Ústavní soud rozhodl soudcem zpravodajem Pavlem Šámalem o ústavní stížnosti stěžovatelky J. P., bez právního zastoupení, proti rozhodnutí Krajského soudu v Ostravě - pobočky v Olomouci ze dne 23. ledna 2020 č. j. 70 Co 27/2020-1873 a usnesení Okresního soudu v Šumperku ze dne 24. září 2019 č. j. 40 P 353/2015-1774, za účasti Krajského soudu v Ostravě - pobočky v Olomouci a Okresního soudu v Šumperku, jako účastníků řízení, takto:


 Ústavní stížnost se odmítá.
 


 Odůvodnění

1. Dne 27. 5. 2020 bylo Ústavnímu soudu doručeno podání stěžovatelky označené jako "Ústavní stížnost".


 2. Dříve než se Ústavní soud může zabývat podstatou ústavní stížnosti, je třeba zkoumat, zda návrh splňuje náležitosti předpokládané zákonem č. 182/1993 Sb., o Ústavním soudu, ve znění pozdějších předpisů (dále jen "zákon o Ústavním soudu"). Nejsou-li tyto náležitosti splněny, je stěžovatel zpravidla vyzván k odstranění vad v určené lhůtě.

3. Návrh stěžovatelky není možno považovat za řádný návrh na zahájení řízení před Ústavním soudem, jelikož trpí zjevnými vadami. Z návrhu je možno dovodit pouze to, že stěžovatelka má bez jakéhokoliv bližšího zdůvodnění za to, že v záhlaví uvedenými rozhodnutími byla porušena její ústavně zaručená základní práva podle čl. 36 odst. 1 a čl. 37 odst. 3 Listiny základních práv a svobod. Stěžovatelka však není pro řízení před Ústavním soudem zastoupena advokátem, v návrhu chybí jakákoliv ústavněprávní argumentace k údajnému porušení jejích základních práv a svobod a není přiložena ani kopie rozhodnutí o posledním prostředku, který byl k ochraně práva použit.

4. K odstranění formálních a obsahových nedostatků podání, jakož i nedostatku povinného zastoupení advokátem, byla stěžovatelka vyzvána samostatným přípisem ze dne 9. 6. 2020. Ústavní soud stěžovatelku poučil o nutných náležitostech ústavní stížnosti s tím, že každá ústavní stížnost musí být sepsána advokátem a doložena jeho plnou mocí, ve které je výslovně uvedeno, že je udělena pro zastupování před Ústavním soudem (§ 30 odst. 1, § 31 odst. 2 zákona o Ústavním soudu), přičemž byla informována, že advokáta jí za určitých podmínek může určit Česká advokátní komora. Byla poučena také o podmínkách vyplývajících z § 34 odst. 1, § 72 odst. 3, § 72 odst. 6 a § 75 zákona o Ústavním soudu. K odstranění vad podání jí byla stanovena lhůta třiceti dnů od doručení výzvy k odstranění vad. Ústavní soud stěžovatelku rovněž poučil, že nebudou-li vady ve stanovené lhůtě odstraněny, bude její návrh podle § 43 odst. 1 písm. a) zákona o Ústavním soudu odmítnut. Lhůta k odstranění vad stěžovatelce uplynula dne 23. 7. 2020.

5. V reakci na výzvu Ústavního soudu stěžovatelka požádala o určení advokáta podle § 18 odst. 2 zákona č. 85/1996 Sb., o advokacii, ve znění pozdějších předpisů. Telefonickým dotazem u České advokátní komory Ústavní soud zjistil, že žádost stěžovatelky o určení advokáta byla rozhodnutím ze dne 10. 8. 2020 zamítnuta.

6. Ústavní soud konstatuje, že se k zákonnému požadavku právního zastoupení advokátem opakovaně vyjádřil ve své rozhodovací praxi tak, že jeho smysl a účel je třeba spatřovat v mimořádné závažnosti řízení před Ústavním soudem a s tím spjaté snaze zajistit právně kvalifikované uplatňování práv před Ústavním soudem, jakož i vyšší stupeň objektivity účastníků řízení při posuzování vlastního postavení. Upozornit lze i na univerzálnost řízení před Ústavním soudem z hlediska návaznosti na jiné druhy procesního řízení.

7. Stěžovatelka ve lhůtě, která jí k tomu byla určena, neodstranila nedostatek právního zastoupení, ani za účelem splnění této podmínky nepožádala o prodloužení dané lhůty.

8. Ústavní soud proto podle § 43 odst. 1 písm. a) zákona o Ústavním soudu mimo ústní jednání bez přítomnosti účastníků řízení ústavní stížnost stěžovatelky odmítl.

Poučení: Proti usnesení Ústavního soudu není odvolání přípustné.

V Brně dne 29. září 2020


Pavel Šámal v. r.
soudce zpravodaj