplatek za poskytnutí úvěru ve výši 2 244,80 Kč a případný poplatek za prodloužení termínu splatnosti ve výši 1 205 Kč. K uzavření smlouvy mělo dojít dle žalobkyně tak, že se žalovaná zaregistrovala na webových stránkách webová adresa, byl jí zde zřízen uživatelský účet, žalovaná prostřednictvím svého uživatelského účtu požádala o poskytnutí konkrétního úvěru, který jí byl po posouzení úvěruschopnosti (tj. lustrace v ISIR, CEE, CRKI a BRKI) poskytnut. Dne 17. 8. 2018 byla žalované na jí uvedený účet poskytnuta částka 8 000 Kč. Žalovaná do dnešní doby poskytnutou částku nevrátila. Pohledávka za žalovanou byla postoupena na žalobkyni. Žalobkyně po žalované požaduje uhradit nesplacenou jistinu ve výši 8 000 Kč, poplatek za poskytnutí úvěru ve výši 2 244,80 Kč a poplatek za prodloužení termínu splatnosti ve výši 1 205 Kč, tedy celkem částku 11 449,80 Kč se zákonným úrokem z prodlení z této částky od 6. 11. 2018 do zaplacení.

2. Žalovaná se k žalobě přes výzvu soudu nevyjádřila a v řízení zůstala zcela nečinná. Za splnění podmínek ustanovení § 115a zákona č. 99/1963 Sb., občanského soudního řádu (dále jen o.s.ř.), soud ve věci rozhodl bez nařízení jednání jen na základě předložených listinných důkazů.

3. Dle ustanovení § 419 zákona č. 89/2012 Sb., občanského zákoníku, spotřebitelem je každý člověk, který mimo rámec své podnikatelské činnosti nebo mimo rámec samostatného výkonu svého povolání uzavírá smlouvu s podnikatelem nebo s ním jinak jedná. Dle § 420 odst. 1 zákona č. 89/2012 Sb., občanského zákoníku, kdo samostatně vykonává na vlastní účet a odpovědnost výdělečnou činnost živnostenským nebo obdobným způsobem se záměrem činit tak soustavně za účelem dosažení zisku, je považován se zřetelem k této činnosti za podnikatele.

4. Dle ustanovení § 2390 občanského zákoníku, přenechá-li zapůjčitel vydlužiteli zastupitelnou věc tak, aby ji užil podle libosti a po čase vrátil věc stejného druhu, vznikne smlouva o zápůjčce.

5. Dle ustanovení § 86 odst. 1 zákona č. 257/2016 Sb., o spotřebitelském úvěru, poskytovatel před uzavřením smlouvy o spotřebitelském úvěru nebo změnou závazku z takové smlouvy spočívající ve významném navýšení celkové výše spotřebitelského úvěru posoudí úvěruschopnost spotřebitele na základě nezbytných, spolehlivých, dostatečných a přiměřených informací získaných od spotřebitele, a pokud je to nezbytné, z databáze umožňující posouzení úvěruschopnosti spotřebitele nebo i z jiných zdrojů. Poskytovatel poskytne spotřebitelský úvěr jen tehdy, pokud z výsledku posouzení úvěruschopnosti spotřebitele vyplývá, že nejsou důvodné pochybnosti o schopnosti spotřebitele spotřebitelský úvěr splácet.

6. Dle ustanovení § 87 odst. 1 zákona o spotřebitelském úvěru, poskytne-li poskytovatel spotřebiteli spotřebitelský úvěr v rozporu s § 86 odst. 1 větou druhou, je smlouva neplatná. Spotřebitel může uplatnit námitku neplatnosti v tříleté promlčecí lhůtě běžící ode dne uzavření smlouvy. Spotřebitel je povinen vrátit poskytnutou jistinu spotřebitelského úvěru v době přiměřené jeho možnostem.

7. Dle ustanovení § 1879 občanského zákoníku, věřitel může celou pohledávku nebo její část postoupit smlouvou jako postupitel i bez souhlasu dlužníka jiné osobě (postupníkovi).

8. Dle ustanovení § 1970 občanského zákoníku, po dlužníkovi, který je v prodlení se splácením peněžitého dluhu, může věřitel, který řádně splnil své smluvní povinnosti, požadovat zaplacení úroku z prodlení, ledaže dlužník není za prodlení odpovědný. Výši úroku z prodlení stanoví vláda nařízením; neujednají-li strany výši úroku z prodlení, považuje se za ujednanou výše takto stanovená. Prováděcím předpisem je nařízení vlády č. 351/2013 Sb.

9. Ze smlouvy o spotřebitelském úvěru a formuláře pro standartní informace o spotřebitelském úvěru, že žalovaná uzavřela za použití prostředků komunikace na dálku se společností právnická osoba ujednání, ve kterém se právnická osoba zavázala poskytnout žalované peněžitou zápůjčku ve výši 8 000 Kč a žalovaná se zavázala tuto částku vrátit spolu s poplatkem za zápůjčku ve výši 2 244,80 Kč (celková částka k úhradě tak činí 10 244,80 Kč) do 26. 9. 2018. Z potvrzení o platbě a sdělení název banky o majiteli účtu ze dne 23. 6. 2021 vyplývá, že na účet žalované byla dne 17. 8. 2018 poskytnuta částka 8 000 Kč. Dle čl. V. smlouvy o spotřebitelském úvěru, může klient požádat o prodloužení doby splatnosti, v případě, že mu bude vyhověno, uzavřou smluvní strany dodatek ke smlouvě zohledňující nový termín splatnosti zápůjčky a klient bude povinen uhradit poplatek za prodloužení termínu splatnosti dle dodatku. Dle čl. 3 všeobecných obchodních podmínek odesláním žádosti klient potvrzuje, že je schopen splatit zápůjčku a poplatek za zápůjčku, pokud má klient o tomto pochybnosti, tak je povinen kontaktovat právnická osoba a společně posoudit svoji schopnost splácet. Klient současně dává dle čl. 7 všeobecných obchodních podmínek souhlas s tím, aby právnická osoba uskutečňoval dotazy na úvěrové registry případně jiné databáze umožňující jeho posouzení úvěruschopnosti. Z dodatku ke smlouvě o spotřebitelském úvěru soud zjistil, že žalovaná požádala právnická osoba o prodloužení termínu splatnosti zápůjčky o 7 dní, tedy do 5. 11. 2018 a zavázala se zaplatit poplatek za prodloužení termínu splatnosti ve výši 1 205 Kč. Ze smlouvy o postoupení pohledávek ze dne 1. 1. 2021, včetně seznamu postoupených pohledávek, oznámení o postoupení pohledávky ze dne 2. 2. 2021 soud zjistil, že právnická osoba postoupila pohledávku za žalovaným na žalobkyni a žalovanou o tomto informovala. Z výzvy k úhradě před podáním žaloby ze dne 2. 2. 2021, včetně dodejky vyplývá, že zástupce žalobkyně vyzval žalovanou k úhradě dlužné částky a upozornil ji na možnost jejího soudního vymáhání.

10. Na základě výše uvedených důkazů soud dospěl ke skutkovému závěru, že se žalovaná registrovala na webových stránkách právní předchůdkyně žalobkyně a uzavřela s ní ujednání, na základě kterého jí byla poskytnuta částka 8 000 Kč a ona se zavázala tuto částku spolu s poplatkem ve výši 2 244,80 Kč vrátit do 26. 9. 2018. Následně žalovaná uzavřela s právní předchůdkyní žalobkyně další ujednání, kterým došlo k prodloužení splatnosti do 5. 11. 2018. Nebylo prokázáno, že by žalovaná na dlužnou částku cokoli uhradila.

11. právnická osoba jako podnikatel (věřitel) a žalovaná v postavení spotřebitele (dlužníka), uzavřeli za užití prostředků komunikace na dálku smlouvu o zápůjčce – spotřebitelskou smlouvu. Na základě uvedené smlouvy byla žalované poskytnuta částka ve výši 8 000 Kč. V souladu s ustanovením § 2390 občanského zákoníku je žalovaná povinna peněžitou zápůjčku vrátit. Jelikož se jednalo o tzv. spotřebitelský úvěr, byl právnická osoba dle ustanovení § 86 zákona o spotřebitelském úvěru povinen před uzavřením smlouvy s odbornou péčí posoudit schopnost spotřebitele splácet tento spotřebitelský úvěr. právnická osoba měl poskytnout úvěr jen tehdy, pokud bude spotřebitel schopen spotřebitelský úvěr splácet, jinak je smlouva neplatná. právnická osoba tak byl před uzavřením smlouvy o spotřebitelském úvěru povinen vyžádat si od žalované sdělení o jejich veškerých příjmech, které měla prokázat (např. výplatní páskou, rozhodnutím o přiznání sociální dávky) a dále si vyžádat přehled jejích výdajů (výdaje na bydlení, energie, běžné potřeby, splátky jiných závazků…) a tyto příjmy a výdaje porovnat takovým způsobem, aby zjistila, zda je žalovaná fakticky schopna dlužnou částku uhradit. Toto dle všeho právnická osoba vůbec neučinila a při posouzení úvěruschopnosti žalované se omezila pouze na to, že údajně prověřila nebankovní registry. Dle všeobecných obchodních podmínek mělo k posouzení úvěruschopnosti žalované dojít pouze tehdy, když by si žalovaná nebyla jistá tím, zda bude schopna úvěr splácet. právnická osoba tedy postupovala v rozporu s ustanoveními § 86 odst. 1 zákona o spotřebitelském úvěru, když neposoudila úvěruschopnost na základě nezbytných, spolehlivých, dostatečných a přiměřených informací získaných od žalované. Jelikož právní předchůdkyně žalobkyně poskytla spotřebitelský úvěr žalované v rozporu s ustanovením § 86 zákona o spotřebitelském úvěru, je taková smlouva dle ustanovení § 87 odst. 1 zákona o spotřebitelském úvěru neplatná. Z rozsudku Soudního dvora Evropské unie ve věci C -679/18 ze dne 5. 3. 2020 vyplývá, že obecný soud je povinen zkoumat z úřední povinnosti, zda poskytovatel úvěru posoudil úvěruschopnost žalovaného. Otázkou zkoumání úvěruschopnosti se tak soud nemá zabývat pouze na návrh spotřebitele, ale ex offo. Soud tak dospěl k závěru, že smlouva o zápůjčce je neplatná dle ustanovení § 87 zákona o spotřebitelském úvěru, neboť poskytovatel zápůjčky před uzavřením smlouvy o spotřebitelském úvěru neposoudil úvěruschopnost žalované s odbornou péčí. Žalovaná tak měla částku 8 000 Kč žalobkyni, vrátit v době přiměřené jejím možnostem. Soud vycházel z toho, že si žalovaná s právnická osoba dohodla prodloužení doby splatnosti do 5. 11. 2018, tuto lhůtu tak soud považuje za dobu vrácení odpovídající možnostem žalované, když žalovaná tuto lhůtě pro vrácení dlužné částky nijak nerozporovala. Jestliže tedy žalovaná částku 8 000 Kč nevrátila do 5. 11. 2018, následující den se dostala s její úhradou do prodlení a je dle ustanovení § 1970 občanského zákoníku povinna uhradit i zákonný úrok z prodlení z této částky. Žalovaná je jistinu ve výši 8 000 Kč se zákonným úrokem z prodlení povinna zaplatit žalobkyni, na kterou pohledávka ze smlouvy přešla. Jelikož byla žalovaná z důvodu neposouzení úvěruschonosti povinna zaplatit pouze poskytnutou jistinu ve výši 8 000 Kč se zákonným úrokem, byl nárok žalobkyně ve zbývajícím rozsahu zamítnut.

12. Výrok III. o náhradě nákladů řízení je odůvodněn ustanovení § 142 odst. 2 o.s.ř., podle kterého má-li účastník ve věci úspěch jen částečný, soud náhradu nákladů poměrně rozdělí. Pokud jde o výši nákladů právního zastoupení, soud při jejich výpočtu vycházel z vyhl. č. 177/1996 Sb., konkrétně z ustanovení § 14b o odměnách advokátů a náhradách advokátů za poskytování právních služeb (advokátní tarif), když byl návrh podán na ustáleném vzoru opakovaně ve skutkově i právně obdobných věcech (např. sp. zn. spisová značka, sp. zn. spisová značka a sp. zn. spisová značka). Sazba mimosmluvní odměny za jeden úkon právní služby činí částku ve výši 300 Kč. Žalobkyni by při úplném úspěchu náležela odměna za celkem 3 úkony právní služby (tj. převzetí a příprava zastoupení, sepis žaloby a zaslání výzvy k plnění se základním právním a skutkovým rozborem) ve výši celkem 900 Kč, režijní paušál ve výši 300 Kč (3x100 Kč), náhrada za daň z přidané hodnoty ve výši 252 Kč a zaplacený soudní poplatek ve výši 1 000 Kč, kdy se takto jedná celkem o částku ve výši 2 452 Kč. Žalobkyně byla úspěšná v rozsahu 70 %, naopak žalovaná byla úspěšná v rozsahu 30 %, žalobkyni tak náleží náhrada nákladů řízení v rozsahu 40 %, tedy částka 981 Kč.

13. Výrok IV. vychází z ustanovení položky 2 Sazebníku poplatků dle zákona č. 549/1991 Sb., o soudních poplatcích, kdy vzhledem k tomu, že elektronický platební rozkaz nebyl v řízení vydán, je třeba doměřit soudní poplatek. Soudní poplatek má dle položky 1 sazebníku činit 1 000 Kč, avšak žalobkyně zaplatila pouze 800 Kč, je tak třeba doplatit částku 200 Kč.

14. Lhůta k placení byla stanovena dle ustanovení § 160 o.s.ř.

Proti tomuto rozsudku je přípustné odvolání, které lze podat do 15 dnů ode dne jeho doručení ke Krajskému soudu v Brně, prostřednictvím Okresního soudu ve Vyškově.

Nebude-li dobrovolně ve lhůtě splněna povinnost uložená vykonatelným rozhodnutím, může být podán návrh na výkon rozhodnutí.

Cited legal provisions:
§  nař. vl. č. 351/2013 Sb.
§ 142 z. č. 99/1963 Sb.
§ 1970 z. č. 89/2012 Sb.
§ 1879 z. č. 89/2012 Sb.
§  vyhl. č. 177/1996 Sb.
§ 160 z. č. 99/1963 Sb.
§ 2390 z. č. 89/2012 Sb.
§  z. č. 549/1991 Sb.
§ 87 z. č. 257/2016 Sb.
§ 420 z. č. 89/2012 Sb.
§ 419 z. č. 89/2012 Sb.
§ 86 z. č. 257/2016 Sb.