Decision date: 2022-12-22

Okresní soud v Karviné rozhodl samosoudkyní Mgr. Lucií Blahutovou ve věci

žalobkyně: osobní údaje žalobkyně zastoupená advokátem údaje o zástupci

proti

žalovanému: osobní údaje žalovaného

o 38 018,43 Kč s příslušenstvím

I. Žalovaný je povinen zaplatit žalobkyni částku 20 000 Kč s úrokem z prodlení ve výši 8,25 % ročně z částky 20 000 Kč od datum do zaplacení, a to do tří dnů od právní moci tohoto rozsudku.

II. Žaloba se v části, v níž se žalobkyně domáhala po žalovaném zaplacení částky 18 018,43 Kč, úroku z prodlení ve výši 8,25 % ročně z částky 31 188,21 Kč od datum do datum, úroku z prodlení ve výši 8,25 % ročně z částky 11 188,21 Kč od datum do zaplacení, kapitalizovaného úroku z prodlení ve výši 1 543,82 Kč, kapitalizovaného úroku ve výši 35 258,73 Kč a nákladů spojených s uplatněním pohledávky ve výši 545 Kč, zamítá.

III. Žádný z účastníků nemá právo na náhradu nákladů řízení.

IV. Žalobkyně je povinna doplatit na soudním poplatku z žaloby částku 380 Kč České republice – Okresnímu soudu v Karviné ve lhůtě do tří dnů od právní moci rozsudku.

1. Žalobkyně se domáhala po žalovaném zaplacení částky 38 018,43 Kč spolu s příslušenstvím s odůvodněním, že dlužnou pohledávku nabyla od předchůdkyně žalobkyně (původního věřitele) společnosti právnická osoba na základě smlouvy o postoupení pohledávek ze dne datum, a to dluh vyplývající ze smlouvy o úvěru číslo ze dne datum, podle které byla žalovanému v hotovosti poskytnuta částka 40 000 Kč a tuto částku spolu s příslušenstvím ve výši 43 640 Kč spočívající v kapitalizovaném smluvním úroku, poplatku za poskytnutí úvěru, nákladů na vyhodnocení úvěru a inkasním poplatku byl žalovaný povinen předchůdkyni žalobkyně vrátit v 17 měsíčních splátkách po 4 920 Kč počínaje do měsíce od podpisu smlouvy, poslední splátka byla stanovena na datum. Žalovaný však splátky nehradil řádně a včas, dosud zaplatil pouze částku 20 000 Kč. Ode dne datum je žalovaný v prodlení s úhradou částky 63 640 Kč představující zůstatek jistiny ve výši 31 188,21 Kč a zůstatek smluvního příslušenství pohledávky ve výši 32 451,79 Kč. Účastníci si sjednali smluvní pokutu ve výši 0,1 % z dlužné částky za každý den prodlení. Žalobkyně tak nárokuje smluvní pokutu od datum do datum ve výši 6 830,22 Kč, dále jistinu 31 188,21 Kč, úrok z prodlení ve výši 8,25 % ročně z částky 31 188,21 Kč od datum, kapitalizovaný úrok z prodlení ve výši 1 543,82 Kč, kapitalizovaný úrok ve výši 35 258,73 Kč a náklady spojené s uplatněním pohledávky ve výši 545 Kč. Žalobkyně dále tvrdila, že úvěrující společnost s odbornou péčí posoudila schopnost žalovaného splácet spotřebitelský úvěr především na základě informací získaných od žalovaného před uzavřením smlouvy uvedených v žádosti o úvěr, takto zjištěné skutečnosti ověřila předchůdkyně žalobkyně z výplatní pásky, pracovní smlouvy a potvrzení o skončení exekuce. Před podáním žaloby byl žalovaný písemně vyzván zástupcem žalobkyně k úhradě celkové dlužné částky předžalobní výzvou k plnění.

2. Žalovaný se k žalobě nevyjádřil.

3. Z žalobkyní předložených listinných důkazů učinil soud tato skutková zjištění:

4. Z listiny nazvané jako smlouva o úvěru číslo ze dne datum bylo zjištěno, že byla uzavřena mezi žalovaným a předchůdkyní žalobkyně společností právnická osoba Podle této smlouvy žalovaný převzal při podpisu smlouvy v hotovosti částku ve výši 40 000 Kč a zavázal se ji vrátit spolu s úrokem 4 649 Kč, poplatkem za poskytnutí úvěru 26 800 Kč, náklady na vyhodnocení úvěru 4 191 Kč a inkasním poplatkem 8 000 Kč, tj. celkem 83 640 Kč, v 17 měsíčních splátkách po 4 920 Kč.

5. Z žádosti o úvěr bylo zjištěno, že žalovaný v tomto formuláři uvedl, že je svobodný, je zaměstnaný u zaměstnavatele právnická osoba s příjmem ve výši 18 808 Kč měsíčně. Bydlí v nájmu a jeho výdaje na bydlení jsou 5 970 Kč měsíčně, výdaje za dopravu, jídlo a osobní náklady jsou 3 000 Kč měsíčně. Nemá žádnou vyživovací povinnost. Předchůdkyně žalobkyně zaznamenala, že uvedené údaje ověřila z výplatní pásky, pracovní smlouvy a čestného prohlášení.

6. Z pracovní smlouvy ze dne datum bylo zjištěno, že žalovaný byl zaměstnaný u právnická osoba jako lešenář na neurčito. Z výplatní pásky číslo bylo zjištěno, že čistá mzda žalovaného byla 19 628 Kč, z výplatní pásky číslo, že čistá mzda byla 18 036 Kč a z výplatní pásky číslo, že čistá mzda byla 18 762 Kč.

7. Z oznámení o skončení exekuce ze dne datum bylo zjištěno, že exekuce vedená po sp. zn. 201 EX 00806/05 soudním exekutorem Exekutorského úřadu Karviná, Mgr. jméno příjmení byla pravomocně zastavěna. Z oznámení o skončení exekuce ze dne datum bylo zjištěno, že exekuce vedená po sp. zn. 171 EX 05696/14 soudní exekutorkou Exekutorského úřadu Karviná, Mgr. jméno příjmení byla skončena vymožením.

8. Ze smlouvy o postoupení pohledávek ze dne 22. 12. 2021 včetně přílohy KIE C/5 číslo bylo zjištěno, že pohledávka ze smlouvy o úvěru číslo byla předchůdkyní žalobkyně společností právnická osoba, postoupena žalobkyni.

9. Z listiny označené jako oznámení o postoupení pohledávky ze dne datum bylo zjištěno, že obsahuje sdělení společnosti právnická osoba adresované žalovanému, ve kterém se mu oznamuje postoupení pohledávky ze smlouvy číslo na žalobkyni a vyzývá se k úhradě do deseti dnů od doručení.

10. Z podacího lístku bylo zjištěno, že dne datum podala žalobkyně k poštovní přepravě zásilku adresovanou žalovanému.

11. Z předžalobní upomínky zástupce žalobkyně ze dne datum a podacího lístku ze dne datum bylo zjištěno, že zástupce žalobkyně vyzval žalovaného k zaplacení dlužné částky ze smlouvy číslo to do datum.

12. Z žalobkyní předložených listinných důkazů soud zjistil následující skutkový stav věci:

Žalovaný uzavřel s předchůdkyní žalobkyně společností právnická osoba smlouvu o úvěru číslo dne datum. Žalovaný převzal při podpisu smlouvy v hotovosti částku ve výši 40 000 Kč a zavázal se ji vrátit spolu s úrokem 4 649 Kč, poplatkem za poskytnutí úvěru 26 800 Kč, náklady na vyhodnocení úvěru 4 191 Kč a inkasním poplatkem 8 000 Kč, tj. celkem 83 640 Kč, v 17 měsíčních splátkách po 4 920 Kč. Dle tvrzení žalobkyně dosud uhradil 20 000 Kč. Před podpisem smlouvy předchůdkyně žalobkyně zkoumala schopnost žalovaného splácet úvěr tak, že získala informace přímo od žalovaného, které byly zaznamenány do žádosti o úvěr, kde rovněž označila, z jakých dokladů byly údaje ověřovány. Žalovaný v žádosti o úvěr uvedl, že je svobodný, je zaměstnaný u zaměstnavatele právnická osoba s příjmem ve výši 18 808 Kč měsíčně. Bydlí v nájmu a jeho výdaje na bydlení jsou 5 970 Kč měsíčně, výdaje za dopravu, jídlo a osobní náklady jsou 3 000 Kč měsíčně. Nemá žádnou vyživovací povinnost. Předchůdkyně žalobkyně zaznamenala, že uvedené údaje ověřila z výplatní pásky, pracovní smlouvy a čestného prohlášení. Žalovaný byl od datum zaměstnaný u právnická osoba jako lešenář na neurčito. Z výplatní pásky číslo bylo zjištěno, že čistá mzda žalovaného byla 19 628 Kč, z výplatní pásky číslo, že čistá mzda byla 18 036 Kč a z výplatní pásky číslo, že čistá mzda byla 18 762 Kč. Exekuce vedené vůči žalovanému sp. zn. 201 EX 00806/05 a sp. zn. 171 EX 05696/14 byly skončeny. Z těchto všech údajů právní předchůdkyně žalobkyně usoudila, že žalovaný je schopen poskytnutý úvěr splácet. Pohledávka byla smlouvou ze dne datum postoupena žalobkyni. Předžalobní upomínka byla žalovanému odeslána dne datum.

13. Podle § 2395 zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník (dále jen „o. z.“), smlouvou o úvěru se úvěrující zavazuje, že úvěrovanému poskytne na jeho požádání a v jeho prospěch peněžní prostředky do určité částky, a úvěrovaný se zavazuje poskytnuté peněžní prostředky vrátit a zaplatit úroky.

14. Podle § 2 zákona č. 257/2016 Sb., o spotřebitelském úvěru, ve znění pozdějších předpisů (dále jen„ ZoSÚ“) je spotřebitelským úvěrem odložená platba, peněžitá zápůjčka, úvěr nebo obdobná finanční služba poskytovaná nebo zprostředkovaná spotřebiteli.

15. Podle § 86 odst. 1 ZoSÚ poskytovatel před uzavřením smlouvy o spotřebitelském úvěru nebo změnou závazku z takové smlouvy spočívající ve významném navýšení celkové výše spotřebitelského úvěru posoudí úvěruschopnost spotřebitele na základě nezbytných, spolehlivých, dostatečných a přiměřených informací získaných od spotřebitele, a pokud je to nezbytné, z databáze umožňující posouzení úvěruschopnosti spotřebitele nebo i z jiných zdrojů. Poskytovatel poskytne spotřebitelský úvěr jen tehdy, pokud z výsledku posouzení úvěruschopnosti spotřebitele vyplývá, že nejsou důvodné pochybnosti o schopnosti spotřebitele spotřebitelský úvěr splácet. Posouzením úvěruschopnosti spotřebitele je posouzení jeho schopnosti splácet spotřebitelský úvěr (§ 3 písm. c) ZoSÚ).

16. Podle § 86 odst. 2 ZoSÚ poskytovatel při posouzení úvěruschopnosti spotřebitele posuzuje zejména schopnost spotřebitele splácet sjednané pravidelné splátky spotřebitelského úvěru, a to na základě porovnání příjmů a výdajů spotřebitele a způsobu plnění dosavadních dluhů. Hodnotu majetku přitom zohledňuje tehdy, jestliže ze smlouvy o spotřebitelském úvěru vyplývá, že spotřebitelský úvěr má být částečně nebo úplně splacen výnosem z prodeje majetku spotřebitele, nikoli pravidelnými splátkami, nebo jestliže z finanční situace spotřebitele vyplývá, že bude schopen splácet spotřebitelský úvěr bez ohledu na své příjmy.

17. Podle § 87 odst. 1 ZoSÚ poskytne-li poskytovatel spotřebiteli spotřebitelský úvěr v rozporu s § 86 odst. 1 větou druhou, je smlouva neplatná. Spotřebitel může uplatnit námitku neplatnosti v tříleté promlčecí lhůtě běžící ode dne uzavření smlouvy. Spotřebitel je povinen vrátit poskytnutou jistinu spotřebitelského úvěru v době přiměřené jeho možnostem.

18. Podle § 580 odst. 1 o. z., neplatné je právní jednání, které se příčí dobrým mravům, jakož i právní jednání, které odporuje zákonu, pokud to smysl a účel zákona vyžaduje.

19. Podle § 588 o. z., soud přihlédne i bez návrhu k neplatnosti právního jednání, které se zjevně příčí dobrým mravům, anebo které odporuje zákonu a zjevně narušuje veřejný pořádek. To platí i v případě, že právní jednání zavazuje k plnění od počátku nemožnému.

20. Po zhodnocení důkazů dospěl soud k závěru, že mezi žalovaným a předchůdcem žalobkyně byla uzavřena smlouva o úvěru podle § 2395 o. z. V řízení bylo prokázáno, že žalobkyně byla oprávněna k podání žaloby, neboť jí byla pohledávka postoupena původním věřitelem smlouvou o postoupení pohledávek ve smyslu § 1879 o. z. Postoupení pohledávky bylo žalovanému oznámeno doručením oznámení o postoupení pohledávky.

21. Podle § 86 ZoSÚ je povinností poskytovatele úvěru, právní předchůdkyně žalobkyně, před uzavřením smlouvy zkoumat úvěruschopnost spotřebitele, žalovaného, tedy zkoumat, zda je v jeho schopnostech splácet poskytnutý spotřebitelský úvěr. Toto zkoumání chrání nejen spotřebitele samotného, ale i poskytovatele tím, že předchází negativním důsledkům, ať už v podobě nevrácení zápůjčky či upadnutí do dluhové pasti. Úvěruschopnost dlužníka je věřitel povinen zkoumat s odbornou péčí. Věřitel této povinnosti nedostojí, pokud se spokojí s objektivně nedoloženým osobním prohlášením dlužníka o jeho osobních, výdělkových a majetkových poměrech, jinými slovy, pokud si prohlášení učiněná dlužníkem, zaznamenaná např. do karty zákazníka, neověří listinami (doklady), které bude požadovat po dlužníku. V takovém případě nelze dospět k závěru, že zkoumání úvěruschopnosti bylo provedeno s odbornou péčí. Dostačujícím pak není ani to, že věřitel nahlédne do veřejně přístupných databází dlužníků, insolvenčního rejstříku apod., neboť tyto dokládají pouze to, že dlužník není v registrech veden, nikoliv bez dalšího, že je schopen úvěr splácet. Odborná péče předpokládá údaje, které dlužník věřiteli uvedl, ověřit, resp. objektivně podložit minimálně potvrzením zaměstnavatele dlužníka, pokud se jedná o příjmy. Věřitel je rovněž povinen využívat veřejně dostupné informace, jakými jsou například státem publikované údaje o životním a existenčním minimu a o průměrných výdajích obyvatelstva a tyto porovnávat se známými nebo od spotřebitele zjištěnými informacemi o jeho příjmech a výdajích. Poskytovatel musí ověřit alespoň zcela základní, pravidelné a nezbytné výdaje, které lze u každého spotřebitele rozumně očekávat. K tomu srovnej např. rozsudek Nejvyššího soudu ze dne 25. 7. 2018, sp. zn. 33 Cdo 2178/2018, rozsudek Soudního dvora Evropské Unie ze dne datum ve věci C číslo (bod 46), rozsudek Krajského soudu v Praze ze dne 12. 12. 2019, sp. zn. 27 Co 221/2019, rozsudek Nejvyššího soudu ze dne 20. 3. 2019, sp. zn. 33 Cdo 201/2018.

22. S ohledem na uvedený výklad, soud uzavřel, že žalobkyně, resp. její právní předchůdkyně, nezkoumala úvěruschopnost žalované s odbornou péčí. Pokud se jedná o příjmy, předchůdkyně žalobkyně tyto ověřila pracovní smlouvou a výplatními páskami, avšak výdaje žalované nijak neověřila. Posouzení úvěruschopnosti žalovaného splácet poskytnutý spotřebitelský úvěr proto nebylo dle závěru soudu dostatečně a správné, právní předchůdkyně žalobkyně nemohla dostát svým povinnostem, které pro ni vyplývaly ze zákona o spotřebitelském úvěru, neboť nepostupovala s odbornou péčí při posouzení úvěruschopnosti žalovaného, a to pokud se týká výdajové stránky. Proto soud dovodil absolutní neplatnost smlouvy o úvěru pro rozpor se zákonem (shora citované §§ 86 a 87 ZoSÚ § 580 odst. 1 o. z.), kdy k tomuto je soud povinen přihlížet i bez návrhu (§ 588 o. z.). V opačném případě by byl popřen samotný smysl právní úpravy ochrany spotřebitele vybudovaný na narovnání nerovného postavení spotřebitele vůči poskytovateli, jak z hlediska vyjednávací a ekonomické síly, tak úrovně informovanosti. Skutečnost, že nedostatečné zkoumání úvěruschopnosti spotřebitele způsobuje absolutní neplatnost smlouvy o spotřebitelském úvěru, vyplývá např. z rozsudku Soudního dvora Evropské unie ze dne datum ve věci C číslo. Pro poučení žalobkyně ze strany soudu ve smyslu § 118a o. s. ř. přitom nebyly předpoklady, neboť žalobkyně tvrdila všechny skutečnosti a předložila všechny důkazy, kterými disponovala ohledně posouzení úvěruschopnosti žalovaného její právní předchůdkyní. Soud tedy nerozhodoval na základě neunesení břemene důkazního nebo břemene tvrzení, ale na podkladě zjištěného skutkového stavu, který ve vztahu k úvěruschopnosti, vyhodnotil jako nedostatečný.

23. Ustanovení § 87 odst. 1 věty třetí ZoSÚ stanoví povinnost spotřebitele vrátit jistinu úvěru, přičemž v takovém případě je zapotřebí na zaplacenou jistinu započítat plnění, které podle neplatné smlouvy spotřebitel již zaplatil. Vzhledem k tomu, že předchůdkyně žalobkyně žalovanému poskytla částku 40 000 Kč a žalovaný uhradil 20 000 Kč, soud ho zavázal k úhradě rozdílu ve výši 20 000 Kč. Splatnost uvedené částky nastala datum v souladu s § 1958 odst. 2 o. z., na základě výzvy žalobkyně obsažené v oznámení o postoupení pohledávky ze dne datum, v níž byl žalovaný vyzván k úhradě dlužné částky v souvislosti s uzavřenou smlouvou o úvěru, a to ve lhůtě deseti dnů. K odeslání výzvy prokazatelně došlo datum na adresu žalovaného. Třetí pracovní den tak došlo dle zákonné fikce k doručení výzvy, tj. datum, do datum měl žalovaný plnit a od datum, tedy ode dne následujícího je v prodlení a vznikla mu v souladu s § 1970 o. z., povinnost zaplatit žalobkyni vedle závazku k vydání nezaplacené jistiny také zákonný úrok z prodlení ve výši vyplývající z nařízení vlády č. 351/2013 Sb. Ve zbylé části byla žaloba zamítnuta s ohledem na shora uvedené, jelikož se jednalo o nároky vyplývající přímo z neplatně uzavřené smlouvy o spotřebitelském úvěru.

24. O náhradě nákladů řízení bylo rozhodnuto negativním výrokem podle § 142 odst. 2 o.s.ř., jelikož procesně úspěšnějšímu žalovanému dle obsahu spisu v souvislosti s tímto řízením žádné náklady nevznikly.

25. Žalobkyně byla zavázána zaplatit státu doplatek soudního poplatku ve výši 380 Kč, neboť podle položky 2 bodu 2. sazebníku soudních poplatků, pokud soud platební rozkaz nevydá a pokračuje v řízení, doměří navrhovateli poplatek do výše položky 1. Podle položky 1 bodu 1. písm. b) sazebníku soudních poplatků za návrh na zahájení občanského soudního řízení, jehož předmětem je peněžité plnění v částce vyšší než 20 000 Kč, činí poplatek 5 % z této částky, tedy z částky 38 019 Kč je soudní poplatek 1 901 Kč, přičemž žalobkyně již uhradila 1521 Kč.

Proti tomuto rozsudku lze podat odvolání do 15 dnů ode dne doručení jeho písemného vyhotovení, a to ke Krajskému soudu v Ostravě, prostřednictvím Okresního soudu v Karviné. Odvolání je třeba podat ve dvojím vyhotovení.

Nesplní-li žalovaný povinnosti uložené mu tímto rozsudkem v uvedených lhůtách, může se žalobkyně domáhat po jeho právní moci výkonu rozhodnutí u soudu.

Cited legal provisions:
§  nař. vl. č. 351/2013 Sb.
§ 142 z. č. 99/1963 Sb.
§ 1970 z. č. 89/2012 Sb.
§ 1879 z. č. 89/2012 Sb.
§ 118a z. č. 99/1963 Sb.
§ 2395 z. č. 89/2012 Sb.
§ 588 z. č. 89/2012 Sb.
§ 1958 z. č. 89/2012 Sb.
§ 580 z. č. 89/2012 Sb.
§ 2 z. č. 257/2016 Sb.