overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
П О С Т А Н О В А

про стягнення аліментів

06 травня 2003 року м. Бар

суддя Барського районного суду Вінницької області Хлопецький О.С. розглянувши заяву ОСОБА_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_2 проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 згідно предявленої копії свідоцтва про розірвання шлюбу перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого згідно предявлених копій свідоцтв про народження, мають трьох дітей.

Згідно ст. 80 Кодексу про шлюб та сімю України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Керуючись ст. ст. 80, 82 Кодексу про шлюб та сімю України, -

П О С Т А Н О В И В :

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_5, сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6, дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше ? частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на дитину, починаючи стягнення з 25.04.2003 року і до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 держмито на користь держави в сумі 51 грн.

Постанова в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Суддя:
Справа №:2-193/2001
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" липня 2003 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі судді О.О. Кузнєцової, секретаря А. Н. Євчун, розглянувши заяву ОСОБА_1 про відміну ухвали суду про накладення арешту від 11.01.2001 року Харківського районного суду м. Києва.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Харківського райсуду м. Києва від 11.01.2001 року для забезпечення позову, був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Позивачка звернулася до суду з заявою про відміну ухвали Харківського райсуду м. Києва про накладення арешту на майно, так як необхідність в цьому для вирішення вищевказаного питання зникла, оскільки, справа була розглянута по суті і було винесено рішення суду від 24.02.2003 року.

Вивчивши матеріали справи, керуючись ст. 152-159 ЦПК

України , суд

УХВАЛИВ:

Відмінити ухвалу Харківського райсуду м. Києва від 11.01.2001 року про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Суддя:
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-2200/2003
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2003 року Коростенський міський суд

Житомирської області

в складі: головуючого Ольшевської Н.В.

при секретарі Анацькій М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Коростені справу за заявою . ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

<встановив>

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа - договору купівлі-продажу від 02.07.1993 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2383 Коростенської міської державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_1 .

Зацікавлена особа в судове засідання не з`явилась, про день слухання справи повідомлена належним чином.

Суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки дані вимоги обґрунтовані, а їх законність стверджується документами та матеріалами, які знаходяться в справі та досліджені в судовому засіданні, в тому числі - випискою з паспорта; довідкою від 23.12.2002 р. № 1027 Коростенського МРВ; а також поясненнями ОСОБА_1 , який показав, що є чоловіком ОСОБА_1 і її прізвище вірно ОСОБА_1 .

А тому, керуючись ст.ст. 15,30,62,273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Встановити факт належності ОСОБА_1 договору купівлі- продажу від 02.07.1993 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2383 Коростенської міської державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Коростенський міський суд протягом місяця з наступного дня після його оголошення.

Суддя:
Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 2-2196/03
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2003

Овруцький райуд в складі :

головуючого судді Невмержицької Т. І.,

при секретарі Наседкиній О. Д.

з участю прокурора Савчука Б. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за заявою прокурора Овруцького району про визнання осіб недієздатними, -

ВСТАНОВИВ :

Прокурор просить визнати недієздатними ОСОБА_1 , 1981 року народження та ОСОБА_2 1976 року народження, мотивуючи тим, що вони внаслідок психічної хвороби не можуть розуміти значення своїх дій та керувати ними.

В суді прокурор свої вимоги підтримав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 1981 року народження, та ОСОБА_2 ,1976 року народження, внаслідок душевної хвороби та недоумства не можуть розуміти значення своїх дій та керувати ними. Вказана обставина стверджується актами судово-психіатричної експертизи.

Визнання зазначених осіб недієздатними необхідно для встановлення над ними опіки.

Керуючись ст.ст.15, 30, 62, 256, 258 ЦПК України, ст. 16 ЦК України, суд

РІШИВ :

Визнати недієздатними ОСОБА_1 , 1981 року народження, та ОСОБА_2 , 1976 року народження.

Рішення може бути оскаржене в Житомирський апеляційний суд через Овруцький райсуд протягом місяця з наступного дня після його проголошення.

суддя :
Барський районний суд Вінницької області
Справа № 2-1131/03
Р І Ш Е Н Н Я

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

19 листопада 2003р. Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Хлопецького О.С.

при секретарі Лазаренко Л.Ф.

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

Встановив:

Сторони одружились 5 червня 1993 року.

Від цього шлюбу у них є неповнолітній син, який проживає з матір`ю.

Позивач, посилаючись на те, що тривалий час з дружиною не проживає взаємовідносини в них не склались, - просить розірвати їх шлюб.

Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує.

Суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки сім`я сторін розпалась і миритись вони не бажають.

А тому суд, керуючись ст.ст. 15, 30, 62, 202, 203 ЦПК, ст.ст. 38, 40 Кодексу про шлюб та сім`ю України, -

Рішив :

Розірвати шлюб, зареєстрований Барським райвідділом РАГС 5 червня 1993 року, актовий запис за № 64, між ОСОБА_1 , 1973 р. народження і ОСОБА_2 1972 р. народження.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 в доход держави 17 грн.

ОСОБА_2 від сплати грошей звільнити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом одного місяця.

Суддя:
Київський районний суд м. Одеси
Киевский районный суд г.Одессы
В составе судьи Калашниковой О.И.
При секретаре Прокопишиной Е. В.
Рассмотрев в открытом судебном заседании гражданское дело по иску
ОСОБА_2 к Налоговой Инспекции Киевского района г.Одессы о
признании права собственности на наследство
Истица обратилась в суд с требованием постановить решение, которым признать за нею право собственности на квартиру АДРЕСА_1 Одессе в порядке наледования после смерти отца- ОСОБА_1
Представитель отвтетчика оставил разрешение спора на усмотрение суда.
Выслушав стороны, изучив материалы дела, суд установил, что ОСОБА_1 являлся членом ЖСК "Приморский-16", в 1988 году он полностью выплатил паевой взнос и паенакопления за квартиру АДРЕСА_1, но свидетельство о праве собственности на указанную квартиру не оформил. ОСОБА_1 умерл ІНФОРМАЦІЯ_1 года - актовая запись о смерти №6287 от 15.07.2002г отдела РАГС Жовтневого райуправления юстиции г.Одессы. На открывшееся наследство после смерти ОСОБА_1 выступила его дочь - ОСОБА_2 в установленном законом порядке обратилась в нотариальную контору с заявлением о принятии наследства, но в связи с отсутствием свидетельства о праве собственности квартиру на имя наследодателя, истице отказано в выдаче свидетельства о праве на наследство. Из материалов дела следует, что в наследственной квартире истица проживает, прописана и оплачивает расходы по содержанию квартиры .
При изложенных обстоятельствах суд считает требования ОСОБА_2 обоснованными и подлежащими удовлетворению, т.к. ОСОБА_1. являлся правомерным соственником квартиры АДРЕСА_1, которую он приобрел в собственность в соотвтетствии с Законом Украины "О собственности" и ОСОБА_1 вправе был распорядиться квартирой, передав ее в наследство истице. Право истицы на наследство, как наследницы первой очереди, подтверждается представленными суду документами.
Руководствуясь ст.529 ГК Украины, Законом Украины "О собственности", ст.202-203 ГПК Украины, суд
Признать за ОСОБА_2 право собственности на квартиру АДРЕСА_1 в порядке наследования после смерти ОСОБА_1.
Решение может быть обжаловано в Одесский облсуд в течение месяца
судья
Справа № 2-617/05
№ б/н
О П Р Е Д Е Л Е Н И Е

06 липня 2004 року Судья Новомосковского горрайонного суда Мороховец О.В., рассмотрев исковое заявление ЗЕМЛЯНОЙ ЛОРЕТТЫ ВАЛЕРИЕВНЫ, ОСОБА_1 и ГОРБАНЁВА ОСОБА_2 к ОСОБА_3 , третье лицо ОСОБА_4 о признании договора купли-продажи недействительным,-
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 и ОСОБА_7 обратились в Новомосковский горрайонный суд с исковым заявлением к ОСОБА_8 , третье лицо ОСОБА_4 о признании договора купли-продажи недействительным. В своём исковом заявлении истцы просят обеспечить иск путем наложения ареста на неоконченное строительство базы, расположенной по адресу : АДРЕСА_1 .
Судья, оценив исковое заявление ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , и ОСОБА_7 к ОСОБА_8 , третье лицо ОСОБА_4 о признании договора купли-продажи недействительным, считает возможным для обеспечения исковых требований истцов наложить арест на неоконченное строительство базы, расположенной по адресу : АДРЕСА_1 .
Руководствуясь ст.ст.149,152, ГПК Украины, -
Наложить арест на неоконченное строительство базы, расположенной по адресу : АДРЕСА_1 , запретив его отчуждение.
Определение может быть обжаловано в Апелляционный суд Днепропетровской области через Новомосковский горрайонный суд в течении 15 дней.
Судья ОСОБА_9 ОСОБА_10
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЯ M УКРАЇНИ

17 листопада 2004 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого - судді Верещак А.М.,

при секретарі - Кваші Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №6 м. Біла Церква, справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського міськвиконкому, про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

третя особа - ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, що вона являється співвласником домоволодіння по АДРЕСА_1 , де вона самочинно збудувала прибудову до своєї частини будинку „а-2 розміром 8.85 х 4.48 + 2.50 х 0.40 м, що має намір узаконити.

В судовому засіданні позивач підтримала позов і просить визнати за нею право власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просить справу слухати в його відсутність.

Третя особа в судове засідання також не зявивлась, про слухання справи належно повідомлена, проти задоволення позову не заперечує.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в суді, позивач ОСОБА_3 дійсно являється співвласником домоволодіння по АДРЕСА_1 , де нею самочинно збудовано прибудову до будинку „а-2 розміром 8.85 х 4.48 + 2.50 х 0.40 м, на що вона просить визнати право власності.

Згідно ст.376 ЦК України, суд визнає право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, якщо воно збудовано без істотних порушень будівельних норм і правил, не суперечить суспільним інтересам та не порушують права інших осіб.

Таким чином, враховуючи, що відповідно до висновку управління архітектури Білоцерківського міськвиконкому самочинно збудована добудова відповідає Державним будівельним нормам і третя особа не заперечує проти її узаконення, позов слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись Законом України „Про власність, ст.316,328,376 ЦК України та ст. 15,30,62,202,202-1,203 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати з: ОСОБА_4 право власності на самочинно збудовану прибудову «а-2» розміром 8.85 х 4.48 + 2.50 х 0.40 м в до будинку по

АДРЕСА_1

Звільнити ОСОБА_3 від сплати державного мита.

Рішення вступає в законну силу протягом місяця і може бути оскаржене протягом зазначеного до апеляційного суду /Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд з наступного дня після йото проголошення.

Суддя Верещак А.М.
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 2-5732/04

19 листопада 2004 року Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючого Грицака Р.М.

секретаря Жук A.B.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частини квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частини квартири, що перебуває у спільній сумісній власності, посилаючись на наступні обставини: він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який розірвано 06.11.2001 року. У шлюбі вони придбали квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору про дольову участь. Свідоцтво про право власності на квартиру було видане 4 лютого 1997 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації на підставі рішення Тернопільської міської ради народних депутатів № 900 від 29.11.1995 року. Квартира була оформлена на ОСОБА_2 . Просить визнати за ним право власності на Ѕ квартири АДРЕСА_1 , оскільки спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти.

Шлюб, який було зареєстровано між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 20.02. 1993 року відділом ЗАГСу Тернопільської міської адміністрації, актовий запис № 218, було розірвано рішенням Тернопільського міського суду від 06.11.2001 року.

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 4 лютого 1997 року, квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі рішення Тернопільської міської ради народних депутатів № 900 від 29.11.1995 року.

Згідно ст. 60, 70 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності і їх частки у даному майні є рівними.

Виходячи з досліджених в судовому засідання доказів, судом встановлено, що спірна квартира була придбана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час шлюбу, тому належить їм на праві спільної сумісної власності.

Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення шляхом визнання за позивачем права власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 60, 69, 70 ЦПК України, ст. 364, 370 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ квартири - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду Тернопільський міськрайонний суд протягом 1 місяця.

Головуючий Р.М.Грицак
28.05.2021 Справа № 2-2136/99
У Х В А Л А

15 березня 2000 року суддя Мінського районного суду м. Києва Шевченко Л.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про зняття арешту з квартири,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права на житлову площу.

Адвокат позивача в забезпечення позову ОСОБА_1 звернувся в суд з клопотанням про накладення арешту на спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що йому стало відомо про те, що відповідачка приватизувала спірну квартиру і має намір її продати.

На підставі вищевикладеного ухвалою суду від 12 серпня 1999 року дане клопотання було задоволено, на квартиру був накладений арешт.

В даний час спір вирішено, рішенням суду від 25.02.2000 року свідоцтво про право власності на вказану квартиру визнано недійсним, у спірній квартирі в даний час проживають сторони, тому ОСОБА_1 просить зняти арешт з квартири.

На підставі викладеного, керуючись ст. 152 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_2 .

СУДДЯ
О П Р Е Д Е Л Е Н И Е
19 декабря 2000 года Приморский районный суд г. Одессы в составе:
Председательствующего судьи БАЧУРИНА А.В.
При секретаре БУРМИСТРОВОЙ Е.С.
Рассмотрев в открытом судебном заседании в г. Одессе гражданское дело по иску ОСОБА_1 к ОСОБА_2 о выселении
19.09.2000 года истица ОСОБА_3 обратилась с иском в суд к ОСОБА_2 о выселении из квартиры АДРЕСА_1 .
19.12.2000 года истица ОСОБА_3 обратилась в суд с заявлением о прекращении производства по делу, т.к. они с ответчиком достигли мирового соглашения.
Данное ходатайство не противоречит Закону и не нарушает чьи-либо охраняемые Законом интересы, поэтому подлежит удовлетворению.
Определением от 19.09.2000 года на указанную квартиру был наложен арест.
Принимая во внимание, что ОСОБА_1 отозвала свой иск, следовательно отпали основания для его обеспечения.
На основании изложенного, руководствуясь ст.227 п.4., 179, 155-157 ГПК Украины, суд
Производство по гражданскому делу по иску ОСОБА_1 к ОСОБА_2 о выселении прекратить.
Определение судьи ОСОБА_4 Приморского районного суда г. Одессы от 19.09.2000 года по гражданскому делу по иску ОСОБА_1 к ОСОБА_5 об истребовании собственности из чужого незаконного владения, о наложении ареста на квартиру АДРЕСА_1 отменить.
И.О. ПРЕДСЕДАТЕЛЯ ПРИМОРСКОГО
РАЙОННОГО СУДА Г. ОДЕССЫ БАЧУРИН А.В.
У Х В А Л А

"20" листопада 2002 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Кошель Л. М. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Колективного підприємства «Білоцерківбуд» про виділ майна,-

В С ТА Н О В И В :

Ухвалою судді від 19.10.2012р. позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху, позивачеві було надано строк у п»ять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Позивачеві необхідно було зазначити в позовній заяві ім»я/найменування/ його представника,його місце проживання/перебування/ або місце знаходження,поштовий індекс,номер засобів зв»язку, крім того більш повно викласти обставини,якими позивач обґрунтовує свої вимоги,зазначити докази,що підтверджують кожну обставину та наявність підстав для звільнення від доказування,додати документ,що підтверджує сплату судового збору.

В встановлений строк позивач не усунув недоліки, не зазначив в позовній заяві ім»я/найменування/ його представника,його місце проживання/перебування/ або місце знаходження,поштовий індекс,номер засобів зв»язку,не виклав обставини якими обґрунтовує свої вимоги,не зазначив докази,що підтверджують кожну обставину та наявність підстав для звільнення від доказування,також не надав документ,що підтверджує сплату судового збору.

А тому згідно ч.2 ст.121 ЦПК України вважаю за необхідне дану позовну заяву визнати неподаною і повернути позивачу.

Керуючись ч.2 ст.121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 визнати неподаною і повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_2
Житомирський районний суд Житомирської області
Рішення

Ім`ям України

01 жовтня 2003 року

Житомирський районний суд Житомирської області

В складі: судді - Єзерської І. В.

секретаря - Драгальчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

Встановив

ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем з жовтня 1999 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, сім`я розпалась через неправомірну поведінку відповідача, який зловживав спиртними напоями, що призводило до постійних сварок в сім`ї, як наслідок сім`я розпалась, тому вважає, що шлюб має бути розірваний.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала з тих же підстав, просить шлюб розірвати.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що позов визнає повністю, на розірвання шлюбу згодний, не заперечує проти того, що дітей залишити на виховання матері, судові витрати покласти на нього.

Від подружнього проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей синів: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких суд вважає необхідно залишити на виховання матері.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, на протязі тривалого часу разом не проживають, шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню у судовому порядку відповідно до ст. 38 КпШС в Україні.

Керуючись ст.38-40 КпШС України, ст. ст. 15,30,62 ЦПК України, суд

Вирішив:

Шлюб зареєстрований Велицькою сільською радою Ковельського району Волинської області 11 лютого 1979 року, актовий запис № 3 між ОСОБА_2 , 1954 року народження, та ОСОБА_5 , 1957 року народження - розірвати.

Неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на виховання матері.

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГС стягнути з ОСОБА_2 17 гривень держмита, ОСОБА_1 від витрат звільнити.

Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом місяця, починаючи з наступного дня після проголошення.

Суддя:
Справа№2-471
РІШЕННЯ

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

25 квітня 2003р. Мукачівський районний суд

в складі: головуючого Рижикова В.Г.

при секретарі Петканич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 19.11.1994року в Мукачівському міському відділі РАГСу , актова запис №612. Від даного шлюбу народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що відповідач зловживає спиртними напоями, в нетверезому стані влаштовує скандали, б`є позивачку, ображає її нецензурними словами і все це в присутності дитини.

В 2001 році позивачка пішла від свого чоловіка жити до батьків і з того часу шлюбних стосунків не підтримують. Дитина знаходиться на утриманні та вихованні позивачки.

Позивачка просить шлюб розірвати .

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що за строк наданий судом для примирення таке не відбулося, тому він згідний на розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що даний позов слід задоволити з таких підстав.

Під час сумісного проживання між подружжям виникли сварки, непорозуміння із-за зловживання відповідачем по справі алкогольних напоїв . З 2001 року подружжя разом не проживає, сумісне господарство не ведуть.

За наданий судом строк на примирення таке не відбулося.

Виходячи з наведеного, вважаю що шлюб існує тільки формально і його слід розірвати.

Керуючись ст. ст. 15,30,62 ЦПК України, ст.ст. 38-40 КпШС України, суд -

р і ш и в:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 19.11.1994 року в Мукачівському міському відділі РАГС , актова запис за №612 - розірвати .

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГСу стягнути з відповідача ОСОБА_2 17 (сімнадцять) гривень в користь держави, а позивачку ОСОБА_1 від оплати звільнити.

Рішення може бути оскаржено на протязі одного місяця починаючи з наступного дня його оголошення через цей суд в апеляційний суд Закарпатської області.

Головуючий В.Г. Рижиков
Справа № 2-608/2001
ПОСТАНОВА

про стягнення аліментів

20 листопада 2001 року Суддя Козівського місцевого суду Тернопільської області Барилко С.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 , проживаючої за адресою с. Вікторівка Козівського району, Тернопільської області про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей з ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно з поданою копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу від якого, згідно з поданими копіями свідоцтв про народження мають двоє дітей.

Згідно зі ст. 80 КпШС України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Керуючись ст.ст. 80-82 КпШС України ,-

ПОСТАНОВИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 , уродженця АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 6.11.2001р. і до їх повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 державне мито в користь держави в сумі 51 грн. 00 коп.

Постанова в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Суддя : підпис.

З оригіналом: згідно.