Decision date: 2022-01-28

Okresní soud Praha-východ rozhodl samosoudkyní JUDr. Gabrielou Antonií Bartovou ve věci

manželky: osobní údaje manželky zastoupená advokátem Mgr. jméno příjmení

sídlem adresa

a

manžela: osobní údaje manžela

zastoupen advokátem jméno příjmení

sídlem adresa

o rozvod manželství

I. Manželství manželky jméno příjmení, rozené příjmení, narozené dne datum a manžela celé jméno manžela, narozeného dne datum uzavřené dne datum před Úřadem městské části obec a číslo se rozvádí.

II. Žádný z účastníků nemá právo na náhradu nákladů řízení.

1. Manželka podala soudu dne 5. 6. 2020 návrh, jímž se domáhala rozhodnutí o rozvodu manželství s následujícími skutkovými tvrzeními. Manželka uzavřela s manželem manželství dne 17. 05. 2019 před Obvodním úřadem městské části obec a číslo, po známosti trvající přibližně osmnáct měsíců. U manželky se jedná o manželství prvé, u manžela o manželství druhé. Manželka je státní občan ČR a má českou národnost. Otec je občanem Slovenska a Německa, je slovenské národnosti. Manželka má středoškolské vzdělání zakončené maturitou, manžel vzdělání ukončené maturitou, přesně toto manželce není známo. Manželé mají nezletilou dceru, dne datum se z manželství účastníků narodila nezletilá jméno celé jméno manželky. Manželství sice trvá jen přibližně jeden rok, avšak neplní svou funkci a nikdy neplnilo. Manžel je stále na cestách (Německo, Slovensko, Maďarsko), sice obchodně, ale není rodině oporou. Objeví-li se ve společné domácnosti manželky a nezletilé jméno, neprojevuje o ně opravdový zájem. V poslední době, i z důvodu manželova nadužívání alkoholu, dochází ke slovnímu i fyzickému napadání manželky. V důsledku uvedených skutečností došlo mezi manželi k velkému citovému ochladnutí. Manželé v současné době nežijí rodinným životem, intimně se nestýkají přibližně od listopadu 2019. Manželé po zralé úvaze došli k závěru, že jejich manželství dlouhodobě neplní svoji funkci, je hluboce, trvale a nenapravitelně rozvráceno a považují možnost obnovení manželského soužití za vyloučenou. Poslední společná domácnost byla na adrese adresa manželky a manžela, okres. Jedná se o dům ve vlastnictví manželky, která zde stále bydlí a i v budoucí době bydlet hodlá. Manželka s ohledem na vše shora uvedené současně podává k Okresnímu soudu Praha – východ návrh na úpravu poměrů k nezletilé jméno celé jméno manželky. Notářským zápisem sepsaným dne 02. 05. 2019 JUDr. jméno příjmení, notářkou se sídlem v obec, NZ anonymizováno rok, spisová značka, manželka uzavřela s manželem smlouvu o úpravě budoucího majetkového režimu v manželství. Tím pádem nebude nutné řešit vypořádání SJM.

2. Manžel shodně s manželkou uvedl, nechť je manželství rozvedeno, ke skutkovým tvrzením se však výslovně nepřipojil.

3. Návrh nehodnotí soud jako návrh společný v režimu § 384, odst. 2 zákona č. 292/2013 Sb., když manžel sic uvedl, že souhlasí s tím, aby manželství bylo rozvedeno, avšak výslovně neuvedl, že se k návrhu připojuje, bere za svá i skutková tvrzení manželky.

4. Soud provedl v řízení následující důkazy a skutková zjištění:

5. Manželství bylo uzavřeno dne 17. 5. 2019 před Úřadem městské části obec a číslo (oddací list na čl. 18 spisu).

6. Otec jméno příjmení, rozený celé jméno manžela, narozený dne datum, a matka celé jméno manželky, rozená příjmení, narozená dne datum jsou zapsáni jako rodiče nezletilé jméno celé jméno manželky narozené dne datum (rodný list na čl. 19 spisu)

7. Okresní soud Praha – východ rozhodl rozsudkem čj. číslo jednací / spisová značka, spisová značka, spisová značka ze dne 27. 4. 2021, který nabyl právní moci dne 14. 5. 2021, tak, že schválil dohodu rodičů o úpravě poměrů k nezletilému dítěti z manželství narozenému, dle níž nezletilá jméno celé jméno manželky, narozená dne datum, se na dobu po rozvodu svěřuje do péče matky, otec se zavazuje hradit na její výživu částku 8 000 Kč měsíčně k rukám matky a 1 000 Kč měsíčně na spořicí účet nezletilé (rozsudek na čl. 25 - 26 spisu)

8. Dále byl k důkazu proveden výslech manžela, manželky.

9. Manželka vnímala vzájemný vztah tak, že již před uzavřením manželství byly mezi účastníky zásadní neshody. Byla však těhotná, tudíž se účastníci rozhodli, že manželství uzavřou. To, že očekávala narození dcery, bylo zásadní, vnímala to tak, že chce, aby rodina byla kompletní. Je velmi pravděpodobné, že kdyby nebyla těhotná, sňatek by nebyl uzavřen. Vyjma dvou okamžiků, a to těsně po uzavření sňatku a po narození dcery, byl vztah dlouhodobě konfliktním. Jednání manžela vnímala jako stále agresivnější, neustále vznášel nějaké požadavky. Vše se zhoršilo v okamžiku, kdy se rodina přestěhovala. Svazek tedy již od uzavření manželství hodnotí jako nespokojený, velmi konfliktní, chování manžela jako velmi agresivní vůči své osobě. Situace ve vztahu měla za následek, že manželé v zásadě nikdy nežili úplným partnerským životem. Již v předchozí době ukončili rodinné soužití, manželka však měla zájem rodinu zachovat, proto se k manželovi dvakrát vrátila. V této době ovšem manželé zcela neobnovili manželské soužití, veškeré své funkce manželství neplnilo. V době, kdy podávala návrh o rozvod manželství, již manželé žili zcela odděleně. Společnou domácnost manželé nevedli v době, kdy byl podáván návrh o rozvod manželství. Od jakého přesně okamžiku manželé nevedou rodinnou domácnost, se není schopna vyjádřit. Co se týká toho, kdo opustil rodinnou domácnost, tak již v předchozí době byly ve vztahu nějaké zvraty. Rodinnou domácnost manželka opustila, k čemuž odkazuje chování manžela. Přebývala u kamarádek, vlastní však nemovitost, kterou manželé obývali, proto se do této následně vrátila. Manžel byl nemocen, COVID-19, jezdila do nemocnice, následně jej vzala k bydlení do předmětné nemovitosti, kdy však popírá, že by se jednalo o pokus o obnovení rodinné domácnosti. Toto své jednání hodnotí jako podání pomocné ruky manželovi v době nemoci, neví, jak dlouho tento její postoj trval. Co se týká toho, zdali rozvrat manželství byl zapříčiněn i jednáním ze strany manželky, tak manželství je vztah dvou lidí a oba mají na rozvratu vždy nějakou vinu, je však přesvědčena, že se snažila manželství zachovat. Měla zájem, aby třetí manželství manželovi vyšlo, což se kvůli jeho agresivnímu chování nestalo. Žádá manžela o navrácení klíčů od domu, který manželé užívali. Manželka naprosto odmítá setrvání v tomto svazku, není možné obnovení soužití. (účastnický výslech manželky)

10. Manžel hodnotí manželství jako dlouhodobě nespokojené, je přesvědčen, že jej manželka podváděla a po manželovi vyžadovala pouze peníze. Pokud manželka hodnotí situaci v manželství tak, že nebyl doma a nestaral se o ni, s tímto se neztotožňuje. Přispíval na domácnost, a to poměrně vysokou částkou 100 000 Kč měsíčně, což má za to, že bylo dostatečným. Postoj manželky k vzájemnému soužití vnímal tak, že naopak manželce vadilo, že je doma, neboť nemohla udržovat vztah s jiným mužem, nadto požadovala stále vyšší finanční částky. Je také přesvědčen, že požívala alkohol, a to i v těhotenství. Pokud manželka tvrdí, že jí zlomil ruku, tak toto popírá. Jako důvod rozvratu manželství označuje agresivitu manželky. Pokud bylo rozhodnuto příslušným správním orgánem, že je vinným jednáním vůči manželce, které měl nadávat, tak proti tomuto rozhodnutí bylo podáno odvolání. Podal mnoho trestních oznámení na manželku pro její chování. Manželé vedou vůči sobě navzájem více trestních sporů. Je také přesvědčen, že manželka se chovala vůči manželovi nevděčně. Byl hospitalizován, měl nemoc COVID-19. S ohledem k chování manželky v této době se nyní domáhá vypořádání ve vztahu k nemovitosti, domu, kdy tvrdí, že na tento přispěl, přičemž manželka jej obývá s panem příjmení, s nímž dle manžela udržuje vztah. Sám nemovitost obýval v době po hospitalizaci, poté se manželé na užívání domu neshodli a manžel situaci vnímá tak, že z této nemovitosti byl vyhozen. Pokud oba manželé dům předtím obývali, hodnotí toto jako pokus o obnovení rodinného soužití, kdy má za to, že ze strany manželky bylo zájmem takto získat od manžela další finanční prostředky a nestalo-li se tak, musel dům opustit. Tento okamžik nepochybně byl ukončením rodinného soužití, k tomuto došlo v září 2020. Od uvedené doby manželé společně nežili. V době společného soužití dům mohl užívat, následně již nikoliv. Dům užívali manželé po přestěhování do listopadu 2019, kdy poprvé ukončili rodinné soužití. Poté se pokusili o obnovení společného soužití do září 2020, toto bylo v době po hospitalizaci manžela s nemocí COVID-19. Neztotožňuje se s postojem manželky, kdy tato tvrdí, že se o manžela po této nemoci starala nezištně, její jednání hodnotí jako motivované získat finanční prostředky, k čemuž odkazuje, že již v nemocnici vybrala na platební kartu vedenou ke jménu manžela částku 40 000 Kč, kdy navíc manžel ani tento výběr sám nebyl schopen provést. Pokud žádal manželku o zřízení přechodného pobytu na adrese posledního společného bydliště, tak toto podmínila poskytnutím finančních prostředků. Je škoda, že vzájemný vztah se takto vyvinul, a to zejména s ohledem k zájmům nezletilé dcery, manžel podal mnoho podnětů orgánu sociálně právní ochrany, mnoho stížností. V manželství nechce setrvat, je naprosto rozvrácené, další setrvání v manželství vylučuje. (účastnický výslech manžela)

11. Manželka soudu předložila rozsudek Okresního soudu Praha – východ čj. číslo jednací / spisová značka, spisová značka, spisová značka, tímto rozsudkem však nebylo rozhodnuto o úpravě výchovy a výživy nezletilých dětí z manželství narozených na dobu po rozvodu (rozsudek na čl. 49 – 53 spisu). Dále manželka doložila k důkazu návrh na nařízení exekuce pro částku 12 000 Kč s návrhem na pověření soudního exekutora ze dne 21. 12. 2021, čl. 75 – 77 spisu, kdy tento důkaz nestaví skutkový děj pro řízení o rozvod manželství, vztahuje se k poměrům nezletilého dítěte z manželství narozeného, nikoliv však k úpravě poměrů na dobu po rozvodu tak, jak ji vyžaduje §§ 906, 907 o. z., pro nadbytečnost tak nebyl proveden. Pokud byl k důkazu předložen úřední záznam ze dne 21. 10. 2021 ve věci čj. KRPS číslo 2020 číslo na čl. 59 – 62 spisu, tak jeho obsahem je výslech manželky, kdy výslech manželky je proveden v řízení o rozvod manželství, tudíž provedení tohoto důkazu je nadbytečným. Bylo-li manželkou předloženo rozhodnutí Město Odolena Voda čj. OTPR číslo anonymizováno ze dne 13. 1. 2022 na čl. 63 – 74 spisu, tak z účastnické výpovědi manžela bylo zjištěno, že toto rozhodnutí dosud nenabylo právní moci, brojí proti němu opravným prostředkem.

12. Manželství je tak hluboce, trvale a nenapravitelně rozvráceno, že nelze očekávat obnovení manželského soužití. Oba manželé vzájemný vztah hodnotí jako nespokojený již od jeho počátku. Manželka uvedla, že důvodem, proč manželé přistoupili k uzavření sňatku, bylo těhotenství, kdy toto tvrzení koresponduje s listinnými důkazy, jimiž jsou oddací list a rodný list nezletilé jméno celé jméno manželky. Z výpovědí obou manželů se zcela jednoznačně podává, že manželé nejsou schopni vzájemného partnerského respektu, konstruktivní komunikace. Ač manželka připustila, že rozvrat manželství byl způsoben jednáním obou manželů, je zřejmým, že manželka i manžel spatřují příčinu rozvratu na straně druhého partnera. Manželé nejsou schopni vzájemné vztahy hodnotit s odstupem, oprostit se od emocí, které jsou v současné době na straně každého z manželů ve vztahu k druhému partnerovi výhradně negativní. Manželé se navzájem obviňují z agresivity, manžel je přesvědčen, že manželka navázala známost s jiným mužem, její komunikace s manželem je vedena zištností. Zejména manžel situaci vnímá a komunikuje ji velmi emotivně. Je nepochybným, že pokud vztah partnerů, manželů, dospěje do situace, kdy manželé vzájemně podávají podněty správním orgánům, orgánům činným v trestním řízení, orgánům sociálně právní ochrany nezletilých dětí, nelze očekávat, že by mohlo dojít k obnově citových vazeb, v tomto případě je partnerský vztah již zcela narušen. Oba manželé taktéž naprosto jednoznačně vyloučili obnovení rodinného soužití.

13. Příčinou rozvratu manželství jest neschopnost manželů věcně a respektem k druhému partnerovi komunikovat, vést partnerský život.

14. Dle § 755 zákona č. 89/2012b., občanský zákoník, o. z., manželství může být rozvedeno, je-li soužití manželů hluboce, trvale a nenapravitelně rozvráceno a nelze očekávat jeho obnovení. Přesto, že je soužití manželů rozvráceno, nemůže být manželství rozvedeno, byl-li by rozvod v rozporu a) se zájmem nezletilého dítěte manželů, které nenabylo plné svéprávnosti, který je dán zvláštními důvody, přičemž zájem dítěte na trvání manželství soud zjistí i dotazem u opatrovníka jmenovaného soudem pro řízení o úpravu poměrů k dítěti na dobu po rozvodu, nebo b) se zájmem manžela, který se na rozvratu porušením manželských povinností převážně nepodílel a kterému by byla rozvodem způsobena zvlášť závažná újma s tím, že mimořádné okolnosti svědčí ve prospěch zachování manželství, ledaže manželé spolu již nežijí alespoň po dobu tří let. Mají-li manželé nezletilé dítě, které není plně svéprávné, soud manželství nerozvede, dokud nerozhodne o poměrech dítěte v době po rozvodu manželů.

15. Dle § 756 občanského zákona, soud, který rozhoduje o rozvodu manželství, zjišťuje existenci rozvratu manželství, a přitom zjišťuje jeho příčiny, pokud dále není stanoveno jinak.

16. Manželka v návrhu uvedla, že notářským zápisem sepsaným JUDr. jméno příjmení, dne 2. 5. 2019 pod sp. z. NZ anonymizováno 2019, spisová značka byla uzavřena smlouva o úpravě budoucího majetkového režimu v manželství, kdy není tak nutno řešit otázku SJM. Soud odkazuje na komentář Občanský zákoník s komentářem, C. H. BECK, Praha 2014, str. 458, který uvádí:„ Zákon vyžaduje předložení dvou, případně tří dohod (úprava majetkových vztahů a bydlení, popřípadě výživného pro dobu po rozvodu. Pokud si manželé vypořádají společné jmění pouze částečně, existuje zákonná pojistka pro vypořádání na základě zákonné domněnky dle § 741. Ustanovení § 738, odst. 2 dále stanoví, že platnosti dohody o vypořádání nebrání, týká-li se jen části společných majetkových povinností a práv. …… Zákon vyžaduje, aby rozvádějící se manželé předložili dohodu o úpravě svých majetkových poměrů. Z povahy věci vyplývá, že především půjde o vypořádání společného jmění manželů, ledaže existuje režim odděleného jmění (§ 729), případně bylo toto zrušeno soudem (§724). Tedy není-li předložena dohoda o výživném, musí vždy být předložena dohoda o majetkovém vypořádání a bydlení na dobu po rozvodu, ledaže existuje režim odděleného jmění manželů, což je tvrzeno v souzené věci. Dle § 718, odst. 3 o. z., smlouvou o manželském majetkovém režimu nelze vyloučit ani změnit ustanovení o obvyklém vybavení rodinné domácnosti, ledaže jeden z manželů opustil rodinnou domácnost. To znamená, že ohledně tohoto majetkového souboru by měla být dohoda učiněna vždy, není-li tvořen věcmi náležejícími do výlučného vlastnictví některého z manželů, kdy v tomto případě se jedná o obvyklé vybavení domácnosti, avšak není předpoklad pro jeho vypořádání jako majetku v režimu společného jmění manželů. Pokud by i neměla být předložena dohoda o majetkovém vypořádání, je třeba vždy předložit dohodu o bydlení na dobu po rozvodu.“. V řízení nebyla předložena dohoda o vypořádání majetkových poměrů, obvyklém vybavení rodinné domácnosti, kdy vždy musí být předložena dohoda o bydlení. Manželka výslovně při jednání soudu uvedla, že dohoda nebyla uzavřena. Manžel se bez dalšího k návrhu nepřipojil. Není tak splněn předpoklad pro rozhodnutí dle § 757 o. z.

17. V dané věci dospěl soud k závěru, že vztahy mezi manžely jsou tak narušeny a manželství účastníků do té míry hluboce, trvale a nenapravitelně rozvráceno, že nelze očekávat obnovení společného soužití, rodinné domácnosti, účastníků. Proto postupoval v souladu se shora citovaným zákonným ustanovením a rozhodl tak, že manželství účastníků se rozvádí. Co se týká toho, že manželství nemůže být rozvedeno, jestliže by to bylo v rozporu se zájmy nezletilých dětí z manželství narozených, tak v řízení se z obsahu spisu nepodává žádných skutečností, z nichž by tento závěr bylo namístě učinit.

18. Pro úplnost soud odkazuje na ustanovení § 50, odst. 1 zákona č. 91/2012 Sb. v platném znění, které uvádí, že rozvod manželství se řídí právním řádem státu, kterým se řídí osobní poměry manželů v době zahájení řízení. K tomuto dále soud uvádí komentář ASPI k citovanému ustanovení, který uvádí, že rozvodem manželství jsou v první řadě zásadním způsobem dotčeny osobní poměry manželů, kolizní norma v odst. 1 tak odkazuje logicky na právo rozhodné pro tyto poměry a zároveň stabilizuje hraniční určovatele k okamžiku zahájení řízení o rozvod manželství. Rozvod manželství se tedy posoudí podle práva státu společného státního občanství manželů, chybí-li v okamžiku zahájení řízení, pak podle společného obvyklého pobytu manželů, a není-li v okamžiku zahájení řízení ani ten, pak podle lex fori, tj. českého práva. Pro existenci společného obvyklého pobytu přitom stačí, mají-li manželé obvyklý pobyt na území jednoho státu, nikoli nutně na stejném místě.

19. Rozhodným právem pro danou věc je tak zákon č. 89/2012 Sb., když jeden z manželů je státního občanství České republiky, přičemž oba manželé pobyt měli a rodinnou domácnost vedli v České republice.

20. o náhradě nákladů řízení soud rozhodl dle § 23 zákona č. 292/2013 Sb., dle nějž, bylo-li možné zahájit řízení i bez návrhu a v řízení ve statusových věcech manželských a partnerských, nemá žádný z účastníků právo na náhradu nákladů řízení podle výsledku řízení.; náhradu nákladů řízení lze přiznat, odůvodňují-li to okolnosti případu. V daném případě nebylo zjištěno, že by okolnosti případu či poměry účastníků přiznání náhrady nákladů odůvodňovaly, proto soud rozhodl tak, že na náhradu nákladů řízení žádný z účastníků nemá právo.

Proti tomuto rozsudku lze podat odvolání ke Krajskému soudu v Praze u Okresního soudu Praha – východ, a to do patnácti dnů ode dne jeho doručení.

Manžel, který přijal příjmení druhého manžela, může do šesti měsíců po právní moci rozhodnutí o rozvodu manželství oznámit matričnímu úřadu, že přijímá zpět své dřívější příjmení; to platí i tehdy, hodlá-li manžel, který přijal příjmení druhého manžela s tím, že bude ke společnému příjmení připojovat své dosavadní příjmení, popřípadě první ze svých příjmení, užívat napříště jen své dřívější příjmení (§ 759 zákona č. 89/2012 Sb., § 393 zákona č. 292/2013 Sb.).

Občan je povinen požádat o vydání nového občanského průkazu do patnácti pracovních dnů po nabytí právní moci rozhodnutí soudu o rozvodu manželství, a to pokud je v jeho dosavadním občanském průkazu zapsán údaj o rodinném stavu nebo partnerství.

Cited legal provisions:
§ 757 z. č. 89/2012 Sb.
§ 755 z. č. 89/2012 Sb.