overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа 2-1692
УХВАЛА

01.11.2004 року

Корольовський районний суд м.Житомира в складі;

головуючого судді Ганеецької І.А.

при секретарі ІгнатюкТ.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.-

встановив :

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

В цілях забезпечення позову Корольовським райсудом м.Житомира 05.02.2002 р. винесено уквалу про накладення арешту на майно ОСОБА_2 - квартиру АДРЕСА_1

В даний час від відповідачки ОСОБА_2 надійшла заява про скасування даної ухвали у зв"язку з тим, що стягнуту судом суму шкоди позивачці відшкодовано.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення заяви відповідача з підстав зазначених ним в заяві.

Н а підставі викладеного,керуючиеь ст 149-155 ЦПК України,суд-

Ухвалив:

Скасувати ухвалу Корольовського райсуду м.Житомира від 05.02.2002 року про накладення арешту

на майно ОСОБА_2 - квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський

районний суд м.Житомира протягом 15 днів починаючи з дня її ухвалення.

СУДДЯ І.А.Гансецька
Кобеляцький районний суд Полтавської області
№2-1494/04
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2004 року. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого : судді - Рожкової Н.М.

при секретарі - Чорній А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кобеляки справу за позовом ОСОБА_1 до ПОЛТАВСЬКОЇ РЕГІОНАЛЬНОЇ АГРАРНО-ПРОМИСЛОВОЇ БІРЖІ про визнання договору дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача Полтавської регіональної аграрно-промислової біржі про визнання договору купівлі- продажу дійсним.

В позовній заяві він зазначав, що 10 лютого 1998 року між ним та ЗАТ „ Надія" був укладений на Полтавській регіональній аграрно-промисловій біржі договір купівлі- продажу. Згідно договору він купив у ЗАТ „Надія" нерухоме майно 43/300 частин будівель та споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 та складаються з майстерні по ремонту транспорту - контора, швейної майстерні, гаража Д, гаражів Е, Е1, приміщення для господарських потреб, замощення, загальною площе. 78,7 кв.м.

Вказаний договір був підписаний сторонами, та зареєстрований в Кременчуцькому міжміському бюро технічної інвентаризації. Позивач вказує, що він виконав всі вимоги договору, але договір не був посвідчений нотаріально.

Позивач прохав суд визнати договір купівлі-продажу дійсним.

В судовому засіданні позивач підтримав позов.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає , що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено факт укладення угоди купівлі-продажу нерухомого майна між позивачем та ЗАТ „Надія" 10 лютого 1998 року на біржових торгах Полтавською регіональною аграрно-промисловою біржою, що підтверджується договором (а.с.З).

Відповідно до ст.227 ЦК України (ред. 1963 р.) договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений.

Оскільки позивач виконав усі вимоги договору купівлі-продажу, то даний договір необхідно визнати дійсним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15,15-1,30,62 ЦПК України, ст.47,227 ЦК України ( ред. 1963 p.), суд

ВИРІШИВ:

Визнати дійсним договір купівлі продажу 43/300 частин будівель та споруд , що знаходяться в АДРЕСА_1 , укладений 10 лютого 1998 року між ОСОБА_2 та ЗАТ „ Надія" та зареєстрований Полтавською регіональною аграрно-промисловою біржою.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області протягом одного місяця.

Суддя:
Справа № 2-1118/2004р.
РІШЕННЯ

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2004 року

Суд Гусятинського району Тернопільської області

в складі:

головуючого суду Римара Г.М.

при секретарі Рога О.М

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятині справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення належності правовстановлюючих документів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення належності правовстановлюючих документів, оскільки, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , і вона являється спадкоємцем після його смерті. В складі спадкового майна є земельна ділянка розміром 2.04 га , яка розташована на території Постолівської сільської ради. Крім цього особисто її належить такаж земельна ділянка. Але заявниця не може ні успадкувати земельну ділянку чоловіка, ні розпоряджатися своєю земельною ділянкою тому, що в державних актах на право приватної власності на землю неправильно вказано їх прізвище ОСОБА_3 замість правильного ОСОБА_4 .

Вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що є підстави для задоволення заявних вимог на основі нищеподаних фактів.

Як видно з ксерокопії свідоцтва про одруження НОМЕР_1 від 15 липня 2004 року, прізвище чоловіка заявниці значиться як ОСОБА_2 .

Згідно ксерокопії свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 09.04.2004 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ксерокопії свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 10.02.1962 року, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ксерокопія паспорта НОМЕР_4 свідчить про те, що дійсним прізвищем заявниці є ОСОБА_1 .

Отже, судом здобуто достатньо доказів, що дають підстави задоволити заявлені вимоги, встановити належність правоустановлюючого документа.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.373, 375 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги задоволити.

Встановити ОСОБА_2 належність правовстановлюючого документу, державного акту на право приватної власності на землю 11-ТР № 016752, виданого Постолівською сільською радою 24 грудня 1999 року на ім`я ОСОБА_2 , а також встановити ОСОБА_1 належність правовстановлюючого документу державного акту на право приватної власності на землю 11-ТР № 016753, виданого Постолівською сільською радою 24 грудня 1999 року, на ім`я ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом одного місяця через суд Гусятинського району.

Суддя: Г.М.Римар
Корецький районний суд Рівненської області
Рішення

Іменем України

13 серпня 2004 року Корецький районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді Якимчук О.М.

при секретарі Гуцул Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Корці справу за позовом ОСОБА_1 до Корецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

В поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що ОСОБА_2 є її рідною бабою і проживала в АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 мала своє підсобне господарство та житловий будинок з надвірними будівлями.

Господарство, яке розташоване в АДРЕСА_1 , було зареєстровано на ім`я покійної ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 вона померла і після її смерті залишилася спадщина. На його ім`я складено заповіт. Технічної документації для того щоб виготовити свідоцтво про право власності ОСОБА_2 не встигла виготовити та свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями на себе не оформила з невідомих йому причин.В березні місяці 2004 року позивач звернувся до відповідача за свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, яке було видане 17.03.2004 року на ім`я покійної.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги і просить суд встановити право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 . Представник відповідача в суду надіслав заяву в якій позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти визнання права власності за позивачкою на спадкове майно.

Вислухавши доводи позивача, та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Про те, що саме ОСОБА_2 належав житловий будинок і був її власністю підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно серії СВА №890750. Факт прийняття своєчасно спадщини стверджується тим, що позивач похоронив покійну бабу, та розпоряджається її майном з 1999 року по даний час.

У відповідності до ст. ст. 1216, 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем і має право на спадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. Разом з тим він набуває права власності на спадкове майно.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 15,30,62,202,203,218 ЦПК України, ст.ст. 316,328,1222,1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкове майно після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними буділями, який розташований в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Корецький районний суд протягом місяця з наступного дня після його проголошення.

Суддя О.М. Якимчук
Справа № 2-1569/04
РІШЕННЯ

ІМЯМ УКРАЇНИ

22 липня 2004 року Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - Демченка С.М.,

при секретарі - Фаринич Н.А.,

з участю заявниці - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про оголошення громадянина померлим,

встановив:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась в суд з заявою про оголошення її чоловіка ОСОБА_2 померлим, мотивуючи тим, що вона проживала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, від якого у них народилось двоє дітей. В 1994 році її чоловік виїхав за межі України в невідомому напрямку і до дому більше не повернувся. З того часу пройшло майже десять років, але ніяких вістей про нього немає. Пошук його не дав належних результатів. Вона має намір переоформити будинок № 8 по вул. Шкільній в с. Чинадієво. в якому вона проживає, на своїх дітей, але без згоди чоловіка вона не може цього зробити, так як з будинку він не виписався.

Заявниця ОСОБА_1 свою заяву підтримала повністю та просила її задоволити.

Вислухавши пояснення заявниці, свідків, вивчивши письмові докази по справі суд приходить до слідуючого.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ОСОБА_2 прописаний на території селищної ради с. Чинадієво, але не проживає майже десять років. Цей факт стверджується довідкою селищної ради с. Чинадієво, та показами свідків.

Нормою матеріального права, що підлягає застосуванню до даних правовідносин є ст. 46 ЦК України, згідно якої фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом 3-х років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.

Відповідно до ст.46 ЦК України, керуючись ст.ст. 15, 30, 62, 203, 264 ЦПК України,

суд

РІШИВ:

Заяву задоволити.

Оголосити громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 - померлим.

Рішення може були оскаржено в апеляційний суд Закарпатської області через цей суд протягом місяця з наступного дня після його проголошення.

Головуючий: С.М.Демченко
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-1761/04
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2004 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді Кондратюк А.Д.

при секретарі Башинській Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту родинних відносин, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із даним позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадщину, в якій вказує, що 13.02.2004 року померла його мати ОСОБА_2 . По смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок № 9 по вулиці Центральній в с.Новаки Коростенського району та на земельну ділянку, загальною площею ,37 га при даному будинку.

По смерті спадкодавиці він фактично вступив в в управління спадщиною і розпорядився нею, однак в установлений термін не звернувся в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Тому, позивач вимушена звернутися в суд для встановлення факту прийняття нею цієї спадщини та визнання права власності на неї, оскільки встановлення цього факту має для її юридичне значення. Крім того позивач просив встановити той факт, що ОСОБА_2 дійсно являється його матір'ю, що може бути підтверджено довідкою про склад сім'ї,копією свідоцтва про народження.

Обгрунтованість та необхідність задоволення позову витікає із зібраних по справі доказів та документів ,які досліджені в судовому засіданні.

Вимоги позивача також обгрунтовані статтями 317,1235,1268 ЦК України і підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 15,30,62,273 ЦПК, ст.ст.317,1235,1268 ЦК України, суд

ВИ РІШИВ :

Позов задовольнити. Встановити факт родинних відносин, тобтто те, що померла ОСОБА_2 являється матір'ю ОСОБА_1 Васильовичу.Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 по смерті ОСОБА_2 , яка померла 13.02.2004 року,і визнати за ОСОБА_1

Васильовичем право власності на спадкове майно , яке залишилось по смерті померлої у вигляді житлового будинку № 9 та земельної ділянки,загальною площекЦІДХ-на-нри ньому по вулиці Центральній в с.Новаки Коростенського

району.

Рішення може бути протягом одного місяця оскаржене в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду з наступного дня після його проголошення.

Суддя:
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
Справа № 2-732/04
Р І Ш Е Н Н Я

І М`ЯМ У К Р А Ї Н И

28 квітня 2004 року Тернопільський міський суд в складі :

- головуючого судді: Юрдиги О.С.

- при секретарі: Тиханській О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через суперечки та непорозуміння, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім?ї є неможливим.

Відповідач у судове засідання повторно не з?явився, не повідомивши суду причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача при наявності достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступні факти.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.10.1987р. Під час перебування в шлюбі в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги один до одного, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних стосунків. Відповідач сім?ю матеріально не утримує. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення.

На підставі наведеного та керуючись ст.15,30,62,80 ЦІК України, ст.112,114 Сімейного Кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 31.10.1987р. у відділі реєстрації актів громадського стану Тернопільського міськвиконкому, актовий запис №1557.

При одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГС стягнути державне мито в розмірі одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян (17 грн.) з відповідача ОСОБА_2 , а позивачку ОСОБА_1 від сплати мита звільнити.

Рішення може бути оскаржене до алеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом одного місяця з наступного дня після його проголошення.

Головуючий-судя Юрдига О.С.
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Дело № 2-4098/2004 год
21 сентября 2004 года Павлоградский горрайонный суд Днепропетровской области в
председательствующего судьи - Земцовой Л.В., при секретаре - Савенковой А.А.,
рассмотрев в открытом судебном заседании в г.Павлограде гражданское дело по иску ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 в интересах несовершеннолетней ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 к ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7 о признании сделки действительной, признании права собственности на квартиру,
В обоснование своего иска истцы ссылаются на то, что 18 марта 1999 г. 2003 г. между ними и ответчиками на Павлоградской товарной бирже был заключен договор купли -продажи квартиры АДРЕСА_1.
В настоящее время истцы имеют намерения распорядиться купленной квартирой, однако сделать этого не могут из-за того, что договор заключен на Павлоградской товарной бирже, а не удостоверен нотариусом.
В судебном заседании истцы поддержали свои исковые требования, ответчики иск признали.
Изучив материалы дела, выслушав стороны, суд считает, что исковые требования истицы подлежат удовлетворению по следующим основаниям.
18 марта 1999 года на Павлоградской товарной бирже между истцом и ответчиками был заключен договор купли-продажи квартиры АДРЕСА_2 г.Павлограда.После заключения этого договора, за истцами было зарегистрировано право собственности в Павлоградском БТИ, они поселились в квартире и проживают там в настоящее время .Ответчики получили оговоренную в договоре купли-продажи сумму за проданную квартиру.
Каждая из сторон выполнила условия, необходимые для данного вида сделки, совершена она была по волеизъявлению 2-х сторон и поэтому в соответствии со ст.207 ГК ее следует признать действительной.
Руководствуясь ст. 15,30 ГПК Украины, суд
Признать действительным договор купли-продажи квартиру АДРЕСА_1, заключенный на Павлоградской товарной бирже 18 марта 1999 г. под регистрационным номером 3/7ф-НД между ОСОБА_4,ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7 и ОСОБА_1, ОСОБА_2 и ОСОБА_2, действовавшей от имени несовершеннолетней ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Признать право собственности на квартиру АДРЕСА_1 за МАКСИМЧУК ОСОБА_1 ОСОБА_8 и ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
На решение может быть подана апелляционная жалоба в апелляционный суд Днепропетровской области через суд г.Павлограда в срок 1 месяц.
Суддя: Земцова Л.В.
Справа № 2-840
РІШЕННЯ

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

19 липня 2004 р.

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Димбіцького Ю.В.

при секретарі Телевань С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в судовому засіданні свої вимоги підтримав і пояснив, що із 19954 року проживав у фактичному шлюбі, а із 2002 року в зареєстрованому із відповідачем. В шлюбі вони мають двох неповнолітніх дітей, які проживають із дружиною, на їх утримання він добровільно сплачує аліменти. В силу різних причин в грудня 2003 року їхня сім`я фактично розпалась, з того часу вони проживають окремо, поновлювати подружні стосунки не бажають, тому він просить суд розірвати їх шлюб.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу в її відсутність, розірвати їхній шлюб із позивачем.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше збереження сім`ї ОСОБА_3 не вбачається можливим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 15, 30, 62, 202, 203 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , 1969 року народження та ОСОБА_2 , 1970 року народження, дошлюбне прізвище ОСОБА_4 , зареєстрований 19 листопада 2002 року відділом РАГС Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 81.

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 1 неоподаткований мінімум доходів громадян, ОСОБА_2 від цих витрат звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 1 місяця після його проголошення через Іллінецький районний суд.

Головуючий:
Барський районний суд Вінницької області
Справа № 2-1647/04
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 листопада 2004 р. Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Хлопецького О.С.

при секретарі Лазаренко Л.Ф.

розглянувши справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В с т а н о в и в:

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме, що трудова книжка НОМЕР_1 , видана 15 вересня 1983 року належить їй, оскільки допущена помилка в написанні одного з її прізвищ, змінених після реєстрацій шлюбу, перешкоджає їй при оформленні пенсії.

Суд вважає, що заяву слід задовольнити, оскільки допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ствердили, що ОСОБА_1 дійсно з 1983р. працювала в Ялтушківській дослідно-селекційній станції. З того часу тричі одружувалась, щоразу змінюючи прізвище. Про це ж свідчать свідоцтво та довідка про укладення шлюбу з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

А тому суд, керуючись ст.ст. 15, 30, 62, 202, 203, 273 ЦПК України, -

Р і ш и в:

Встановити факт, що трудова книжка НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області протягом одного місяця.

Суддя
РІШЕННЯ

Ім`ям України

Справа № 2-477/2004

11.08.04

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі: головуючого судді Слободяного О.Є.

при секретарі Хуторній І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині справу за позовом ОСОБА_1 до Сестринівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на присадибну земельну ділянку площею 0,39 га, розташовану в АДРЕСА_1 .

Позивачка посилається на те, що вона є власником жилого будинку, розташованого за вищевказаною адресою. Біля будинку є присадибна земельна ділянка, якою вона користується, однак оформити право власності на ділянку не може у зв`язку з відсутністю державного акту.

Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого 9.12.1997 року, ОСОБА_1 є спадкоємцем майна гр. ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; майно складається з жилого будинку, розташованого в АДРЕСА_1 .

Рішенням 12 сесії 21 скликання від 31.03.1994 року Сестринівська с/рада передала гр. ОСОБА_2 у приватну власність земельну ділянку площею 0,39 га для обслуговування жилого будинку і ведення особистого підсобного господарства.

Враховуючи, що декретом КМ України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» була зупинена дія ст. 23 ЗК України щодо видачі державних актів про право приватної власності на земельні ділянки, суд приходить до висновку, що померла ОСОБА_2 стала власником земельної ділянки з дня прийняття сільською радою рішення про передачу їй у приватну власність присадибної земельної ділянки.

Суд вважає, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на присадибну земельну ділянку, яку позивачка ОСОБА_1 прийняла.

Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст. 6 ЗК України 1990 року, згідно з якою громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі прийняття їх у спадщину.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 30 ЗК України 1990 року, ст.ст. 1, 6 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», ст. ст. 81, 152 ЗК України, ст.ст. 15, 30, 62, 202, 203 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

За ОСОБА_1 визнати право власності на присадибну земельну ділянку площею 0,39 га, розташованою в АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Сестринівську сільську раду Козятинського р-ну видати ОСОБА_1 державний акт на право приватної власності на вказану земельну ділянку.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької обл. протягом 1-го місяця.

Суддя:

Дата документу 11.08.04