Decision date: 2021-03-04

Okresní soud v Příbrami rozhodl samosoudcem JUDr Štěpánem Slavíkem ve věci

žalobkyně: osobní údaje žalobkyně

sídlem adresa žalobkyně

zastoupená advokátem titul. jméno příjmení

sídlem adresa

proti

žalované: osobní údaje žalované

trvale bytem adresa žalované

o zaplacení částky 15 000 Kč s příslušenstvím

I. Žaloba o zaplacení 15 000 Kč se zákonným úrokem z prodlení za dobu od 14.8.2020 do zaplacení, se zamítá.

II. Žádný z účastníků nemá právo na náhradu nákladů řízení.

1. Žalobkyně podala ke zdejšímu soudu žalobu, kterou se domáhala po žalované zaplacení částky 15 000 Kč s příslušenstvím s tím, že mezi žalobkyní (dříve právnická osoba), a žalovanou byla uzavřena dne 8. 3. 2018 smlouva o poskytování služeb elektronických komunikací, na základě které zajišťovala žalobkyně žalované služby spočívající v poskytování televizního vysílání prostřednictvím internetu, a to až do 31. 12. 2018, kdy byla smlouva ukončena. Na základě smlouvy dále žalobkyně pronajala žalované celkem tři technická zařízení specifikovaná v žalobě, která byla žalovaná podle podmínek smlouvy povinna vrátit žalobkyni do 10 dnů od ukončení smlouvy. Žalovaná však pronajatá zařízení nevrátila v této lhůtě, v důsledku čehož vznikl žalobkyni nárok na zaplacení smluvní pokuty 5 000 Kč za každé nevrácené zařízení, tj. celkem 15 000 Kč. Žalovaná byla ze strany žalobkyně vyzvána k úhradě smluvní pokuty, tuto však do dnešního dne žalobkyni nezaplatila. Zároveň žalobkyně uplatnila nárok na zaplacení zákonného úroku z prodlení.

2. Soud ve věci nařídil jednání, k němuž se žalobkyně po předchozí omluvě a žalovaná bez řádné omluvy nedostavily. Soud proto postupoval dle § 101 odst. 3 zákona č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění pozdějších předpisů (dále jen„ o. s. ř.“) a věc projednal a rozhodl v nepřítomnosti účastníků.

3. Soud provedl dokazování listinnými důkazy označenými a předloženými žalobkyní a z jejich obsahu zjistil následující skutkový stav věci. Dle smlouvy o poskytování služeb elektronických komunikací číslo uzavřené mezi žalobkyní (dříve právnická osoba) a žalovanou dne 8. 3. 2018 se žalobkyně zavázala poskytovat žalované za sjednaných podmínek a rozsahu veřejně dostupné služby elektronických komunikací a žalovaná se zavázala za tyto služby hradit žalobkyni sjednanou odměnu. Dle dodatku ke smlouvě o poskytování služeb elektronických komunikací ze dne 13. 3. 2018 žalobkyně pronajala žalované technická zařízení, a to technické zařízení anonymizováno 5 slov, technické zařízení anonymizováno 5 slov a technické zařízení anonymizováno 5 slov. Dle číslo listu anonymizována dvě slova.. Zvláštních podmínek pro službu služba anonymizována dvě slova anonymizováno byla v případě ukončení smlouvy žalovaná povinna technická zařízení vrátit žalobkyni ve stavu, který odpovídá běžnému opotřebení, a to nejpozději do 10 dnů od ukončení smlouvy. Dle článek smlouvy a dodatku ke smlouvě mimo jiné je v případě nevrácení zařízení po ukončení smlouvy žalovaná povinna zaplatit smluvní pokutu 5 000 Kč za nevrácení zapůjčeného technického zařízení. Jak smlouva sama, ta i její dodatek byly uzavřeny na dobu určitou, a to 24 měsíců. Dopisem ze dne 28. 1. 2019 byla žalovaná vyzvána k vrácení technických zařízení s tím, že smlouva byla ukončena k 31. 12. 2018. Zároveň žalobkyně vyzvala žalovanou k úhradě smluvní pokuty ve výši 15 000 Kč. Žalované byla zaslána předžalobní výzva ze dne 3. 8. 2020, kterou byla vyzvána k vrácení technických zařízení a zaplacení smluvní pokuty. Žalovaná zůstala ve sporu pasivní, k žalobě se nevyjádřila.

4. Při právním posouzení věci vycházel soud ze zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník (dále jen„ občanský zákoník“) a dále ze zákona č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích, ve znění pozdějších předpisů.

5. Dle § 2048 občanského zákoníku ujednají-li strany pro případ porušení smluvené povinnosti smluvní pokutu v určité výši nebo způsob, jak se výše smluvní pokuty určí, může věřitel požadovat smluvní pokutu bez zřetele k tomu, zda mu porušením utvrzené povinnosti vznikla škoda.

6. Podle § 2005 odst. 2 občanského zákoníku odstoupení od smlouvy se nedotýká práva na zaplacení smluvní pokuty nebo úroku z prodlení, pokud již dospěl, práva na náhradu škody vzniklé z porušení smluvní povinnosti ani ujednání, které má vzhledem ke své povaze zavazovat strany i po odstoupení od smlouvy, zejména ujednání o způsobu řešení sporů. Byl-li dluh zajištěn, nedotýká se odstoupení od smlouvy ani zajištění.

7. Žalobkyně sice v žalobě tvrdí, že smlouva uzavřená mezi ní a žalovanou byla ukončena ke dni 31. 12. 20918, nicméně k tomuto blíže nespecifikovanému tvrzení (jakým způsobem a z jakého důvodu došlo k předčasnému ukončení smlouvy ve znění jejího dodatku uzavřené na dobu 24 měsíců) neoznačila v žalobě žádné důkazy kormě smlouvy samotné a anonymizováno 8 slov Ukončení smlouvy z těchto důkazů nemá soud za prokázáno a nelze jej ověřit ani z jiných důkazů soudem provedených. K jednání se žalobkyně nedostavila a připravila se tak o dobrodiní ustanovení § 118a odst.1,3, a § 119a odst.1. o.s.ř. Soud nepřihlédl k podmíněné žádosti žalobkyně o případné odročení jednání v případě, že tvrzené skutečnosti nebudou dostatečné pro vyhovění žalobního návrhu (viz ustanovení § 41a odst. 2 o.s.ř.).

8. Soud uzavřel otázku dokazování tak, že žalobkyně nesplnila svoji důkazní povinnost ve smyslu ustanovení § 101 odst.1. písm.b) zákona č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, dále jen o.s.ř. k prokázání řádného splnění podmínek daných citovaným zákonem o spotřebitelském úvěru k možnosti jeho poskytnutí. Důkazem o oprávněném předčasném ukončení smlouvy k 31. 12. 2018 nemůže být ani výzva ze dne 28. 1. 2019, neboť ta se týká až nároku na zaplacení smluvní pokuty samotné. Tento nárok však je odvislý od porušení závazku vrátit zapůjčené technické zařízení do 10- ti dnů od ukončení platnosti smlouvy. Tzn. že nejdříve musí dojít k ukončení platnosti smlouvy, což však, jak uvedeno, žalobkyně pouze obecně tvrdila, řádným způsobem však neprokazovala, čímž porušila své povinnosti dané ustanovením § 120 odst.1. o.s.ř. (účastníci jsou povinni označit důkazy k prokázání svých tvrzení.

9. K jednání se žalobkyně nedostavila a připravila se tak o dobrodiní ustanovení § 118a odst.1,3, a § 119a odst.1. o.s.ř.

10. Soud uzavřel otázku dokazování tak, že žalobkyně nesplnila svoji důkazní povinnost ve smyslu ustanovení § 101 odst.1. písm.b) o.s.ř. k prokázání toho, že skutečně došlo k předčasnému ukončení smlouvy mezi účastníky sporu uzavřené jako předpokladu ke vzniku povinnosti žalované vrátit zapůjčené zařízení v sjednané lhůtě. Teprve porušení této povinnosti má dojit ke vzniku žalovaného nároku na zaplacení smluvní pokuty.

11. Za této situace soudu nezbylo, než žalobu v celém rozsahu zamítnout.

12. Podle § 142 odst. 2 o. s. ř. pak soud rozhodl o nákladech řízení mezi účastníky tak, že žádný z nich nemá právo na náhradu nákladů řízení. Žalobkyně byla ve věci zcela neúspěšná a úspěšné žalované žádné náklady nevznikly.

Proti tomuto rozsudku lze podat odvolání do 15 dnů od doručení jeho písemného vyhotovení ke Krajskému soudu v Praze prostřednictvím Okresního soudu v Příbrami.

Cited legal provisions:
§ 142 z. č. 99/1963 Sb.
§ 101 z. č. 99/1963 Sb.
§ 2048 z. č. 89/2012 Sb.
§  z. č. 127/2005 Sb.
§ 120 z. č. 99/1963 Sb.
§ 119a z. č. 99/1963 Sb.
§ 41a z. č. 99/1963 Sb.
§ 2005 z. č. 89/2012 Sb.