overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-6269/2004
РІШЕННЯ

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

«1» декабря 2004 р. Жовтневый районный суд г. Кривого Рога

В складі головуючого Тимошенко Т.И.

При секретарі Геращенко И.М.

За участю прокурора

Адвокатів

Представника громадськості

Розглянувши у відкритому судовому засіданні місті Кривом ОСОБА_1

Справу за позовом ОСОБА_2 товарной бирже о признании сделки действительной и признании права собственности на квартиру.

УСТАНОВИЛ:

ОСОБА_2 обратилась в суд с исковым заявлением о признании сделки, удостоверенной 26.03.2001 г. на ОСОБА_3 бирже дествительной и признании права собственности на квартиру АДРЕСА_1 .

Допрошенная в судебном заседании истица требования поддержала. Ответчик в судебное заседание не явился, суд в соответствии со ст. 172 ГПК Украины находит возможным рассмотреть дело в отсутствии представителя ответчика.

В судебном заседании установлено, согласно договору купли продажи от 26.03.2001 г., зарегистрированного на ОСОБА_3 товарной Бирже за № 001/465 Н истица купила кв АДРЕСА_2

АДРЕСА_3 . вышеуказанная квартира зарегистрировано в БТИ на имя истицы по реестру №129 П. Истица намерена распорядиться вышеуказанной квартирой подарить её сыну, однако нотариус отказал выполнить данный договор, поскольку сделка купли продажи нотариально не удостоверена. Суд считает истицу добросовестным участником правоотношений, поскольку она выполнила все условия сделки и была введена в заблуждение при заключении договора купли продажи, так как в п. 10 указано, нотариальному удостоверению этот договор не подлежит, при указанных выше обстоятельствах иск обоснован и подлежит удовлетворению.

Руководствуюясь ст. ст. 638, 639 ГК Украины, 15,30,62,172 ГПК Украины суд,

РЕШИЛ:

Признать договор купли продажи кв. АДРЕСА_1 , заключенный между ОСОБА_2 и ОСОБА_4 , представляющей интресы Ким ОСОБА_5 , удостоверенный ОСОБА_3 Торговой биржей 26.03.2001г. за №001/485 Н действительным.

Признать за ОСОБА_2 право собственности на квартиру АДРЕСА_1 .

Срок подачи апелляционной жалобы один месяц в Апелляционный суд Днепропетровской обл. через Жовтневый районный суд г. Кривого Рога.

Судья
Справа № 2-736/05
У Х В А Л А

11 червня 2004 року м.Рівне

Рівненський міський суд

головуючий-суддя Мельник О.В.

при секретарі Кухарчук Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зняття арешту з належної їй на праві власності квартири,

В С Т А Н О В И В :

Рівненським міським судом проводився розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про виселення та за зустрічним позовом про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Ухвалою Рівненського міського суду від 16 липня 2001 року у забезпечення позову було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Рівненського міського суду від 6 листопада 2003 року договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 визнано недійним, а ухвалою Апеляційного суду Рівненської області рішення суду першої інстанції у цій частині залишено буз змін.

Отже суд прийшов до висновку, що позов у забезпечення якого було накладено арешт на квартиру на даний момент вирішений і потреба у його забезпеченні відпала.

На підставі викладеного, керуючись ст.115 ЩІК України, суд,

У Х В А Л И В :

Скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали після вступу її в силу доручити Першій Рівненській державній нотаріальній конторі та Рівненському міському БТІ.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з наступного дня після її ухвалення.

Головуючий
Справа № 2-215/94
УХВАЛА

18 березня 2002 року Рівненського міського суду

в складі головуючого судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Бородай А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне заяву ОСОБА_1 , -

встановив:

Рішенням Рівненського міського суду від 2 червня 1994 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 третя особа: 1-а Державна нотаріальна контора м.Рівне про визнання частково недійсним договору дарування домобудівлі, розподіл її, як подружнього майна і виділ долі в натурі. Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Будинок АДРЕСА_1 визнано спільною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Визнано недійсним свідоцтво про право особистої власності на будинок АДРЕСА_1 виданого на ОСОБА_4 15 травня 1981 року.

Визнано недійсним договір дарування між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на будинок АДРЕСА_1 , зареєстрований 17.12.1985 року під реєстровим номером 1-8944.

Розділено будинок АДРЕСА_1 і виділено ОСОБА_2 та визнано на неї право власності на частину будинку: вхідні сходи а коридор 1-1, кухню 1-8, коридор 1-2, кладовку 1-7, жилі кімнати 1-5 та 1-6, а всього на суму 7544952 крб.; виділено ОСОБА_3 та визнано за ним право власності на ванну 1-9, люк П2/а, жилі кімнати 1-3 та 1-4, авсього на суму 6234048 крб, що в долях становить ОСОБА_2 1-3 та 1-4, а всього на суму 6234048 крб, що в долях становить ОСОБА_2 55/100 частин від всього домоволодіння, а ОСОБА_3 45/100 частин від всього домоволодіння.

Зобов`язано ОСОБА_2 зрпобити за власний рахунок слідуючі переобладнання по переплануванню спірного будинку: закласти дверні прорізи № 1, № 2 вартість яких становить 68400 крб., зобов`язано ОСОБА_3 зробити вхідні двері з двору в приміщення 1-9 із цього приміщення в кімнату 1-3, вартість яких становить 190800 крб.

Стягнуто з сторін державне мито на користь держави: з ОСОБА_2 - 754495 крб., ОСОБА_3 - 623405 крб.

ОСОБА_1 звернулася з заявою про виправлення допущених в рішенні описок, а саме у прізвищі ОСОБА_5 зазначена буква и, однак необхідно написати букву і українську.

Відповідно до ст.213 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені в рішенні описки чи явні арифметичні помилки.

Поскільки в прізвищі виявлено помилку.

Керуючись ст.213 ЦПК України, -

У х в а л и в:

Виправити допущені у рішенні від 2 червня 1994 року описки, а саме вважати правильним прізвища ОСОБА_6 , а не ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через місцевий суд м.Рівне протягом 15 діб після її ухвалення.

Суддя місцевого

суду м.Рівне І.М.Ковальов
Барський районний суд Вінницької області
Справа № 2-648/02
РІШЕННЯ

Ім`ям України

17 липня 2002 р. Барський районний суд

у складі: головуючого-судді Панчишина А.Д.

при секретарі Дерепи С.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Барі справу за позовом ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа

Встановив:

Заявниця просить винести рішення яким встановити факт належності її архівної довідки. Представник Барського районного управління праці та соціального захисту проти заяви не заперечував.

В судовому засіданні встановлено, що 20 березня 1943 р. в Мигалівецькій сільській раді був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Від спільного життя у них народилося двоє дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . Свідоцтво про шлюб загубилося під час війни. В 1943 р. ОСОБА_3 була насильно вивезена фашистськими загарбниками на примусові роботи до Німеччини де працювала в с. Тшернов з 15 травня 1943 р. по 1945 р.

В довідці виданій Вінницьким державним архівом за №06-2395 від 27.05.99р. заявниця записана на прізвище " ОСОБА_1 " - дошлюбне прізвище. Встановлення факту належності архівної справи необхідно для отримання грошової компенсації за перебування на примусових роботах. Допитані свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 підтвердили, що дійсно заявниця була вивезена на примусові роботи в Німеччину і повернулася додому в 1945 р. Обговоривши докази добуті в судовому засіданні суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 276 п.6 ЦПК України, ст. 15, 30, 62, 202, 203 ЦПК України, суд-

Рішив:

Встановити, що довідка за №06-2395 від 27 травня 1999 р. видана державним архівом Вінницької області належить ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом місяця.

Суддя:
Справа № 1341/2002
У Х В А Л А

15 березня 2002 року

Місцевий суд м.Рівного Рівненської області:

в особі судді Гладюк Г.Л.

при секретарі Заєць В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики і відшкодування моральної шкоди,-

встановив:

Від ОСОБА_1 надійшла письмова заява, згідно якої вона відмовляється від позову і просить провадження у справі закрити, посилаючись на те, що спір вирішено мирним шляхом.

Судом роз`яснені наслідки прийняття відмови від позову і закриття провадження у справі, передбачені ст.228 ЦПК України.

Враховуючи, що відмова позивачки від позову не суперечить закону і не порушує прав і законних інтересів інших осіб, підстави для її прийняття і закриття провадження у справі є.

Керуючись п.4 ст.227, ст.155 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики і відшкодування моральної шкоди закрити.

Ухвалу суду від 22 лютого 2002 року про забезпечення позову скасувати: арешт з квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 - зняти.

Копію ухвали для виконання в частині зняття арешту з квартири направити у 2-у Державну нотаріальну контору м.Рівне.

На ухвалу може бути подана скарга до апеляційного суду Рівненської області через місцевий суд м.Рівного протягом 15 днів з дня її ухвалення.

Суддя:
Барський районний суд Вінницької області
Справа № 2-701/02
РІШЕННЯ

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

15 серпня 2002р. Барський районний суд Вінницької області

в складі головуючого Переверзєв С. В.

при секретарі Ночовка Г. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бар справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

Встановив:

В заяві до суду ОСОБА_1 вказала, що, 20 жовтня 1994р. в Мальчовецькій сільській раді Барського району вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , актовий запис № 7. Дошлюбне її прізвище ОСОБА_1 .

Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки, які виникають в сім`ї. Подальше спільне життя стало неможливим.

Від спільного життя з ОСОБА_2 у них є дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дочка буде проживати з нею, спору про це у них немає.

В судовому засіданні ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, миритися не бажає, пропонує дитину залишити проживати з нею.

ОСОБА_2 на розірвання шлюбу погодився, миритися також не бажає.

Суд, заслухавши пояснення сторін вважає, що шлюб слід розірвати, так як сторони спільно жити не бажають, миритися не хочуть, а тому зберегти сім`ю неможливо.

Також суд вважає, що дитину подружжя слід залишити проживати з матір`ю.

На підставі вищесказаного, керуючись ст. 15, 30, 62, 202, ЦПК та ст. 38, 40, 67 Кодексу про шлюб та сім`ю, суд -

Вирішив:

Розірвати шлюб, між ОСОБА_1 1971 р.н. та ОСОБА_2 1966 р.н. зареєстрований 20 жовтня 1994 року Мальчовецькою сільською радою Барського р-ну Вінницької області, актовий запис № 7. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з ОСОБА_1

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу, стягнути державне мито в розмірі по 10 грн. з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області на потязі місяця.

Суддя:
Справа № 2-2060/11
У Х В А Л А

про відкриття провадження

26 вересня 2011 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Оладько С. І. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява відповідає вимогам ст. ст. 119120 ЦПК України.

Керуючись ст. 122 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відкрити провадження по справі.

2. Судове засідання по даній справі призначити в приміщенні Ірпінського міського суду на 09-30 год. 08.11.2011 року.

3. Запропонувати відповідачу подати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими заперечення обґрунтовуються.

4. Копію ухвали направити учасникам процесу.

Суддя: ОСОБА_3
о взыскании алиментов
22 июля 2003 г. г.Харьков
Судья Ленинского районного суда г. Харькова Шрамко Л.Л., рассмотрев заявление ОСОБА_1 к ОСОБА_2 о взыскании алиментов
Истица обратилась 11 июня 2003 г. в суд с заявлением о взыскании алиментов, ссылаясь на то, что состоит с ответчиком в зарегистрированном браке с 7 августа 1999 г. , от брака имеется дочь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Ответчик не оказывает матриальной помощи на содержание дочери, в связи с чем просит взыскать алименты на содержание ребенка в размере 1/4 части со всех видов заработка ответчика.
Суд, опросив истицу, изучив материалы дела, приходит к выводу о том, что требования являются обоснованными и подлежат удовлетворению, поскольку в соответствии со ст. 80 Кодекса о браке и семье Украины родители обязаны содержать своих несовершеннолетних детей, стороны проживают отдельно, ребенок проживает с истицей.
На оснований изложенного, руководствуясь ст. ст.80,82 КоБС Украины, суд, -
Взыскивать с ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уроженца ІНФОРМАЦІЯ_3, в пользу ОСОБА_1 алименты в размере 1/4 от всех видов доходов, но не менее 1/2 части необлагаемого минимума дохода граждан, на содержание дочери ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, начиная с 11 июня 2003 г. до ее совершеннолетия.
Взыскать с ОСОБА_2 госпошлину в доход государства в размере 5 грн. 10 коп.
Постановление в части взыскания алиментов подлежит немедленному исполнению.
Судья ОСОБА_5
И М Е Н Е М У К Р А И Н Ы
22 сентября 2004 года Ильичевский городской суд Одесской области в
председательствующего судьи Ботвинцева А.Н.,
при секретаре Дорофеевой Н.В.,
с участием истицы ОСОБА_1 ,
ее представителя - адвоката Головишина В.К.,
Рассмотрев в открытом судебном заседании в помещении суда в городе Ильичевске гражданское дело по иску ОСОБА_1 к ОСОБА_2 о взыскании алиментов на несовершеннолетнего ребенка, -
ОСОБА_3 обратилась с иском в суд о взыскании алиментов с ОСОБА_2 на несовершеннолетнего ребенка - ОСОБА_4 , 22 июля 2003 года рождения, в размере ј части со всех видов заработка ответчика, и до совершеннолетия ребенка.
В судебном заседании истица поддержала свои требование.
Ответчик в судебное заседание не явился. О слушании дела неоднократно уведомлялся повесткой. В судебное заседание не явился, о причинах неявки в суд не сообщил.
Судом принято решение о рассмотрении дела в отсутствие не явившегося ответчика.
Судом установлено, что сторонв находятся в браке, зарегистрированном 16 февраля 2002 года отделе регистрации актов гражданского состояния Ильичевского городского управления юстиции в Одесской области, актовая запись № 53.
У сторон от брака один несовершеннолетний ребенок - ОСОБА_4 , 22 июня 2003 года рождения, который проживает с матерью.
Отцом ребенка является ОСОБА_2 .
Выводы суда подтверждаются пояснением иситицы, материалами дела.
При таких обстоятельствах суд приходит к выводу, что в соответсввие с требованием ст. 180 СК Украины, родители обязаны содержать ребенка до достижения им совершеннолетия.
Согласно ст. 183 СК Украины доля заработка, которая подлежит взысканию с ответчика, определена судом в размере ј.
Подлежит взысканию с ответчика госпошлина в размере 51 грн.
Руководствуяюсь ст.ст. 180-183, 191 CМ Украины, ст.ст. 15, 30, 62, 202, 203 ГПК Украины, -
Взыскать с ОСОБА_2 , 24 мая 1974 года рождения, уроженца с. Первомайское Чимишлевского района, Республики Молдова, не работающего, зарегистрированного по в/ч НОМЕР_1 в пользу Секриеру Юлии Николаевны на содержание ребенка - ОСОБА_4 , 22 июня 2003 года рождения, алименты в размере 1/4 части со всех видов его заработка (дохода), начиная с 16 июня 2004 года, и до 22 июня 2021 года, ежемесячно, но не менее, ежемесячно, необлагаемого минимума доходов граждан.
Допустить немедленное исполнение решения суда в пределах суммы платежа за один месяц.
Взыскать с ОСОБА_2 государственную пошлину в доход государства в размере 51 грн.
Решение может быть обжаловано через Ильичевский городской суд Одесской области в течение месяца в Апелляционный суд Одесской области после его оглашения.
Суддя
Кременчуцький районний суд Полтавської області
Справа № 2-960-2004
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2004 р. Кременчуцький районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Бондаренко О.В.

при секретарі Олексієнко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчук справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області, Української універсальної біржі про визнання права власності,

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності. Мотивуючи тим, що 19 травня 2003 р. на Українській універсальній біржі при проведенні цільового аукціону придбав нежитлову будівлю, котельну площею 206,14 м2 в АДРЕСА_1 вартістю 5115 гривні. Як покупець виконав умови договору, сплатив вартість майна.

Кременчуцька ОДПІ, яка виставила об`єкт на продаж, не виконала умов договору, оскільки письмовий договір купівлі-продажу складено не було, що позбавило можливості оформити документи на право власності.

Відповідачі позов визнали.

Суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По договору купівлі-продажу продавець зобов`язаний передати майно у власність покупцю, а покупець зобов`язаний прийняти майно та виплатити за нього відповідну грошову суму.

Договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Позивач виконав умови договору, сплатив вартість майна, Кременчуцька ОДПІ не виконала умов договору не склав договір купівлі-продажу, універсальна біржа провела цільовий аукціон з продажу майна без належного оформлення документів, що порушує права покупця на володіння, користування, розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Керуючись ст.ст.317, 319, 321, 655, 657 ЦК України, ст.ст.15, 151, 30, 62, 203 ЦПК України, суд

вирішив:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю котельні площею 206,14 м2, розташовану в АДРЕСА_1 вартістю 5115 гривні.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області через районний суд в місячний строк.

Головуючий
Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 2-3111/04
Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді Капустинського М.М.
при секретарі - Павленко JI.B.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцької міжрайонної податкової інспекції про визнання права власності на земельну ділянку,
ВСТАНОВИВ :
Позивачка звернулася до суду із позовною заявою і просить визнати за нею право власності на земельну ділянку в розмірі 0,35, в тому числі 0,15 га для обслуговування житлового будинку та 0,20 га для ведення особистого підсобного господарства, мотивуючи тим, що чоловік - ОСОБА_2 помер, після його смерті вона успадкувала будинок в с. Покалів, Овруцького району, Житомирської області, однак вона не може користуватися земельною ділянкою біля вищевказаного будинку, поскільки при житті чоловік не виготовив державного акту на земельну ділянку.
Позивачка в судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала.
Представник відповідача та третьої особи в суд не з`явився.
Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи , вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав:
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ;
-позивачка являється власницею житлового будинку в с.Покалів, Овруцького району, Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, серії НОМЕР_2 ;
- рішенням 12 сесії 21 скликання Покалівської сільради від 29 грудня 1993 року ОСОБА_2 безкоштовно у приватну власність була передана земельна ділянка розміром 0,35 га (0,20 га для ведення особистого підсобного господарства та 0,15 га для обслуговування житлового будинку), проте державний акт, який відповідно до ст. 126 ЗК України посвідчує це право власності - виготовлений не був, а тому позивачка позбавлена права користуватися земельною ділянкою, як своєю власністю;
- відповідно до ст., ст. 120,131 ЗК України позивачка має право на перехід до неї права власності на земельну ділянку в розмірі 0,15 га біля житлового будинку в селі Покалів Овруцького району та 0,20 га для ведення особистого підсобного господарства. Від сплати державного мита сторони звільнені законом.
Керуючись ст. 120,131 ЗК України, ст.ст. 15,30, 62, 202,202-1,203,209 ЦПК України, суд,-
РІШИВ:
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку в розмірі 0,35 га в тому числі 0.15 га для обслуговування житлового будинку та 0,20 га для ведення особистого підсобного господарства, яка рішенням 12 сесії 21 скликання Покалівської сільради від 29 грудня 1993 року передана у приватну власність ОСОБА_2 .
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький райсуд протягом 1 місяця з наступного дня після його проголошення.
суддя : І. В. Білоусенко
Справа № 2-2108/00
У Х В А Л А

21.12.2000 м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Капустинського М. М.

при секретарі Косіциної Н. П.

з участю адвоката Бондарчук Г. Ф.

розглянув у судовому засіданні у м. Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл будинку,-

ВСТАНОВИВ:

12.09.2000 р. по справі призначено судово-технічну експертизу, а справу провадженням призупинено.

До отримання заключення сторони до суду подали заяву в якій просять затвердити мирову угоду на умовах викладених в заяві.

Суд вважає, що провадження по справі слід поновити, а мирову угоду затвердити, так як вона не протирічить інтересам сторін та закону.

Керуючись ст.ст.226, 227 п.5 ЦПК Укр., суд

Ухвалив:

Справу провадженням поновити.

Затвердити мирову угоду між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на умовах:

ОСОБА_2 залишається на праві приватної власності будинок АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 сплачує ОСОБА_1 до 1 грудня 2001 року 4891,95 як суму в гривнах, еквівалентну 900 доларів США. Справу провадженням закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського облсуду через Овруцький райсуд протягом 10 днів з наступного дня після його проголошення.

Суддя
Дело № 2-2322/03.
И М Е Н Е М У К Р А И Н И
12 декабря 2003 года Старобельский районный суд Луганской области
в составе: председательствующего судьи Ляшенко Т.С.
при секретаре Кудрявцевой Ю.В.
рассмотрев в открытом судебном заседании в зале суда в г. Старобельск гражданское дело по иску ОСОБА_1 к ОСОБА_2 об устранении права собственности на часть домостроения и выделе её в натуре,
Истица обратилась в суд с данным иском к ответчику, ссылаясь на то, что состояла с ответчиком в зарегистрированном браке на протяжении 21 года, имеют несовершеннолетнего сына ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, брак расторгнут 31.10.2002 г.
В период брака приобретен дом в с. Чмыровка, ул. Партизанская, 1, соглашение о его разделе не достигнуто в связи с чем истица просит суд разделить дом с учетом несовершеннолетнего сына, выделив ей 2/3 части спорного дома, назначить по делу технико-строительную экспертизу для определения стоимости спорного дома, возможности раздела дома.
В судебном заседании истица изменила свои исковые требования, просила экспертизу не назначать, а лишь установить за ней право собственности на половину спорного дома (квартиры).
Ответчик в судебном заседании иск признал полностью, не возражал против удовлетворения иска.
Выслушав объяснения сторон, изучив материалы дела суд приходит к следующему:
Факт принадлежности АДРЕСА_1 ответчику сторонами не оспаривается. Квартира приобретена в период брака, поэтому является общей совместной собственностью обоих супругов.
Договор мены от 15 декабря 1993 года, удостоверенный Старобельской госнотконторой и техпаспорт от 24 декабря 1993 года, выданный Старобельским РБТИ подтверждают факт принадлежности ответчику спорной квартиры.
В соответствии со ст. 28 КоБС Украины доли обоих супругов равны, в связи с чем требования истицы обоснованы и подлежат полному удовлетворению.
На основании изложенного, руководствуясь ст. ст. 22,28 КоБС Украины, ст. ст. 15, 30, 62, 202-203, 209, 292 ГПК Украины, суд,
Р Е Ш И Л :
Иск ОСОБА_1 удовлетворить полностью.
Установить за ОСОБА_1 право собственности на ? часть квартиры АДРЕСА_2 и за ОСОБА_2 право собственности на ? часть данной квартиры.
Решение может быть обжаловано в апелляционный суд Луганской области в течение одного месяца со следующего дня после его провозглашения.
Судья Т.С. Ляшенко