Decision date: 2021-03-01

Okresní soud v Mostě rozhodl samosoudcem Mgr. Vladimírem Dufkem ve věci

žalobce: osobní údaje žalobce zastoupený advokátem údaje o zástupci

proti

žalovanému: osobní údaje žalovaného

o 4 812 Kč s příslušenstvím

I. Žalovaný je povinen zaplatit žalobci 2 319 Kč s úrokem z prodlení ve výši 8,05 % ročně z částky 2 319 Kč od datum do zaplacení, to vše do tří dnů od právní moci tohoto rozsudku.

II. Žaloba se, co do 2 493 Kč kapitalizovaným zákonným úrokem z prodlení ve výši 887,45 Kč, s kapitalizovaným úrokem ve výši 2 328,49 Kč, s úrokem z prodlení ve výši 8,05 % ročně z částky 3 827,11 Kč od datum do datum, s úrokem z prodlení ve výši 8,05 % ročně z částky 1 508,11 Kč od datum do zaplacení a s úrokem ve výši 20,98 % ročně z částky 3 827,11 Kč od datum do zaplacení, zamítá.

III. Žádný z účastníků nemá právo na náhradu nákladů řízení.

1. Žalobou ze dne datum se žalobce u zdejšího soudu domáhal vydání rozhodnutí, jímž by žalovanému bylo uloženo zaplatit žalobci částku 4 812 Kč s kapitalizovaným zákonným úrokem z prodlení ve výši 887,45 Kč, s kapitalizovaným úrokem ve výši 2 328,49 Kč, s úrokem z prodlení ve výši 8,05 % ročně z částky 3 827,11 Kč od datum do zaplacení a úrokem ve výši 20,98 % ročně z částky 3 827,11 Kč od datum do zaplacení, s tím, že dne datum právnická osoba anonymizována dvě slova, SE, IČO, se sídlem adresa, PSČ obec (dále jen„ právní předchůdce žalobce“) uzavřela se žalovaným smlouvu o zápůjčce číslo (dále jen„ Smlouva“) na základě které žalovanému téhož dne zapůjčila částku 4 000 Kč, kterou si žalovaný převzal v hotovosti v okamžiku podpisu smlouvy o zápůjčce. Ve smlouvě o půjčce se žalovaný zavázal vrátit právnímu předchůdci žalobce částku 4 000 Kč a úrok za půjčené peníze za sjednanou dobu řádného trvání Smlouvy ve výši 364 Kč, odměny za administrativní zpracování půjčky ve výši 800 Kč a náklady hotovostního inkasa splátek ve výši 1 200 Kč, v 43 pravidelných týdenních splátkách po 151 Kč, přičemž poslední splátka byla stanovena na datum a poplatek za doplňkovou službu životního pojištění ve výši 129 Kč. Žalovaný uhradil naposledy splátku dne datum. Právnímu předchůdci žalobce proto vzniklo dne datum právo na uhrazení celé zbývající dosud neuhrazené části celkové dlužné částky, která činila na dlužné půjčce 3 827,11 Kč a na dlužném poplatku 984,89 Kč. Podle Smlouvy o zápůjčce, a to od datum, tj. ode dne uplynutí lhůty sjednané pro úhradu poslední splátky zápůjčky do zaplacení, má žalobce právo na úroky ve výši 20,98 % ročně z dlužné nesplacené jistiny ve výši 3 827,11 Kč do zaplacení. Dne datum právní předchůdce žalobce pohledávku za žalovanou postoupil žalobci. Ke dni postoupení pohledávky činily dlužná půjčka a dlužný poplatek 4 812 Kč a kapitalizovaný zákonný úrok z prodlení ke dni postoupení pohledávky činí 887,45 Kč a kapitalizovaný úrok činí 2 328,49 Kč.

2. Podáním ze dne datum žalobce doplnil tvrzení žaloby tak, že právní předchůdce žalobce splnil svou zákonnou povinnost, když s odbornou péčí posoudil schopnost žalovaného splácet spotřebitelský úvěr (resp. zápůjčku), a to především na základě zhodnocení informací požadovaných a získaných od žalovaného před uzavřením Smlouvy. Žalovaný byl dotazován na své rodinné, majetkové, pracovní a jiné poměry a tyto informace byly ověřeny oproti dokladům vyžádaným od žalovaného. Poskytnuté informace byly zaznamenány do zákaznické karty žalovaného ze dne datum a byly ověřeny doklady uvedenými v části„ Ověřené dokumenty“. Tuto skutečnost dle žalobce potvrzuje i předmětná Smlouva, ve které je přímo uvedeno„ Zákazník potvrzuje, že Úvěrující sám nebo prostřednictvím svého obchodního zástupce před uzavřením smlouvy s odbornou péčí posoudil jeho schopnost splácet půjčku, a to i na základě informací získaných od Zákazníka, které jsou obsahem karty zákazníka a o kterých Zákazník prohlašuje, že jsou pro tento účel dostatečné, úplné, pravdivé, a přesné. Zákazník dále potvrzuje, že je schopen posoudit, zda tato Smlouva odpovídá jeho potřebám a finanční situaci.“ Ze Smlouvy pak dále plyne, že údaje nezbytné pro posouzení schopnosti žalovaného zápůjčku splácet, které žalovaný právnímu předchůdci žalobce před uzavřením Smlouvy poskytl, jsou úplné, přesné a pravdivé. Podle zákaznické karty ze dne datum právní předchůdce žalobce ověřil před uzavřením Smlouvy majetkovou situaci žalovaného z výplatní pásky, pracovní smlouvy, nájemní smlouvy. Současně si z veřejně dostupného insolvenčního rejstříku ověřil, že vůči žalovanému není vedeno insolvenční řízení. S ohledem na informace uvedené žalovaným, zejména, že je zaměstnán na hlavní pracovní poměr jako dělník ve sklářské výrobě (právnická osoba) ve právnická osoba, jeho měsíční příjem činí 14 000 Kč a žije v nájmu, dále s ohledem na výši jeho příjmu a výši požadované zápůjčky dospěl právní předchůdce žalobce k názoru, že schopnost žalovaného splácet tuto zápůjčku je dostatečná.

3. Z listinných důkazů soud zjistil, že dne datum právní předchůdce žalobce uzavřel se žalovaným smlouvu o zápůjčce (Smlouva), na základě které žalovanému téhož dne zapůjčil částku 4 000 Kč, kterou si žalovaný převzal v hotovosti v okamžiku podpisu smlouvy o půjčce. Ve smlouvě o půjčce se žalovaný zavázal vrátit právnímu předchůdci žalobce částku 4 000 Kč a úrok za půjčené peníze za sjednanou dobu řádného trvání Smlouvy ve výši 364 Kč, odměny za administrativní zpracování půjčky ve výši 800 Kč a náklady hotovostního inkasa splátek ve výši 1 200 Kč, v 43 pravidelných týdenních splátkách po 151 Kč, přičemž poslední splátka byla stanovena na datum a poplatek za doplňkovou službu životního pojištění ve výši 129 Kč (tyto skutečnosti jsou prokázány Smlouvou o zápůjčce ze dne datum). Na svůj dluh žalovaný zaplatil poslední splátku dne datum, když celkem žalobci, resp. jeho právnímu předchůdci podle tvrzení žalobce uhradil celkem 1 681 Kč (tyto skutečnosti jsou prokázány Přehledem plateb). Žalovaný a právní předchůdce žalobce se ve Smlouvě dohodli, že neuhradí-li žalovaný příslušnou splátku celkové dlužné částky, má právní předchůdce žalobce právo požadovat uhrazení celé zbývající dlužné částky. Ve smlouvě byly mezi účastníky dohodnuty úroky ze zápůjčky ve výši 20,98 % ročně. (tyto skutečnosti jsou prokázány Smlouvou o zápůjčce ze dne datum). Dne datum právní předchůdce žalobce pohledávku za žalovaným postoupil žalobci. (tyto skutečnosti jsou prokázány Smlouvou o postoupení pohledávek ze dne datum ve spojení s Přílohou smlouvy o postoupení pohledávek str. 248, Oznámením o postoupení pohledávky ze dne datum a podacím lístkem ze dne datum – tyto listiny však neprokazují doručení Oznámení o postoupení pohledávky ze dne datum žalovanému). Žalobce žalovaného vyzval k úhradě dlužné částky předžalobní výzvou ze dne datum (tato skutečnost je prokázána Výzvou k plnění se základním skutkovým a právním rozborem předcházející žalobě ze dne datum a podacím lístkem ze dne datum – tyto listiny však doručení Výzvy k plnění se základním skutkovým a právním rozborem předcházející žalobě ze dne datum žalovanému neprokazují, neboť podle § 573 NOZ se má za to, že došlá zásilka odeslaná s využitím provozovatele poštovních služeb došla třetí pracovní den po odeslání, byla-li však odeslána na adresu v jiném státu, pak patnáctý pracovní den po odeslání. Dle názoru soudu se jedná o vyvratitelnou právní domněnku doby dojití došlé zásilky, jejíž hypotézou potřebnou k její aplikaci je právě skutečnost, že se jedná o došlou zásilku. Skutečnost, že zásilka žalovanému došla však žádný z žalobcem navržených a předložených důkazů neprokazuje).

4. Podle Zákaznické karty ze dne datum žalovaný je svobodný, své bytové potřeby řeší jako nájemce, s adresou trvalého pobytu na adrese adresa žalovaného (,což je však adrese Magistrátu města Most), žije s partnerkou, je zaměstnán na hlavní pracovní poměr na dobu určitou, čistá mzda žalovaného činí 14 000 Kč, partnerka má příjem 7 000 Kč, běžné výdaje žalovaného činí celkem 17 500 Kč. V části„ Dokumenty na ověření finanční situace“ jsou uvedeny pracovní smlouva a výplatní pásky. Tyto listiny však žalobce jako důkazy nepředložil ani nenavrhl.

5. příjmení příjmení Ústavního soudu ze dne datum III . ÚS 4129/18„ Nedostatečné zjištění poměrů dlužníka má i veřejnoprávní souvislosti. Nejvyšší správní soud posuzoval kasační stížnost obchodní společnosti (srov. jeho rozsudek z 1. 4. 2015 č. j. 1 As 30/2015-39) poskytující spotřebitelské úvěry a při výkladu § 9 zákona č. 145/2010 Sb., o spotřebitelském úvěru a o změně některých zákonů, účinného do 30. 11. 2016 (když obsahově obdobná úprava je zakotvena i v § 86 zákona č. 257/2016 Sb., o spotřebitelském úvěru, ve znění pozdějších předpisů, tedy pro účely tohoto výkladu lze vycházet z toho, že se právní úprava nezměnila) dovodil, že součástí odborné péče poskytovatele úvěru je i taková obezřetnost, že poskytovatel nespoléhá na údaje o schopnosti splácet úvěr tvrzené samotným žadatelem, ale sám tyto údaje prověří (případně si je nechá od žadatele doložit). Pokud takto poskytovatel úvěru nepostupuje, dopouští se správního deliktu, za což mu může podle Nejvyššího správního soudu ulice obchodní inspekce v souladu se zákonem uložit pokutu. Výklad přijatý Nejvyšším správním soudem přitom konvenuje interpretaci zaujaté Soudní dvorem Evropské unie (dále jen„ Soudní dvůr“) v rozsudku ze dne datum ve věci C číslo (právnická osoba v . jméno příjmení a další). V citovaném rozsudku Soudní dvůr vyložil čl. 8 směrnice 2008 číslo, o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady číslo (dále jen„ směrnice“), a bod 26 její preambule tak, že poskytovatel úvěru má povinnost (nese v tomto ohledu důkazní břemeno – v orig.„ the burden of proving“) posoudit úvěryschopnost dlužníka (spotřebitele) na základě dostatečných informací (na informace podané jen spotřebitelem může poskytovatel úvěru spoléhat jen tehdy, jsou-li dostatečné a podložené doklady); tím má být podle Soudní dvora zabráněno, aby věřitelé neposkytovali úvěry nezodpovědně.“

6. Podle rozsudku Nejvyššího soudu ČR sp. zn. 33 Cdo 2178/2018, ze dne 25. 7. 2018 Věřitel nedostojí povinnosti postupovat s odbornou péčí při posouzení schopnosti spotřebitele splácet spotřebitelský úvěr podle § 9 odst. 1 zákona o spotřebitelském úvěru, vyjde-li z objektivně nedoloženého osobního prohlášení dlužníka o jeho osobních, výdělkových a majetkových poměrech. Na tom nic nemění, že dlužník není evidován v databázích dlužníků.

7. Jestliže žalobce nenavrhl důkazy listinami, kterými ověřoval tvrzení žalovaného, ani listinami prokazujícími, že dlužník nebyl evidován v databázi dlužníků, ve světle výše citovaných rozhodnutí neprokazuje, že dostál povinnosti postupovat s odbornou péčí při posouzení schopnosti spotřebitele splácet spotřebitelský úvěr.

8. Podle § 588 z.č. 89/2012 sb., občanský zákoník (dále jen„ NOZ“) soud přihlédne i bez návrhu k neplatnosti právního jednání, které se zjevně příčí dobrým mravům, anebo které odporuje zákonu a zjevně narušuje veřejný pořádek. To platí i v případě, že právní jednání zavazuje k plnění od počátku nemožnému.

9. Tak soud učinil v případě Smlouvy o zápůjčce, které soud za situace, kdy není žalobcem prokázáno, že dostál povinnosti postupovat s odbornou péčí při posouzení schopnosti spotřebitele splácet spotřebitelský úvěr, shledal z důvodu zjevného narušení veřejného pořádku absolutně neplatné. (srovnej příjmení Ústavního soudu ze dne datum III . ÚS 4129/18„ Podle Ústavního soudu lze na základě výše uvedeného učinit dílčí závěr, že poskytovatel úvěru, kdy dlužník je v postavení spotřebitele, má jednoznačnou povinnost prověřit spotřebitelovu schopnost plánovaný úvěr splatit. Uložením a řádným splněním této povinnosti přitom není chráněn – jak plyne z výše uvedené judikatury – jen samotný dlužník (spotřebitel) a věřitel jako poskytovatel úvěru, ale také v širším pojetí sama společnost jako taková.“

10. Vzhledem k výše uvedenému soud posoudil zjištěný skutkový stav podle ust. § 2991 a následujících NOZ o bezdůvodném obohacení, v nichž je zakotvena povinnost toho, kdo se na úkor jiného bez spravedlivého důvodu obohatí, ochuzenému vydat, oč se obohatil. Žalovaný převzal částku 4 000 Kč, aniž by byla mezi žalobcem a žalovaným platně uzavřena smlouva o zápůjčce, tedy bez právního důvodu se o tuto částku obohatil na úkor žalobce.

11. Žalovaný na svůj dluh žalobci, resp. jeho právnímu předchůdci, celkem uhradil částku 1 681 Kč.

12. Podle § 1879 NOZ, věřitel může svou pohledávku i bez souhlasu dlužníka postoupit písemnou smlouvou jinému, přičemž s postoupenou pohledávkou přechází i její příslušenství a všechna práva s ní spojená. Tak jako tomu bylo v tomto případě, kdy právní předchůdce žalobce postoupil svou pohledávku za žalovaným, žalobci.

13. Žalovaný z titulu bezdůvodného obohacení žalobci dluží 2 319 Kč.

14. Podle § 1958 odst. 2 NOZ neujednají-li strany, kdy má dlužník splnit dluh, může věřitel požadovat plnění ihned a dlužník je poté povinen splnit bez zbytečného odkladu. V tomto případě žalobou, která byla žalovanému doručena dne datum. Jelikož žalovaný tuto svou povinnost porušil, dostal se s placením svého dluhu do prodlení (§ 1968 NOZ) Úrok z prodlení vychází z ust. § 1970 NOZ ve spojení s § 2 nařízení vlády č. 351/2013 Sb. Soud proto žalobě jako důvodné vyhověl v rozsahu uvedeném ve výroku I. a žalobu v rozsahu uvedeném ve výroku II. (přesahují bezdůvodné obohacení žalovaného a jeho příslušenství) zamítl jako nedůvodnou. Lhůta k plnění byla určena v souladu s § 160 odst. 1 o.s.ř.

15. O náhradě nákladů řízení rozhodl soud podle § 142 odst. 2 o. s. ř., podle kterého by měl převážně úspěšný žalovaný právo na náhradu nákladů řízení. Vzhledem k tomu, že žalovanému žádné náklady v řízení nevznikly, nebyla žalobci uložena povinnost k jejich náhradě.

Proti tomuto rozsudku není odvolání přípustné (ustanovení § 202 odst. 2 o. s. ř.).

Nesplní-li žalovaný povinnosti uložené mu tímto rozsudkem v uvedených lhůtách, může se žalobce domáhat po jeho právní moci výkonu rozhodnutí u soudu.

Cited legal provisions:
§ 202 z. č. 99/1963 Sb.
§ 142 z. č. 99/1963 Sb.
§ 1970 z. č. 89/2012 Sb.
§ 1879 z. č. 89/2012 Sb.
§ 1968 z. č. 89/2012 Sb.
§ 2991 z. č. 89/2012 Sb.
§ 160 z. č. 99/1963 Sb.
§ 2 nař. vl. č. 351/2013 Sb.
§ 588 z. č. 89/2012 Sb.
§ 573 z. č. 89/2012 Sb.
§ 1958 z. č. 89/2012 Sb.
§ 9 z. č. 145/2010 Sb.
§ 86 z. č. 257/2016 Sb.