Decision date: 2021-01-11

Okresní soud v Litoměřicích rozhodl samosoudkyní JUDr. Helenou Koniorovou ve věci

žalobce: osobní údaje žalobce zastoupen advokátem titul jméno jméno

sídlem adresa

proti

žalovanému: osobní údaje žalovaného

o zaplacení 1 524 Kč s příslušenstvím

I. Žalovaný je povinen zaplatit žalobci částku ve výši 1 524 Kč s 10% úrokem z prodlení ročně od 29. 1. 2020 do zaplacení, to vše ve lhůtě do 3 dnů od právní moci tohoto rozsudku.

II. Žalovaný je povinen zaplatit žalobci náhradu nákladů řízení ve výši 1 489 Kč, ve lhůtě

do 3 dnů od právní moci tohoto rozsudku, k rukám právního zástupce žalobce.

1. Žalobce podal dne 6. 4. 2020 k Okresnímu soudu v Litoměřicích žalobu proti žalovanému

o zaplacení částky ve výši 1 524 Kč s příslušenstvím. Žalobu odůvodnil tím, že žalovaný cestoval dne 28. 1. 2020 dopravním prostředkem, autobusem linkou číslo 154 v hlavním městě Praze

a nezaplatil jízdné ve výši 24 Kč a přirážku k jízdnému ve výši 1 500 Kč.

2. Soud žalobě v celém rozsahu vyhověl elektronickým platebním rozkazem ze dne

5. 5. 2020, který se nepodařilo žalovanému doručit do vlastních rukou, takže musel být usnesením soudu, ze dne 29. 7. 2020 zrušen a ve věci bylo nařízeno ústní jednání.

3. Soud provedl důkaz potvrzením o odeslání písemnosti ze dne 23. 3. 2020, předžalobní výzvou právního zástupce žalobce ze dne 23. 3. 2020, výpisem z obchodního rejstříku žalobce a zápisem o provedené přepravní kontrole ze dne 28. 1. 2020.

4. Při právním posouzení věci soud rozhodoval podle § 3028 odst. 1 zákona č. 89/2012 Sb., novely občanského zákoníku, dle něhož se tímto zákonem řídí práva a povinnosti vzniklé ode dne nabytí jeho účinnosti.

5. Podle § 2550 občanského zákoníku, dle něhož smlouvou o přepravě osoby se dopravce zavazuje přepravit cestujícího do místa určení a cestující se zavazuje zaplatit jízdné.

6. Podle § 2551 občanského zákoníku dopravce se při přepravě postará o bezpečnost a pohodlí cestujícího. Podrobnosti upraví přepravní řády.

7. Uzavřením přepravní smlouvy přistupuje cestující na smluvní přepravní podmínky, vyhlášené dopravcem dle § 49 odst. 3 vyhl. č. 175/2000 Sb. o přepravním řádu pro veřejnou drážní a silniční dopravu.

8. Podle § 1968 občanského zákoníku dlužník, který svůj dluh řádně a včas neplní, je v prodlení. Dlužník není za prodlení odpovědný, nemůže-li plnit v důsledku prodlení věřitele.

9. Podle § 1970 občanského zákoníku po dlužníkovi, který je v prodlení se splácením peněžitého dluhu, může věřitel, který řádně splnil své smluvní a zákonné povinnosti, požadovat zaplacení úroku z prodlení, ledaže dlužník není za prodlení odpovědný. Výši úroku z prodlení stanoví vláda nařízením; neujednají-li strany výši úroku z prodlení, považuje se za ujednanou výše takto stanovená.

10. Podle § 1973 občanského zákoníku dojde-li k dohodě, že dluh již splatný bude plněn ve splátkách a chce-li věřitel, aby dlužník ve splátkách platil i úroky z prodlení, musí to být výslovně dohodnuto.

11. Podle § 2 nařízení vlády České republiky č. 351/2013, kterým se určuje výše úroků z prodlení a nákladů spojených s uplatněním pohledávky, určuje odměna likvidátor, likvidačního správce a člena orgánu právnické osoby jmenovaného soudem a upravují některé otázky obchodního věstníku a veřejných rejstříků právnických a fyzických osob, výše úroku z prodlení odpovídá ročně výši repo sazby stanovené Českou národní bankou pro první den kalendářního pololetí, v němž došlo k prodlení, zvýšené o 8 procentních bodů.

12. Podle § 19 odst. 1 citovaného nařízení vlády České republiky výše úroku z prodlení, k němuž došlo přede dnem nabytí účinnosti tohoto nařízení, se řídí nařízením vlády č. 142/1994 Sb., ve znění účinném přede dnem nabytí účinnosti tohoto nařízení.

13. Po zhodnocení výsledků provedeného dokazování a jejich právním posouzení dospěl soud k závěru, že žaloba je důvodná.

14. Soud prvého stupně vycházel při svém rozhodování, ze skutkových zjištění, spočívajících v tom, že žalobce provozuje městskou hromadnou dopravu v hlavním městě Praha. Žalovaný cestoval autobusovou linkou číslo 154 v hlavním městě Praze provozovanou žalobcem, dne 28. 1. 2020. Přepravní kontrolor žalobce zjistil, že žalovaný nezaplatil jízdné ve výši 24 Kč a přirážku k jízdnému ve výši 1 500 Kč. Žalovaný neprokázal, že žalovanou částku 1 524 Kč s příslušenstvím žalobci zaplatil, takže soud žalobce v celém rozsahu vyhověl tak, jak je to uvedeno ve výroku I. tohoto rozsudku.

15. O náhradě nákladů řízení soud rozhodl podle § 142 odst. 1 o. s. ř., dle kterého účastníku, který měl ve věci plný úspěch, přizná soud náhradu nákladů potřebných k účelnému uplatňování nebo bránění práva proti účastníku, který ve věci úspěch neměl.

16. Žalobce měl ve věci plný úspěch, byl zastoupen advokátem, takže z tohoto důvodu mu soud přiznal odměnu advokáta podle § 14b), odst. 1, bod 1 vyhlášky Ministerstva spravedlnosti České republiky č. 177/1996 Sb. ve znění vyhlášky č. 120/2014 Sb. za 1 úkon právní služby z tarifní hodnoty do 10 000 Kč částku 200 Kč, tedy za tři úkony advokáta, a to za přípravu a převzetí zastoupení (§ 11 odst. 1 písm. a) citované vyhlášky), za písemný návrh ve věci samé (§ 11 odst. 1 písm. d) citované vyhlášky), za výzvu k plnění se základním skutkovým a právním rozborem předcházející návrhu ve věci samé (§ 11 odst. 1, písm. d) citované vyhlášky, celkem tedy částku 600 Kč.

17. Dále soud přiznal tři režijní paušály ke shora označeným úkonům právní služby po á 100 Kč podle § 14b) odst. 5, písm. a) advokátního tarifu, vyhlášky č. 177/1996 Sb. ve znění, vyhlášky č. 120/2014 Sb. a to za přípravu a převzetí zastoupení, za písemný návrh ve věci samé, za výzvu k plnění se základním skutkovým a právním rozborem předcházející návrhu ve věci samé, celkem tedy soud přiznal další částku ve výši 900 Kč. Soud tedy přiznal žalobci za odměnu advokáta a režijní paušály částku 900 Kč.

18. Právní zástupce žalobce prokázal, že je plátcem 21% sazby DPH dle zákona č. 235/2004 Sb. o dani z přidané hodnoty, takže z tohoto důvodu soud přiznal žalobci další částku ve výši 189 Kč, za zaplacený soudní poplatek pak částku 400 Kč Celkem tedy soud přiznal na náhradě nákladů řízení žalobci částku 1 489 Kč.

Proti tomuto rozsudku není přípustné odvolání podle § 202 odst. 2, občanského soudního řádu, zákona č. 99/1963 Sb., v platném znění, dle něhož odvolání není přípustné proti rozsudku vydanému v řízení, jehož předmětem bylo v době vydání rozsudku peněžité plnění nepřevyšující 10 000 Kč, k příslušenství pohledávky se přitom nepřihlíží; to neplatí u rozsudku pro uznání a u rozsudku pro zmeškání.

Cited legal provisions:
§ 14b vyhl. č. 177/1996 Sb.
§ 142 z. č. 99/1963 Sb.
§ 1970 z. č. 89/2012 Sb.
§ 1968 z. č. 89/2012 Sb.
§ 2550 z. č. 89/2012 Sb.
§  z. č. 235/2004 Sb.
§  nař. vl. č. 142/1994 Sb.
§ 3028 z. č. 89/2012 Sb.
§ 49 vyhl. č. 175/2000 Sb.
§ 2551 z. č. 89/2012 Sb.
§  vyhl. č. 120/2014 Sb.
§ 1973 z. č. 89/2012 Sb.