Справа № 2-80/2002
Провадження № 2-80/2002
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2002 р.

Деражнянський районний місцевий суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Харчука В.М.

при секретарі Козак С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Деражня справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу будинку і земельної ділянки недійсними та визнання права власності на будинок, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним. В судовому засіданні позивачка свої вимоги доповнила, просить також визнати право власності на спірний жилий будинок за нею, її чотирма неповнолітніми дітьми та її бувшим чоловіком ОСОБА_3 .

У позовній заяві та в судовому засіданні позивачка пояснила, що носить таке ж прізвище, ім`я та по-батькові, як і її свекруха ОСОБА_1 . Сім`єю із 6 чоловік (вона, її бувший чоловік ОСОБА_3 та четверо її неповнолітніх дітей) вона проживала в належній свекрусі частині жилого будинку в АДРЕСА_1 . Свекруха ОСОБА_1 ще у 1994 році отримала від Деражнянського райагробуду однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , де прописалась та постійно поживає, приватизувала свою квартиру.

У зв`язку з аварійним станом частини будинку свекрухи по АДРЕСА_3 прийнято рішення про виділення коштів на придбання житла для її сім`ї із 6 чоловік з наданням житла її сім`ї у власність. Але її свекруха ОСОБА_1 відшукала житло в місті Деражня, звернулась разом із продавцем ОСОБА_2 до нотаріуса і оформила договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_4 та присадибної ділянки на своє ім`я, являється власником спірного жилого будинку. Вважає, що її право порушено, як і право її дітей та бувшого чоловіка, так як кошти виділялись їй та її сім`ї і її сім`ї надавалась квартира у власність, але внаслідок того, що вона та свекруха носять однакові прізвища, ім`я та по-батькові; та що свекруха звернулась за оформленням договору купівлі-продажу будинку, право власності на спірний будинок оформлено на свекруху. Просить договір купівлі продажу будинку і земельної ділянки визнати частково недійсним, вказавши її, її неповнолітніх дітей та бувшого чоловіка власниками будинку і ділянки в рівних долях.

Відповідачка по справі ОСОБА_4 свекруха позивачки пояснила, що дійсно Деражнянською райдержадміністрацією виділені кошти для забезпечення сім`ї її сина ОСОБА_3 та невістки ОСОБА_1 з 4 дітьми житлом з передачею їм права власності на нього. Але позивачка не бажала займатись оформленням договору купівлі-продажу житла, аварійна частина будинку належала на праві власності їй, саме вона добивалась житла своїм неповнолітнім онукам, тому саме вона звернулась до нотаріуса за оформленням договору купівлі-продажу будинку і будинок оформила на своє ім`я. Погоджується із позовом при тій умові, що право власності на будинок та земельну ділянку буде визнано не лише за бувшою невісткою, але і за неповнолітніми онуками та сином, так як кошти адміністрацією виділялись для забезпечення житлом всієї сім`ї з передачею права власності всім членам сім`ї. Підтвердила також, що у 1994 році у зв`язку із непридатністю її частини будинку по АДРЕСА_3 для проживання, їй було надано Деражнянським райагробудом однокімнатну квартиру по АДРЕСА_5 , в якій вона проживає із 1994 року, прописана там і приватизувала квартиру.

Допущена до участі в справі в якості другого відповідача на стороні відповідачки ОСОБА_2 в судове засідання зав станом здоров`я не з`явилась, але її представник ОСОБА_5 позов визнала і пояснила, що дійсно мати продала жилий будинок в АДРЕСА_4 разом із земельною ділянкою 0,20 га за 9320 гривень відповідачці ОСОБА_1 і повністю отримала вказану суму від Деражнянської райдержадміністрації.

Але про те, що будинок купується не для відповідачки, а для сім`ї позивачки ОСОБА_1 , вона не знала, їй про це ніхто не повідомляв. Допущена до справи в якості третьої особи , що не заявляє самостійних вимог, Деражнянська райдержадміністрація через свого представника ОСОБА_6 пояснила, що дійсно Деражнянською райдержадміністрацією у жовтні 1998 року було вирішено виділити кошти в сумі 9320 гривень для придбання житла взамін аварійного, належного відповідачці ОСОБА_1 для забезпечення житлом багатодітної сім`ї позивачки ОСОБА_1 з передачею придбаного житла у власність всім членам сім`ї в рівних долях. Відповідачка ОСОБА_1 була забезпечена благоустроєним житлом в АДРЕСА_5 , де була прописана, проживає із 1994 року і приватизувала це житло. Але, внаслідок помилки при оформленні договору, представник райдержадміністрації запрошений не був, тому договір купівлі-продажу спірного будинку нотаріусом помилково був оформлений на відповідачку. Відповідачка ОСОБА_1 дійсно займалась питанням виділення коштів та надання житла своїм неповнолітнім онукам, бувшій невістці та сину, так як ОСОБА_1 позивачка цими питаннями невідомих причин не займалась. Вважає, що позов повинен бути задоволений із наданням житла у власність (визнанням права власності) за всіма членами сім`ї ОСОБА_1 позивачки.

Допущений до участі в справі в якості третьої особи ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 позивачки визнав повністю і вважає, що право власності на спірний жилий будинок та земельну ділянку повинне бути визнане за всіма членами сім`ї, яким надано житло.

Вислухавши доводи учасників судового процесу, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що в АДРЕСА_1 в належній відповідачці аварійній часині жилого будинку з 8 лютого 1994 року до жовтня 1998 року проживали позивачка ОСОБА_1 , 1970 року народження, її чоловік ОСОБА_3 та четверо їхніх неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , 1989 року народження, ОСОБА_8 , 1991 року народження, ОСОБА_9 , 1994 року народження, та ОСОБА_10 , 1995 року народження.

Власник аварійної частини будинку ОСОБА_1 , 1927 року народження, у 1994 році у зв`язку з аварійністю житла отримала від Деражнянського райагробуду благоустроєну однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , приватизувала цю квартиру і проживає до цього часу в ній.

У зв`язку з аварійністю житла за рішенням Деражнянської райдержадміністрації від 19 жовтня 1998 року для придбання житла сім`ї ОСОБА_1 , 1970 року народження, із 6 чоловік виділено кошти в сумі 9320 гривень за умови, що аварійна частина будинку буде знесена Деражнянським МЖКО і матеріали використані МЖКО, а придбаний жилий будинок буде передано у власність всім членам сім`ї ОСОБА_1 . Згідно цього розпорядження 20 жовтня 1998 року було укладено договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 , 1927 року народження, купила і прийнята у власність жилий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_4 та присадибну земельну ділянку за цією ж адресою в розмірі 0,20 га. Але, внаслідок того, що у розпорядженні райдержадміністрації не було вказано повних анкетних даних покупця чи покупців, що позивачка та відповідачка носять одне і те ж прізвище, ім`я та по-батькові; що оформленням документів по надання житла позивачці займала відповідачка, яка писала та подавала до відповідних органів заяви, оформляла всі необхідні документи, являлась власницею аварійної частини будинку; то при оформленні та посвідченні договору купівлі-продажу будинку і земельної ділянки у нотаріуса допущена помилка, що має істотне значення. При цьому відповідачка ОСОБА_1 допустила обман і не повідомила продавця та нотаріуса, що житло купується не для неї, а для невістки, сина та онуків. Вартість будинку та земельної ділянки Деражнянською райдержадміністрацією в сумі 9320 гривень повністю перераховано і отримано продавцем будинку та ділянки ОСОБА_2 .

Наведені обставини повністю підтверджується поясненнями сторін, показами свідків ОСОБА_11 нотаріуса, ОСОБА_12 , заявою відповідачки ОСОБА_1 до МЖКО, договором купівлі-продажу будинку та земельної ділянки від 20 жовтня 1998 року, посвідченого нотаріусом; державним актом на землю, актом обстеження аварійного житла, розпорядженням Деражнянської райдержадміністрації від 19.10.1998 року №198, показами ОСОБА_3 , допитаного спочатку, як свідка; свідоцтвами про народження дітей, нарядом нотаріальних документів Деражнянської державної нотаріальної контори та іншими документам.

Згідно ст. 57 ЦК України судом може бути визнана недійсною угода, укладена внаслідок обману однієї із учасників угоди, сторони іншою.

Але в даному випадку суд вважає, що угода може бути визнана лише частково недійсною, в частині покупця зав договором купівлі-продажу, так як угода повністю виконана сторонами, позивачка ОСОБА_1 із 1998 року проживає в спірному жилому будинку, відповідачка ОСОБА_1 не перечить їм у використанні будинку, продавець ОСОБА_2 отримала повну вартість будинку і земельної ділянки за договором, адміністрація району та інші учасники процесу не заперечуються у переводі (визнанні) прав власності на всіх членів сім`ї позивачки ОСОБА_1 в рівних долях на спірний будинок та земельну частку.

Тому, керуючись ст. ст. 202, 203 ЦПК України, - суд

вирішив:

договір купівлі-продажу жилого будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_4 та присадибної земельної ділянки в розмірі 0,20 га частково визнати недійсним.

Визнати право власності на цей жилий будинок з надвірними будівлями в рівних долях за кожним: ОСОБА_1 , 1970 року народження, ОСОБА_3 , 1967 року народження, та їхніми неповнолітніми дітьми: ОСОБА_7 , 1989 року народження, ОСОБА_8 , 1991 року народження, ОСОБА_9 , 1994 року народження, та ОСОБА_10 , 1995 року народження в 1/6 частині за кожним, а також на земельну ділянку в цій же долі.

Стягнути з ОСОБА_1 , 1927 року народження, на користь ОСОБА_1 , 1970 року народження, 93 гривні 20 копійок сплаченого нею при подачі заяви до суду мита.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Деражнянський районний місцевий суд на протязі 30 днів після його проголошення.

Суддя Харчук В.М.