overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Барський районний суд Вінницької області
Справа № 2-247/04р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2004 року Барський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Переверзєва С.В

при секретарі Ночовка Г.В

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Бар

цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усиновлення,

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказали, що 3 липня 1993 року зареєстрували шлюб і з того часу проживають в будинку АДРЕСА_1 . 15 травня 2003 року вони встановили опікунство над двома дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після цього діти почали проживати в їхній сім`ї, для них виділена окрема кімната, яка обладнена всіма необхідними меблями. В кімнаті є телевізор, відеомагнітофон, касети з мультфільмами, багато різноманітних іграшок. Мати дітей ОСОБА_5 народила дітей не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, залишила їх на виховання своєї матері і в 2001 році виїхала з с.Журавлівка Барського району, з того часу місце її проживання невідоме. В даний час стосунки між ними та дітьми дужі хороші, у них повне взаєморозуміння. Враховуючи викладене вони просять надати дозвіл на усиновлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінити їх прізвища на ,, ОСОБА_6 ,, і по батькові на ,, ОСОБА_7 ,, і ,, ОСОБА_8 ,, Внести зміни до актового запису про народження №7 від 2.11.1999 року по Журавлівській сільській раді, записати ,, ОСОБА_9 ,, а також в актовий запис №14 від 20.11.2001 року по Журавлівській сільській раді, записати ,, ОСОБА_10 ,, в графі батьки записати ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повністю підтримали свої вимоги.

Представник ради опіки і піклування відділу освіти Барської райдержадміністрації Стрельчук Н.О не заперечувала про надання дозволу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на усиновлення дітей.

Суд, заслухавши пояснення заявників, представника ради опіки і піклування, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення. Згідно рішення виконавчого комітету Барської міської ради від 15.05.2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які перебувають у зареєстрованому шлюбі, були призначені опікунами над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати останніх ОСОБА_5 згідно рішення Барського райсуду від 2 грудня 2003 року біла визнена безвісно відсутньою. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно акту обстеження житло-побутових умов, створили всі умови для належного виховання та проживання дітей.

На підставі викладеного і керуючись ст. 15, 30, 62, 202, 265-5 ЦПК України, ст. 224, 229, 231, 233 Сімейного Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оголосити усиновлювачами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінити їх прізвища на ,, ОСОБА_6 ,, і по батькові на ,, ОСОБА_7 ,, і ,, ОСОБА_8 ,,.

Внести зміни до актового запису про народження №7 від 2.11.1999 року по Журавлівській сільській раді, записати ,, ОСОБА_9 ,, а також в актовий запис №14 від 20.11.2001 року по Журавлівській сільській раді, записати ,, ОСОБА_10 ,, в графі батьки записати ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області протягом місяця.

Суддя:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2000 року Золотоніський районний суд Черкаської обл. в складі:

головуючого судді Чирви О.І.

при секретарі Остроглазовій Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Золотоноша, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про розподіл розподіл будинку та визнання права власності на 60% будинку, -

В с т а н о в и в :

Сторони по справі знаходились в шлюбі з 18.08.1984 по 24.02.2000 року.

За час спільного проживання сторони мають двох дітей: синів ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які знаходяться на утриманні позивачки.

20 травня 1992 року по договору купівлі-продажу житлового будинку з радгоспом "росія" АДРЕСА_1 правоустановчі документи по взаємній згоді оформлені на відповідача.

Після розірвання шлюбу сторони, відповідач створив нестерпні умови для подальшого спільного користування будинком. Визнати за позивачкою частини будинку заперечує, тому вона і звернулася в суд з даним позовом. ВАТ "Русь" правонаступник радгоспу "росія", проти розподілу будинку не заперечує.

В судовому засіданні позивачка ствердила позовні вимоги і не заперечує, щоб за нею було визнано з урахуванням інтересів двох неповнолітніх синів 55% будинковолодіння. Також ствердила, що неодноразово попереджала відповідача про явку в суд по даному розподілу, а останній заявив, що в суд не поїде.

Відповідач неодноразово 21.07.2000 р., 26.07.2000 р., 01.09.2000 р. та 22.09.2000 р. тобто сьогодні про день та час слухання справи попереджений судовими повістками, про що маються розписки, однак в судове засідання без поважної причини не з`явився.

Суд вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, поскільки він знайшов ствердження в судовому засіданні, дане будинковолодіння придбане під час шлюбу.

Керуючись вищевикладеним, ст. 22, 29 КпШС України, суд, -

В и р і ш и в :

Встановити право власності на 55 % будинковолодіння за ОСОБА_1 , що розташоване в АДРЕСА_1 , правоустановчі документи оформлені на ОСОБА_2 .

За ОСОБА_2 визнати право власності на 45% будинковолодіння, розташованого в АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 держмито в сумі 104 грн. 24 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського облсуду через райсуд на протязі 10 діб.

Суддя: О.І. Чирва
Справа № 2-745/04
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2004 р. Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого Слюсарчука ВМ.

при секретарі Тулайдан K.M.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Сторони зареєстрували шлюб 6 листопада 2002 року у виконкомі Пузняковецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області,

Актовий запис № 04 .У шлюбі дітей немає .

Позивач в судовому засіданні позов підтримала . Пояснила суду,що сімейне життя не склалося, відповідач зловживає спиртними напоями, в стані спяніння влаштовує скандали,ображає її нецензурною лайкою .3 жовтня 2003 року разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують . Вважає що шлюб зберегти неможливо,просить його розірвати .

Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував,пояснив суду,що

спільне проживання та збереження шлюбу неможливе

Заслухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали

справи,суд приходить до висновку,що спільне проживання та збереження сімї неможливе .У шлюбі дітей немає.Майновий спір відсутній .

Керуючись ст.ст.15,30,62,203ЦПК України, ст.ст.110,112 Сімейного Кодексу У країни,суд,-

РІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ,зареєстрований 6 листопада 2002 року у виконкомі Пузняковецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області,актовий запис № 04.

При оформленні розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_3 держмито в користь держави в сумі 17 грн.

ОСОБА_1 від сплати держмита звільнити .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом 1 місяця з наступного після його проголошення дня.

Суддя В.М.Слюсарчук
Справа № 2-6
УХВАЛА

7
листопада 2004 року Зміївський районний суд Харківської області

в
складі: головуючого - судді Нестерцової Н.В.

секретаря     - Онацької В.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.  Змієві справу за
позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Президента України про захист права
і відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

25
лютого 2004 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Держави Україна в
особі Президента України про захист права і відшкодування матеріальних збитків
та моральної шкоди.

Судом було
розпочато розгляд даної справи.

Представник
позивача ОСОБА_2 неодноразово
заявляла відвід головуючому у справі.

24
листопада 2004 року ухвалою Зміївського районного суду було відмовлено у
задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 про відвід судді.

20
грудня 2004 року ухвалою Зміївського районного суду Харківської області
відмовлено в прийомі апеляційної скарги ОСОБА_4 та її представника.

В подальшому,  позивач та її
представник оскаржували вказану ухвалу від 20

грудня 2004 року в апеляційному та касаційному порядку.

16
жовтня 2007 року справа за позовом ОСОБА_1 надійшла до суду з касаційної
інстанції.

Відповідно
до довідки заступника начальника Зміївського районного управління юстиції
начальника відділу реєстрації актів цивільного стану від 23 жовтня 2007 року за
№ 2159-03-21 ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 про що складено актовий запис про
смерть № 16 від 12 січня 2007 року.

Згідно
п.6  ст. 205 ЦПК України,  суд своєю ухвалою закриває провадження у
справі,  якщо померла фізична особа,  яка була однією із сторін у справі,  якщо спірні правовідносини не допускають
правонаступництва.

Оскільки
спірні правовідносини не допускають правонаступництва,  провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись
п.6  ст. 205 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Провадження
у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Президента України про
захист права і відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди закрити.

Заяву
про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції може бути подано
протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду
через суд першої інстанції,  який ухвалив
оскаржуване судове рішення.
Рішення

ім`ям України

2-303/2004

28 квітня 2004 року Корецький районний суд

в складі головуючого судді Павловського В.К.

при секретарі Гуцул Н.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зареєстрованого 27 лютого 1993 року., про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №6.

Від спільного проживання мають одну неповнолітню дитину ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому позивачка покликається на те, що з відповідачем спільне життя не склалося, одруження виявилось невдалим. Останні п`ять років з відповідачем разом не проживають. За весь період окремого проживання, відповідач абсолютно не цікавився життям сина, не надавав ніякої матеріальної та моральної підтримки, взагалі не проявляв ніякого інтересу до життя дитини.

Просить шлюб розірвати. Витрати покласти на відповідача. Неповнолітнього сина залишити проживати з матір`ю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але надіслав суду заяву, в які вказує, що на розірвання шлюбу згідний та не заперечує проти того, щоб дитина проживала разом з матір`ю.

Заслухавши пояснення позивачки та, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов доведений і підлягає задоволенню.

Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.02.1993 року в Крилівській сільській раді. Подружжя шлюбних стосунків не підтримує на протязі п`яти років. Чоловік зовсім не цікавиться життям своєї дитини, не надавав ніякої матеріальної та моральної підтримки. При таких обставинах суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Неповнолітню дитину залишити проживати з матір`ю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.104,105,110 СК України, ст.ст.15,30,62,75,202,203, ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 27.02.1993 року розірвати.

Неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матір`ю.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС стягнути з відповідача один неоподаткований мінімум доходів громадян державного мита.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана на протязі місяця, починаючи з наступного дня після його проголошення до Апеляційного суду Рівненської області через Корецький районний суд.

Суддя:
Справа № 2-946/04
УХВАЛА

07 липня 2004 року м.Вінниця

Суддя Староміського районного суду м.Вінниці Вавшко В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл загальної часткової власноті, -

встановив:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про розподіл загальної часткової власності.

В позовній заяві позивачі просять суд, з метою забезпечення позову, накласти арешт на майно ТОВ "Луганський комбінат по виробництву продуктів харчування" яке складається: з теплиць в кількості 9 штук; споруди ковбасного цеху; споруди офісу; обладнання ковбасного цеху; капітальної залізобетонної огорожі; на розрахункові рахунки товариства; передати майно товариства на відповідальне зберігання ОСОБА_1 ; вилучити в ОСОБА_3 печатку товариства та бухгалтерські документи і оригінали установчих документів.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що заява позивачів про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню в межах ст. 152 ЦПК України, а саме у формі заборони проводити ТОВ "Луганський комбінат по виробництву продуктів харчування" дій по відчуженню майна даного підприємства.

В задоволенні заяви про накладення арешту на розрахункові рахунки товариства; передачу майна товариства на зберігання ОСОБА_1 ; вилучення в ОСОБА_3 печатки товариства та бухгалтерських документів і оригіналів установчих документів слід відмовити, так як дані способи забезпечення позову не передбачені ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.149, 151, 152, 156 ЦПК України, -

ухвалив:

Заборонити ТОВ "Луганський комбінат по виробництву продуктів харчування" юридична адреса: Вінницька область, Вінницький район, с.Зарванці, вул. Інженерна, буд.5 проводити дії по відчуженню майна товариства, а саме: теплиць в кількості 9 штук; споруди ковбасного цеху; споруди офісу; обладнання ковбасного цеху; капітальної залізобетонної огорожі, яке знаходиться за адресою: м.Вінниця, вул.Іванова, 51.

Копію ухвали направити для виконання в першу та другу Вінницькі державні нотаріальні кантори, міський відділ ДВС м. Вінниці та Вінницьке обласне об`єднане бюро техінвентаризації.

Копію ухвали направити для відома відповідачці.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 днів.

Суддя:
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-2519/2004
Провадження № -
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2004 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Ольшевській Н.В.

при секретарі Власюк І.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коростені справу за позовом (заявою) ОСОБА_1 про визнання осіб недієздатними та встановлення над ними опікуна,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця просить рішенням суду визнати її синів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є інвалідами 2 групи з дитинства недієздатними та встановити над ними опіку, опікуном визначити її.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився. Хоч про день і час розгляду справи були повідомлені.

Суд вважає необхідним вимоги задоволити, оскільки вони обгрунтовані, а їх законність стверджується матеріалами та документами, які знаходяться в справі та досліджені в судовому засіданні: свідоцтвами про народження, актом від 27.08.2004 року Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 судово-психіатричної експертизи № 444-2004 відносно ОСОБА_2 , згідно з яким ОСОБА_2 хворіє «слабоумием в степени глубокой имбецильности с недоразвитием речи и нарушениями поведения», та не може звітувати своїми діями та керувати ними, потребує стороннього догляду; актом від 27.08.2004 року Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 судово-психіатричної експертизи № 445-2004 відносно ОСОБА_3 , згідно з яким останній не може звітувати своїми діями та керувати ними, потребує стороннього догляду.

А тому, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 15, 30, 62, 203, 25-260 ЦПК України, ст.ст. 39. 60 цк України, суд

ВИРІШИВ:

Вимоги заяви задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,уродженців м. Коростеня Житомирської області недієздатними. Встановити над ними опіку, опікуном яких визначити ОСОБА_1 , 1938 року народження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд протягом місяця з наступного дня після його проголошення.

Суддя
Справа № 2-946/04
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м.Вінниця 28 липня 2004 року
Староміський районний суд м.Вінниці в складі :
головуючого судді Вавшка В.С.
при секретарі Юрковій С.О.
з участю позивача ОСОБА_1
та відповідачки ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл загальної часткової власності,-
встановив:
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл загальної часткової власності.
В судовому засіданні сторони надали суду заяву, в якій просять провадження по справі закрити в зв`язку з відмовою від позовних вимог, оскільки сторони досягли взаємної згоди і вирішили спірне питання щодо розподілу загальної частки власності шляхом продажу позивачами ОСОБА_3 і ОСОБА_1 своїх часток в Статутному фонді ТОВ "Лучанський комбінат по виробництву продуктів харчування" відповідачці ОСОБА_2 .
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що відмова від позову не протирічить закону, не порушує нічиїх прав та охоронюваних законом інтересів, а тому може бути судом прийнята.
Наслідки закриття провадження по справі, передбачені ст.228 ЦПК України, судом роз`яснені та представникові позивача зрозумілі.
На підставі викладеного, керуючись ст.227 п.4 ЦПК України, суд,-
ухвалив:
Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл загальної часткової власності закрити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області на протязі 15 днів з наступного дня після її оголошення.
Суддя:
Спр. № 2-3583/2004 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 липня 2004 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого Шевченко Л.В.

при секретарі Сівоздрав Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Сторони зареєстрували шлюб у листопаді 1998 року. Від цього шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сім?я у них не склалась із-за постійного п?янства відповідача, на почві чого між ними виникали часті конфлікти, сварки, що привело до припинення сімейно-шлюбних стосунків, вони більше двох років не підтримують ніяких стосунків, майже півроку проживають за різними адресами і миритися не бажають, тому вона наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач в судове засідання не з?явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, так як сім?я у сторін розпалась і поновити її неможливо, сторони протягом двох років не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, останнім часом проживають за різними адресами, миритися не бажають.

Судові витрати суд вважає можливим покласти на відповідача, у зв?язку з мотивами розірвання шлюбу та того, що після розлучення неповнолітня дитина залишається проживати з матір?ю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 30, 62, 172, 202, 202-1, 203 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати (актовий запис про реєстрацію шлюбу № 1004 від 27 листопада 1998 року, місце реєстрації шлюбу - відділ реєстрації актів громадського стану Жовтневого району м. Києва).

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з відповідача ОСОБА_2 17 (сімнадцять) гривень на користь держави, позивачку ОСОБА_1 від сплати держмита звільнити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва протягом місяця з наступного дня після проголошення через Оболонський районний суд м. Києва.

СУДДЯ
Справа № 2-946/04
УХВАЛА

28 липня 2004 року 28.07.04 м.Вінниця

Староміський районний суд м. Вінниці в складі:

головуючого судді Вавшка В.С.

при секретарі Юрковій С.О.

з участю позивача ОСОБА_1

та відповідачки ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_1 скасування заборони на відчуження майна,-

встановив:

28 липня 2004 року до суду з заявою звернулись ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про закриття провадження по справі в зв`язку з відмовою від позову, в цій же заяві позивачі просять скасувати заборону на відчуження майна товариства з обмеженою відповідальністю "Лучанський комбінат по виробництву продуктів харчування" так як відпала необхідність в його забезпеченні.

Ухвалою суду від 7 липня 2004 року було заборонено ТОВ "Лучанський комбінат по виробництву продуктів харчування" проводити дії по відчуженню майна товариства, а саме: теплиць в кількості 9 штук; споруди ковбасного цеху; споруди офісу; обладнання ковбасного цеху;капітальної залізобетонної огорожі, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Староміського районного суду м.Вінниці від 28 липня 2004 року провадження по даній справ було закрито в зв`язку з відмовою позивачів від позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно ст.155 ЦПК України, ухвала про забезпечення позову може бути скасована судом, який розглядає справу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149, 155, 156 ЦПК України, -

ухвалив:

Скасувати забезпечення позову по справі № 2-946-2004 року і зняти заборону по проведенню дій по відчуженню майна товариства з обмеженою відповідальністю "Лучанський комбінат по виробництву продуктів харчування" а саме: теплиць в кількості 9 штук; споруди ковбасного цеху; споруди офісу; обладнання ковбасного цеху; капітальної залізобетонної огорожі, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити для виконання в першу та в другу Вінницькі державні нотаріальні контори, міський відділ ДВС м.Вінниці та в Вінницьке Обласне бюро технічної інвентарізації.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області на протязі 15 днів з наступного дня після її оголошення.

Суддя:
18 октября 2004 г. дело №2-6199/04
Местный Приморский районный суд г. Одессы в составе:
председательствующего судьи Турецкой И.А.
при секретаре Скориной Т.С.
рассмотрев в открытом судебном заседании в зале суда в г. Одессе дело по заявлению ОСОБА_1 об установлении факта постоянного проживания на территории Украины
Заявитель, обратившись с вышеуказанным заявлением в суд, просит постановить решение, которым признать факт его постоянного проживания на территории Украины с ноября 1990 г., в связи с необходимостью получения им гражданства Украины.
Представитель ОГИРФЛ Приморского РО ОГУ УМВД Украины г. Одессы в судебное заседание не явился, представил суду заявление с просьбой слушать дело в его отсутствие.
Суд, проанализировав пояснения заявителя, изучив материалы дела, находит заявление обоснованным и в соответствии со ст. 273 ч.2 ГПК Украины, подлежащим удовлетворению.
Судебным разбирательством установлено, что заявитель родился 12 мая 1957 года в г. Ереван Армянской республики, где проживал до 1990 г.
В августе 1990 г. заявитель совместно со своей семьей переехал на постоянное место жительство в г. Одессу.
С 01 октября 1990 г. по 29 ноября 1998 г. заявитель работал рабочим в МП «Анаид», что подтверждается копией трудовой книжки.
Согласно, представленной справки из КП ДЭЗ «Арнаутский», заявитель проживал с ноября 1990 г. по август 1994 г. по АДРЕСА_1 .
В настоящее время заявитель проживает по адресу: АДРЕСА_2 .
В соответствии со ст. 273 п. 2 ГПК Украины в судебном порядке могут быть установлены факты, от которых зависит возникновение, изменение, прекращение личных или имущественных прав граждан.
Установление факта постоянного проживания на территории Украины влечет для заявителя возникновение права на получение гражданства.
Факт его постоянного проживания на Украине, по мнению суда, доказан вышеперечисленными доказательствами в связи с чем, его требования подлежат удовлетворению.
На основании изложенного, руководствуясь ст. ст. 15, 30, 62, 202-203 ГПК Украины
Заявление ОСОБА_1 об установлении факта постоянного проживания на территории Украины удовлетворить.
Установить факт постоянного проживания ОСОБА_1 на территории Украины с ноября 1990 г.
Срок обжалования решения один месяц.
Судья