Decision date: 2021-12-15

Okresní soud v Pardubicích rozhodl samosoudkyní Mgr. Jaroslavou Sádovskou ve věci

žalobců: a) právnická osoba, IČO

sídlem adresa žalobkyně

zastoupený advokátem jméno příjmení jméno.

sídlem adresa

b) celé jméno žalobce, narozený dne datum

bytem adresa žalobce

zastoupený advokátkou anonymizováno jméno příjmení

sídlem adresa

proti

žalované: osobní údaje žalované

bytem adresa žalované

zastoupená advokátem anonymizováno jméno příjmení

sídlem adresa

o zaplacení 352 582,36 Kč s příslušenstvím a částky 55 111 Kč s příslušenstvím

I. Žalovaná je povinna zaplatit žalobci a) částku 250 000 Kč s úrokem z prodlení ve výši 9 % ročně od 15. 8. 2018 do zaplacení, to vše do 15 dnů od právní moci výroku tohoto rozsudku.

II. Žalobní návrh, aby žalovaná byla povinna zaplatit žalobci a) částku 102 582,36 Kč, úrok z prodlení ve výši 8,05 % ročně z částky 70 999 Kč od 30. 11. 2016 do zaplacení, úrok ve výši 8,05 % ročně z částky 250 000 Kč od 30. 11. 2016 do 14. 8. 2018 a úrok z prodlení ve výši 9 % ročně z částky 31 583,36 Kč od 15. 8. 2018 do zaplacení, se zamítá.

III. Žalobní návrh, aby žalovaná byla povinna zaplatit žalobci b) částku ve výši 55 111 Kč s úrokem z prodlení ve výši 9 % ročně od 15. 8. 2018 do zaplacení, se zamítá.

IV. Žalovaná je povinna nahradit žalobci a) náklady řízení k rukám právního zástupce žalobce příjmení jméno příjmení do 15 dnů od právní moci výroku tohoto rozsudku ve výši 61 953 Kč.

V. Žalobce b) je povinen nahradit žalované náklady řízení k rukám právního zástupce žalované příjmení jméno příjmení do 15 dnů od právní moci výroku tohoto rozsudku ve výši 57 257,20 Kč.

1 Žalobce a) se domáhal vůči žalované zaplacení celkové částky 352 582,36 Kč spolu s úroky z prodlení, a to z částky 320 999 Kč od 30. 11. 2016 do zaplacení a z částky 31 583,36 Kč od 15. 8. 2018. Žalobce b) se domáhal vůči žalované zaplacení částky 55 111 Kč s úroky z prodlení od 15. 8. 2018 do zaplacení. Žalobce b) tj. celé jméno žalobce je jednatelem a jediným společníkem společnosti právnická osoba, tedy žalobce a). V žalobním návrhu uvedl, že žalované zapůjčil v průběhu roku 2014 k dlouhodobějšímu užívání osobní automobil Ford Fiesta, s nímž došlo k dopravní nehodě, kterou zavinila žalovaná a škoda způsobená na jiném vozidle byla uhrazena z povinného ručení žalobce celé jméno žalobce prostřednictvím pojišťovny. Škoda na vozidle příjmení jméno činila 80 000 Kč a byla žalobcem uhrazena, není ale na žalované požadována. Vzhledem k tomu, že vozidlo příjmení jméno nebylo po opravě pro žalovanou již vyhovující, projevila zájem o koupi nového osobního vozidla, na jehož zakoupení však neměla potřebné finanční prostředky, neboť v té době studovala. Požádala proto žalobce a) o poskytnutí peněžité zápůjčky za účelem zakoupení vozidla. Žalobce a) jehož hospodářské výsledky umožňovaly tento postup, poskytl žalované dne 19. 5. 2016 bezúročnou peněžitou zápůjčku ve výši 250 000 Kč na zakoupení vozidla. Toto bylo zakoupeno téhož dne v obec. Žalobce b) jako jednatel žalobce a) vybral za tímto účelem dne 18. 5. 2016 na pobočce právnická osoba v obec potřebné finanční prostředky a doprovodil žalovanou do předmětného autosalonu, kde došlo ke koupi auta ze zapůjčených finančních prostředků. Byl zakoupen vůz Škoda Rapid, který byl následně registrován na jméno žalované, neboť na jeho pořízení byla žalované poskytnuta zápůjčka. Tato byla sjednána ústně a nebyla dohodnuta doba splatnosti. Tato nastala na základě dopisu ze dne 11. 10. 2016, který byl žalované doručen 18. 10. 2016 a splatnost zápůjčky tak nastala 29. 11. 2016. Zápůjčka byla sjednána jako bezúročná, žalovanou však nebyla uhrazena, ač k tomuto byla vyzvána výzvami ze dne 2. 7. 2018.

2 Dále žalobce a) krátkodobě zapůjčil žalované k dočasnému užívání resp. vyzkoušení mobilní telefon zn. iPhone stříbrné barvy zakoupený dne 28. 12. 2017 v USA. Žalovaná telefon nevrátila, ač o to byla opakovaně žádána. Naposledy dopisem ze dne 2. 7. 2018. Nesdělila žalobci, kde se telefon nachází, zda je funkční a nepoškozený, proto požaduje zaplacení peněžního ekvivalentu ve výši 23 583,36 Kč, tedy ceny, za kterou byl pořízen a ihned zapůjčen žalované. Dále žalobce a) poskytl žalované formou bankovního převodu několik bezúročných půjček. Jednalo se o zápůjčky ve výši 8 000 Kč dne 11. 12. 2015, 9 999 Kč dne 27. 1. 2016, 3 000 Kč dne 15. 6. 2016, 50 000 Kč dne 19. 9. 2016, 3 000 Kč dne 22. 2. 2017, 5 000 Kč dne 25. 7. 2017, celkem tak ve výši 78 999 Kč Tyto byly poskytnuty z firemního účtu na základě ústní smlouvy a jejich splatnost nastala na základě výpovědi z těchto smluv dne 29. 11. 2016 a 14. 8. 2018. Žalovaná tyto zápůjčky nevrátila ani na základě předžalobní výzvy ze dne 2. 7. 2018.

3 Žalobce b) v žalobě uvedl, že jako fyzická osoba poskytl žalované rovněž několik bezúročných peněžních zápůjček, a to dne 26. 6. 2017 částku 3 000 Kč, dne 18. 4. 2017 částku 2 000 Kč, dne 28. 4. 2017 částku 2 000 Kč, dne 10. 5. 2017 částku 4 000 Kč, dne 1. 10. 2017 částku 1 111 Kč, dne 20. 3. 2018 částku 20 000 Kč, dne 15. 4. 2018 částku 20 000 Kč a dne 19. 5. 2018 částku 3 000 Kč, celkem tak ve výši 55 111 Kč. I tyto zápůjčky byly poskytnuty bankovním převodem a nebyly dosud vráceny ani na základě písemné výzvy.

4 Ve věci byl vydán platební rozkaz, proti němuž podala žalovaná odpor. Uvedla, že žalobní nárok zcela neuznává a má jej za nedůvodný. S žalobcem b) žila v 6 letém vztahu ve společné domácnosti, kupovali si dárky a společně si pořídili i psa. Během svého vztahu se několikrát rozešli a po definitivním rozchodu jí začal žalobce b) zasílat předžalobní upomínky. Má za to, že není podstatné, zda jí měl jednotlivé částky poskytnout žalobce a) či b), neboť jediným jednatelem a společníkem žalobce a) je žalobce b). Ona sama neměla nikdy přístup k účtům žalobců a není jí tak známo, které platby byly z kterého účtu realizovány. Veškeré platby fakticky ovládal žalobce b), tedy celé jméno žalobce a ona tyto částky vnímala jako dary a příspěvky na domácnost od celé jméno žalobce, jako fyzické osoby. K uváděné bezúročné zápůjčce ve výši 250 000 Kč sdělila, že žalobce jí předal peníze na nákup předmětného vozidla Škoda Rapid jako dar a ani jedna ze stran neměla v úmyslu předání této částky chápat jako zápůjčku a s ohledem na to, že se jednalo o dar, byla proto zapsána jako vlastník vozidla. Lze těžko chápat, že by si žalobce nesjednal písemnou smlouvu, pokud by šlo o zápůjčku. Pokud jde o mobilní telefon, tento jí byl zakoupen jako vánoční dárek dne 28. 12. 2017 v USA, kde spolu trávili zimní dovolenou. Nejednalo se tak o zapůjčení telefonu či jeho vyzkoušení. Pokud jde o tvrzené zápůjčky ve výši 78 999 Kč, poukázala opětovně na to, že spolu s žalobce b) bydleli, ona zajišťovala nákup a běžné potřeby domácnosti, byla bez vlastního příjmu a peníze na nákupy jí tak posílal žalobce. Jednalo se tak o finanční prostředky na vedení domácnosti. Ona sama se podílela na vedení domácnosti svou činností. K tomuto vyjádření doložila několik SMS zpráv, v nichž byly žádosti o zaslání finanční částky na nákup potravin. Rovněž tak předložila zprávu, v níž je uvedeno:„ Tuto zprávu si ulož, jelikož nic po tobě nechci, ani chtít nebudu, zlost ze mě vyprchává, že jsem tě rozmazloval, byla moje blbost.“

5 K obsahu odporu žalované žalobce b) sdělil, že se žalovanou nikdy nesdílel společnou domácnost, žalovaná ho navštěvovala pouze o víkendech a to nepravidelně, neboť studovala. Pokud u žalobce pobývala, na domácnost včetně stravy nepřispívala. Peněžní prostředky na zakoupení vozidla Škoda Rapid nebyly darem pro žalovanou, nýbrž pouhou půjčkou, kdy žalobce a) neměl ani důvod, pro který by měl žalované darovat tak vysokou finanční částku. Rovněž tak telefon iPhone nebyl vánočním darem.

6 Žalobce a) poukázal na nepřijatelnost tvrzení žalované, když mezi právnickou osobou a osobou fyzickou ani nemůže být vedena společná domácnost. Ze strany žalobce b) se nejednalo o dary, ale o zápůjčky, které byly žalovanou přijaty. Žalobce však byl hodně velkorysý, pokud jde o splácení, a po zpřetrhání kontaktů již nebyla dohoda s žalovanou možná.

7 Žalovaná opětovně zdůraznila dlouhodobý vztah s žalobcem s panem celé jméno žalobce, který byl vztahem partnerským, kdy užívali vše společně a hradili i náklady na jídlo. Pokud jí byly zasílány finanční prostředky na účet, nerozlišovala, zda patřily společnosti či panu celé jméno žalobce. Osobní automobil vnímala jako dar, neboť pokud by se jednalo o dopravní prostředek společnosti žalobce, musel by být zanesen do účetnictví. SMS zprávu ze dne 11. 6. 2018 vnímala jako zprávu od svého přítele, který tvrdí, že po ní nikdy nic nebude chtít a nechce. Tuto SMS zprávu považuje za nejdůležitější důkaz, jímž prokazuje, že se jednalo o dary. Celou situaci vnímá jako jakousi odplatu za rozchod s panem celé jméno žalobce. To, že se jednalo o vedení společné domácnosti, prokazují rovněž SMS zprávy ve znění„ večeře je už hotová“, či„ začnu vařit později“ apod. či požadavky na zaslání finanční částky na zakoupení potravin. Pro žalobce b) také zařizovala dle jeho pokynů různé nákupy oblečení či dárků. Pořídili si spolu i psa. To, že se jednalo o vztah milenecký, nikoliv obchodní, prokazovala i fotografiemi ze společné domácnosti. Poukázala na to, že veškeré platby ovládal vždy žalobce b) jako fyzická osoba. Sama nerozlišovala, zda se jedná o prostředky žalobce a) či žalobce b). Žalobce b) tak fakticky jednal jako jediný zástupce za žalobce a), jak sám uznal za vhodné. Není tak podstatné, z jakého účtu byly na její účet poukazovány finanční částky, ani to, z jakých prostředků byly konkrétní věci pořízeny. Má za to, že při provádění plateb ze soukromého účtu či účtu společnosti nebylo rozlišováno, zda se jedná platby na soukromé účely nebo platby pro podnikání. Pokud jde o osobní automobil Škoda Rapid, žalobce jí předal peníze na nákup předmětného vozidla jako dar a má za to, že ani jedna ze stran neměla v úmyslu chápat předání této částky jako zápůjčku a s ohledem na skutečnost, že se jednalo o dar, byla také žalovaná zapsána jako vlastník vozidla. Žádná písemná smlouva nebyla sepsána. V roce 2016 došlo k rozchodu, ale následně došlo k obnovení jejich vztahu. V roce 2018 došlo k dalšímu rozchodu a v závislosti na to má za to, že došlo k podání uvedené žaloby. Auto žalobci sama nabízela k vrácení, nicméně k dohodě nedošlo. Na vozidle vznikla škoda, která byla žalované pojišťovnou vyplacena ve výši 44 766 Kč a žalovaná následně na účet žalobce převedla částku 45 000 Kč, když žalobce přislíbil zajistit opravu vozidla, což však neučinil. Poukázala na to, že po obnovení partnerského vztahu od podzimu 2016 do léta 2018 žalobce žalovanou o vrácení ničeho nežádal, naopak jí jako dárek koupil nový mobilní telefon a pravidelně jí zasílal peníze na domácnost. Poté se rozhodl zopakovat svůj postup z roku 2016, kdy jí opět vyzval k vrácení všeho, co po ní požadoval již v roce 2016 a co v roce 2018 nebylo promlčeno. K prokázání vzájemného partnerského vztahu předložila žalovaná řadu fotografií.

8 Z výpovědi žalobce b) celé jméno žalobce bylo zjištěno, že mezi ním a žalovanou se jednalo o partnerský vztah, kdy se setkávali převážně o víkendech, a vztah trval po dobu 5 let. Bydleli společně tak, že žalovaná jezdila k němu, či jezdili ke známým či na dovolené. O domácnost se starala sporadicky, nebylo to pravidelně, jednalo se o úklid, vyprání či uvaření, většinou z prostředků, které jí poskytl. Není mu známo, že by hradila něco ze svých prostředků. Rozlišoval, pokud jde o dary, tyto byly zejména k narozeninám, na Vánoce či různých výročí. Pokud se jednalo o zápůjčky, tyto byly poskytnuty jeho společností, o čemž žalovaná věděla, byly jen od společnosti právnická osoba. Pokud žalované dával peníze jako fyzická osoba, byly to příspěvky na domácnost, které nechtěl vracet. Zápůjčka byla ze právnická osoba v roce 2016, byla vyšší suma, kdy žalovaná byla na Ibize a potřebovala splatit dluh své matce, což bylo asi 45 000 Kč. Další zápůjčka byla na zakoupení automobilu Škoda Rapid, která byla vybrána v hotovosti, z níž bylo auto uhrazeno v autobazaru, kde byl spolu s žalovanou. O této zápůjčce věděli také jejich známí. Dohoda o vrácení nebyla učiněna s tím, že zápůjčku začne žalovaná splácet poté, co si začne vydělávat. Mobilní telefon, který byl zakoupen po Vánocích v USA a byl také hrazen z účtu společnosti. Žalovaná chtěla telefon půjčit, proto tak učinil, smlouva nebyla sepisována. Poukázal na to, že žalovaná používala i jeho služební auto. Uvedl, že si přesně již nevzpomíná, jaká konkrétní částka byla žalované společností právnická osoba poskytnuta. Jako fyzická osoba však žalované žádnou půjčku neposkytl. V roce 2016 požadoval k vrácení pouze auto, o němž žalovaná vždy říkala, že by auto vrátila, což však neučinila, a to ani při druhé výzvě. Potvrdil, že po havárii vozidla mu žalovaná zaslala finanční prostředky, které obdržela od pojišťovny, a z této byly hrazeny opravy. Jako dary poskytoval žalované jiné věci jako kabelky, kolo, dovolené apod. Hradil také žalované náklady na provoz auta, když žalovaná auto potřebovala za účelem dojíždění do školy. Auto, které měla od něj dříve zapůjčené, v roce 2015 poškodila.

9 Z výpovědi žalované bylo zjištěno, že její vztah s žalobcem b) celé jméno žalobce byl vztahem partnerským, bezvadným a intimním. Byl navázán v jejích 17 letech a chodili spolu po dobu 6 let. V té době studovala, peníze na studium jí předávali rodiče, na domácnost jí předával peníze žalobce pan celé jméno žalobce. Nerozlišovala přitom, zda poslané peníze byly od žalobce a) či b). Nikdy nehovořili o tom, jaké peníze by měla vrátit a že by se mělo jednat o půjčky. Žádnou částku na splacení dluhu své matce jí žalobce neposlal, a pokud jí poslal částku kolem 45 000 Kč, bylo to na běžnou potřebu, kdy bylo třeba koupit něco dražšího do domácnosti. Na zakoupení osobního auta se také nejednalo o žádnou půjčku, toto žalobce nikdy neuváděl, byl to dárek z jeho iniciativy. Sám se také chlubil, že jí koupil auto Škoda Rapid. Není jí známo, z jakých prostředků toto bylo hrazeno. Mobilní telefon byl zakoupen v USA, kde byli po vánočních svátcích na dovolené a kdy také věděla, že takovýto dárek dostane a že tam bude zakoupen jako jediný dárek k Vánocům. Nejednalo se pouze o zapůjčení telefonu. Nikdy také nehovořili o tom, aby mu auto vrátila, pouze možná přišla nějaká zpráva o vrácení auta, ale později žalobce sdělil, že to bylo ve zlosti, auto ještě má a užívá ho. Auto také vybírali společně ještě, než ho jeli koupit.

10 Ze svědecké výpovědi anonymizováno jméno příjmení, sestry žalobce b), bylo zjištěno, že žalobce spolu se žalovanou, která byla jeho přítelkyní, k ní jezdili na návštěvu. Seznámili se, když končila 3. ročník gymnázia a z rozhovorů vyplynulo, že spolu nežijí, ale často se navštěvují. Má však za to, že se mezi nimi jednalo o známost intimní. Je jí známo o tom, že její bratr podniká, na Slovensku má svoji společnost a tak o majetkových záležitostech spolu několikrát hovořili. Dotazoval se jí, zda je nějaký rozdíl, pokud půjčí žalované finanční prostředky na auto, aby mohla dojíždět do školy a zda je rozdíl, pokud jde o půjčku poskytnutou právnickou či fyzickou osobou. Uvedla mu, že pokud budou prostředky poskytnuty z finančních prostředků společnosti, nechť je toto zaneseno do účetnictví. Později se rovněž společně setkali, to již žalovaná již měla auto Škoda Rapid. Hovořily o tom, neboť sama měla rovněž auto značky Škoda, žalovaná jí říkala, že peníze na auto jí půjčil žalobce, ale nemusí to splácet hned, ale až bude zaměstnána. Ví, že v pozdější době se účastníci rozešli. O žádných dalších případných půjčkách jí není známo. Dárky žalovaná od žalobce určitě dostávala, jednalo se o různé šperky, značkové kabelky a další, zejména zahraniční výlety. Žalobce měl možnost nakupovat telefony ve velkém za 1 Kč, žalovaná tak měla telefon iPhone v užívání.

11 Ze svědecké výpovědi jméno příjmení bylo zjištěno, že žalobce b) a žalovaná byli přátelé, měli spolu známost, žalovaná v té době studovala, volný čas trávili společně, neboť se společně stýkali na různých akcích. Nikdy spolu mnoho nehovořili o majetkových věcech, žalobce hovořil o nějakých půjčkách. Je mu známo, že žalobkyně dostala auto, ale jak ho dostala, mu není známo, zda šlo o dar či o půjčku. V roce 2016 byl spolu se žalovanou i dalšími na Ibize, sám to za všechny financoval a za žalovanou následně úhradu provedla její matka, což zjistil z výpisu z účtu a žalovaná mu sama říkala, že jí matka na cestu půjčila. Pak se spolu zřejmě vyrovnaly.

12 Svědek jméno příjmení uvedl, že společně se s účastníky stýkal, zejména o víkendech, kdy spolu účastníci bydleli. Občas od účastníků zaslechl něco o penězích, které byly potřeba na nákup auta, či na dovolenou. Žalobce mu říkal, že půjčil žalované peníze a v dřívější době oba hovořili o autě a o tom, že žalobce žalované na auto půjčil, neboť ho potřebovala a předchozí auto Fiat bourala. Hovořili o tom oba. Není mu známo, na koho auto bylo psáno, ale žalovaná si ho zřejmě ponechala. Po rozchodu účastníků v roce 2016 byl žalobcem zmocněn, aby auto od žalované převzal, neboť se s ní zřejmě nechtěl vidět. Za tímto účelem žalovanou kontaktoval, ale telefon mu nezvedala. Auto měl od ní převzít asi 2-3 měsíce po jeho zakoupení. Na půjčce na auto se shodli oba účastníci a není mu známo nic o tom, že by půjčka byla prominuta. Je mu tak známo, že účastníci řeší auto a půjčku na auto.

13 Svědek příjmení příjmení uvedl, že oba účastníky zná jako partnery, kteří spolu byli zejména o víkendech, neboť žalovaná studovala. Nikdy s nimi majetkové věci neprobíral, je mu známo pouze to, že na auto Škoda Rapid žalobce žalované půjčoval v roce 2016 či 2017. Pokud jde o telefon, má za to, že žalobce telefon pro žalovanou kupoval, ona měla vždy nejnovější telefony rovněž jako žalobce. Potvrdil, že se svědkem panem příjmení věc probírali a dospěli k závěru, že kdyby žalovaná žalobci auto vrátila, tak nemuseli u soudu vůbec vypovídat.

14 Ze svědecké výpovědi anonymizováno jméno příjmení, matky žalované, bylo zjištěno, že žalovaná měla s panem celé jméno žalobce dlouholetý vztah. V roce 2016 byla žalovaná na dovolené na Ibize, platba za tuto dovolenou byla hrazena z jejích prostředků, kdy sama zaslala spolucestujícímu peníze na účet, neboť platby měly být uhrazeny rychle a měli účet u stejné banky. S žalovanou následně vypořádání neřešila, neboť jí vypomohla a žádné peníze po ní nepožadovala. Není jí známo nic o tom, že by si žalovaná půjčovala nějaké peníze, aby jí je mohla vrátit.

15 Z výpisu z účtu u anonymizována dvě slova bylo zjištěno, že dne 18. 5. 2016 byla z účtu společnosti právnická osoba vybrána částka 300 000 Kč v hotovosti.

16 Z výpisu z účtu u právnická osoba bylo zjištěno, že na účet jméno příjmení byla připsána dne 18. 8. 2016 částka 23 217 Kč od jméno příjmení.

17 Z předžalobní výzvy ze dne ne 11. 10. 2016 sepsané anonymizováno příjmení a adresované žalované bylo zjištěno, že výzva byla zaslána oběma žalobci žalované ve věci škody způsobené na vozidle příjmení jméno, dále vrácení telefonu zn. iPhone, vrácení peněžitých zápůjček v celkové výši 327 332 Kč, když částka 250 000 Kč měla být zapůjčena právnická osoba na pořízení osobního vozidla, které bylo zakoupeno dne 19. 5. 2016 v obec. Rovněž tak byly vzhledem k nesjednané výpovědní době při poskytnutí půjček dány výpovědi ze všech smluv o peněžních zápůjčkách.

18 Z korespondence mezi žalobcem b) a žalovanou ze dne 19. 10. a 26. 10. 2016 a 8. 7. 2018 bylo zjištěno, že tyto adresoval žalobce b) žalované s tím, že mezi nimi jakýkoliv kontakt již definitivně skončil a v dopise ze dne 8. 7. 2018 se dále zmiňuje tak, že kdyby měla žalovaná charakter, tak by beze slov vrátila auto místo peněz, jak mu vždycky říkávala a domnívá se, že dárků a dovolených za celých 6 let bylo z jeho kapsy dost.

19 Podle § 2390 občanského zákoníku č. 89/2012 Sb. (dále jen o.z.) přenechá-li zápůjčitel vydlužiteli zastupitelnou věc tak, aby ji užil dle libosti a po čase vrátil věc stejného druhu, vznikne smlouva o zápůjčce. Podle § 2393 o.z. neurčí-li smlouva, kdy má být zápůjčka vrácena, je splatnost závislá na vypovězení smlouvy. Není-li o výpovědi ujednáno nic jiného, je výpovědní doba šest týdnů.

20 Podle § 2055 o.z. darovací smlouvou dárce bezplatně převádí vlastnické právo k věci nebo se zavazuje obdarovanému věc bezplatně převést do vlastnictví a obdarovaný dar nebo nabídku přejímá.

21 Po zhodnocení všech důkazů jednotlivě v jejich vzájemné souvislosti soud dospěl k názoru, že žalobní návrh je pouze částečně důvodný. V řízení bylo prokázáno zejména výpovědí účastníků, že jejich vztah byl partnerský a o víkendech spolu žili a hospodařili. Sám žalobce b) jako fyzická osoba uvedl, že žalované sám žádnou půjčku neposkytl, zápůjčky byly jen od společnosti právnická osoba Pokud předával žalované finanční prostředky jako fyzická osoba, jednalo se o příspěvky na domácnost, které nechtěl vracet, co tedy žalované dával sám, nežádal vrátit. Požaduje pouze prostředky, které byly poskytnuty z jeho společnosti právnická osoba, a to zejména finanční prostředky na zakoupení automobilu Škoda Rapid a dále mobilní telefon. Žalovaná věděla o zápůjčkách, které byly poskytovány společností, když tyto byly posílány z účtu společnosti na účet žalované, neboť měli účet u stejné banky. Soud nemohl vyhovět žalobnímu návrhu žalobce b) na úhradu částek 55 111 Kč, když sám žalobce celé jméno žalobce jako účastník řízení uvedl, že se nejednalo o zápůjčky žalované, ale příspěvky na domácnost. Sám tak popřel svá tvrzení uváděná v žalobě, soud proto musel jeho žalobní návrh na úhradu částky 55 111 Kč spolu s úroky z prodlení zamítnout. Žalovaná v této části žaloby tak byla úspěšná a potvrdilo se i společné hospodaření.

22 Pokud však jde o zápůjčky či dary od společnosti právnická osoba, zde soud vyhověl žalobnímu návrhu žalobce a) pouze částečně, a to zejména, pokud jde o zápůjčku na zakoupení osobního automobilu zn. Škoda Rapid ve výši 250 000 Kč. Žalobce prokázal výpisem z účtu a svou výpovědí, že dne 18. 5. 2016, tedy před zakoupením tohoto automobilu, vybral z účtu společnosti právnická osoba částku 300 000 Kč, která byla použita na úhradu automobilu a jednalo se o zápůjčku žalované, nikoliv o dar. Pokud žalovaná tvrdila, že automobil dostala darem, nebylo toto z její strany prokázáno a v tomto tvrzení zůstala osamocena, o darování také nepředložila ani nenavrhla žádný důkaz. Žalobce a), který měl být dárcem a za něhož jedná žalobce b) jako fyzická osoba – jednatel společnosti, toto nepotvrdil a také výslechy svědků bylo prokázáno, že se mělo jednat o zápůjčku, která měla být vrácena, či mělo být vráceno auto. Smlouva o zápůjčce je také smlouvou reálnou, která vznikne přenecháním věci, nejen ujednáním stran. Sama žalovaná také na počátku řízení byla ochotna uvedený automobil vrátit, což však žalobce odmítl, vzhledem k tomu, že auto bylo havarované a k vrácení byla následně navrhována nízká částka. Pokud by šlo o dar, je podle § 2055 o.z. rozhodující vůle dárce, což v daném případě nebylo prokázáno, smlouva nebyla sepsána, dárce toto nepotvrdil a žalovaná ve svém tvrzení ohledně daru zůstala osamocena. Soud tak má po provedeném dokazování za to, že se jednalo o zápůjčku, která má být vrácena. Vrácení zápůjčky nebylo časově dohodnuto, proto také žalobce ve výpovědi, kterou učinil písemně, stanovil lhůtu k vrácení dle ustanovení § 2393 odst. 1 o. z. Nebylo také prokázáno, že pokud dluh existoval, došlo k jeho prominutím, na což žalovaná poukazovala, s odkazem na sdělení žalobce b) žalované v SMS zprávě, že na ní nebude nic požadovat a zlost z něho vyprchává. Z této zprávy nelze žádným způsobem jednoznačně prokázat, že by došlo k prominutí dluhu, zejména jakého konkrétního dluhu, když těchto bylo v žalobním návrhu tvrzeno více. Žalobnímu návrhu žalobce a) tak bylo v tomto směru vyhověno.

23 Pokud však jde o telefon iPhone, soud má za to, že v tomto případě se podařilo prokázat žalované, že se jednalo o vánoční dárek, který měl být zakoupen v USA, kam po Vánocích společně odjížděli na dovolenou a kde jsou tato zařízení mnohem levnější. Nebylo prokázáno tvrzení žalobce, že by se jednalo pouze o zapůjčení telefonu. Nepožadoval ani jeho vrácení, ale požadoval částku, za niž byl telefon zakoupen. Pokud by se jednalo o zapůjčení, mělo by být požadováno jeho vrácení, nikoliv jeho kupní cena po tolika letech jeho užívání. Rovněž tak nebyly prokázány finanční částky, které měly být žalované zasílány z účtu společnosti, neboť nebylo prokázáno, na co tyto částky měly být zapůjčeny, a vzhledem k tomu, že spolu účastníci žili, tedy žalobce b) a žalovaná, jednalo se spíše o zaslání prostředků buď na domácnost či zakoupení různých věcí do domácnosti či dárků, což vyplynulo i z SMS zpráv. Žalobce tak neprokázal, že by se tak jednalo o zápůjčky uváděných finančních částek, a toto nepotvrdili ani vyslechnutí svědkové. Žalobní návrh na zaplacení žalované částky ve výši 102 528,36 Kč musel být proto zamítnut, a to i spolu s úroky z prodlení. Žalobci a) tak byla přiznána pouze zápůjčka na osobní automobil ve výši 250 000 Kč, výši této částky obě strany potvrdily, rozpory však byly v tom, zda se jednalo o dar či zápůjčku. Jak již bylo uvedeno, nebylo prokázáno, že by se jednalo o dar, ale naopak byla prokázána zápůjčka, a to ze strany společnosti. Žalobci a) tak byla k vrácení přiznána částka 250 000 Kč se zákonným úrokem z prodlení, ovšem nikoliv od 30. 1. 2016 jak bylo požadováno, ale až od 15. 8. 2018 do zaplacení, když vzal soud v úvahu to, že účastníci spolu ještě určitou dobu poté, co žalobce požadoval poprvé tuto částku k vrácení, žili. Za období od 30. 11. 2016 do 14. 8. 2018 tak byl žalobní návrh žalobce a) zamítnut.

24 Podle § 142 odst. 1 o.s.ř. účastníku, který měl plný úspěch ve věci, přizná soud náhradu nákladů potřebných k účelnému uplatňování nebo bránění práva proti účastníku, který úspěch neměl. V dané věci nebyl žalobce b) ve sporu s žalovanou úspěšný, neboť jeho návrh byl soudem zamítnut, proto má úspěšná žalovaná právo vůči žalobci b) na náhradu nákladů řízení potřebných k účelnému bránění práva. Žalovaná prostřednictvím svého právního zástupce požadovala nahradit vůči žalobci b) náklady za právní zastoupení za 19 úkonů právní pomoci po 3 340 Kč, z čehož bylo 6 úkonů za nahlížení do spisu. Nahlížení do spisu je ale i dle rozhodnutí Nejvyššího soudu např. sp. zn. 22 Cdo 1176/2015 či 21 Cdo 444/2016 nutno považovat za součást právní služby spočívající v převzetí zastoupení, nikoliv za samostatný úkon, není-li to nezbytné vzhledem k okolnostem případu (velké množství obsáhlých listin předložených protistranou, a účelnosti tohoto úkonu). Soudem bylo zjištěno, že prováděné nahlížení do spisu nebylo účelné, bylo prováděno advokátní koncipientkou v rozmezí několika minut a aniž by do spisu byly založeny nové listiny ze stran žalobců, které by bylo třeba prostudovat. Veškeré listiny také byly straně žalované zaslány. Nejednalo se tak o samostatné úkony nutné k účelnému uplatňování či bránění práva, proto nemohly být účtované úkony za nahlížení do spisu v žádném z případů přiznány. Účelně uplatňovanými tak bylo 11 úkonů, z čehož 2 úkony byly delší než 2 hodiny, a to při jednáních ve dnech 2. 6. 2021 a 8. 9. 2021. Přiznána tak byla náhrada za 13 úkonů právní služby po 3 340 Kč, což činí 43 420 Kč, dále 13 paušálních náhrad po 300 Kč a 21% DPH ve výši 9 937, 20 Kč. Celkově tak byla přiznána náhrada ve výši 57 257,20 Kč dle vyh. č. 177/1996 Sb. tvz. advokátního tarifu.

25 Měl-li účastník úspěch ve věci pouze částečný je nutno postupovat dle ustanovení § 142 odst. 2 o.s.ř. dle něhož soud náhradu nákladů řízení poměrně rozdělí, popř. vysloví, že žádný z účastníků nemá právo na náhradu nákladů řízení. Žalobce a), který také žalovanou vyzval před podáním žaloby k plnění dle § 142a odst. 1 o.s.ř. měl ve věci úspěch částečný, a to v 70 %, když byla požadována částka 352 582,36 Kč a byla přiznána částka 250 000 Kč. Dle míry úspěchu a neúspěchu lze tak přiznat žalobci a) náhradu ve výši 40 % vynaložených účelných nákladů. V daném případě se jednalo o 12 úkonů, přitom 4 úkony byly společné pro oba žalobce, neboť byli zastupováni týmž právním zástupcem, bylo tak třeba dle § 12 odst. 4 advokát. tarifu snížit mimosmluvní odměnu o 20 %. Z tarifní hodnoty 352 582,36 Kč činila odměna za jeden úkon částku 9 740 Kč, jednalo se o 4 společné úkony po 7 792 Kč, což činí 31 168 Kč, dále o 6 úkonů, z čehož 2 byly delší než 2 hodiny – jednání dne 2. 6. 2021 a 8. 9. 2021, tedy o 8 úkonů po 9 740 Kč, což činí 77 920 Kč, 12 režijních paušálů po 300 Kč a 21 % DPH ve výši 23 664 Kč, což je celkově částka spolu se soudním poplatkem za danou věc ve výši 17 630 Kč, kterou žalobce a) uhradil, částka 153 982 Kč. Z této částky lze přiznat žalobci a) vzhledem k míře úspěchu a neúspěchu pouze 40 % nákladů, což činí částku 61 593 Kč, která byla také přiznána.

26 Pokud jde o lhůty k plnění tyto soud stanovil dle § 160 odst. 1 o.s.ř. delší než zákonné třídenní, a to v délce 15 dnů s ohledem na výši částek.

Proti tomuto rozsudku lze podat odvolání do 15 dnů ode dne doručení, písemně, dvojmo, prostřednictvím podepsaného soudu, ke Krajskému soudu v Hradci Králové – pobočka Pardubice.

Nesplní-li povinní dobrovolně, co jim ukládá vykonatelné rozhodnutí, může oprávněný požádat soud o výkon rozhodnutí - exekuci.

Cited legal provisions:
§ 142 z. č. 99/1963 Sb.
§ 160 z. č. 99/1963 Sb.
§ 2390 z. č. 89/2012 Sb.
§ 142a z. č. 99/1963 Sb.
§ 2393 z. č. 89/2012 Sb.
§ 2055 z. č. 89/2012 Sb.