Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 2-2244/03
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2003

Овр уцький районний суд

Житомирської області

в складі : головуючого -судді Гордіна О.І.

при секретарі Шимчук Т.М.

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овруч

справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцької міжрайонної державної податкової інспекції , ОСОБА_2 про продовження строку на прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Овруцької міжрайонної інспекції, ОСОБА_1 про продовження строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно

Встановив

Позивачка ( вона ж відповідачка за зустрічним позовом ) ОСОБА_1 просить просить продовжити строк для прийняття спадщини, квартири АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності так як вона на день смерті батька та матері проживала в спірній квартирі, після їх смерті проводила ремонт всієї квартири.

Відповідач ( він же позивач за зустрічним позовом ) просить продовжити строк для прийнятя спадщини, квартири АДРЕСА_1 , яка залишилася після смерті батька та матері та визнати за ним право власності так як після смерті батьків проводив ремонт в квартирі.

Представник Овруцької МДПІ в судове засідання не з`явився, хоча про час слухання справи повідомлений судовою повісткою.

Суд, вислухавши пояснення сторін, оголосивши матеріали справи вважає , що позовні вимоги слід задовольнити частково із таких підстав: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є власниками спільної власності, квартири АДРЕСА_1 , що видно з копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 04.11.1994 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько, ОСОБА_3 , що видно з копії свідоцтва.

Після смерті батька позивачка та відповідач проводили покраску підлоги, дверей ,вікон, системи опалення , є співвласниками даної квартири, а тому вони фактично вступили в управління спадковим майном , квартирою, в розмірі 1/4 частини її.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , мати , позивачки та відповідача померла , що видно з копії свідоцтва про смерть. Після смерті батька , позивачка та відповідач з ОСОБА_4 спадщини не оформили і заяви в нотаріальну контору не подавали так як помилково вважали , що вони залишились власниками даної квартири.

Приймаючи до уваги , що після смерті батьків, сторони по справі фактично вступили у володіння квартирою, про що свідчить пояснення сторін про проведення ремонту квартири протягом шести місяці після смерті батьків, а тому згідно ст.549 ЦК України позивачка та відповідач прийняли спадщину, а тому слід визнати за ними право власності на житло в рівних частках, тобто на 1/4 частини спірної квартири, що залишилась після смерті батька та матері, на двох їх дітей, що передбачено ст.529 ЦК України.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 так як вони являються спадкоємцями першої черги на спадкове майно що залишилось після смерті їх батьків.

Вимоги позивачки ( вона ж відповідачка) , та відповідача ( він же позивач) про визнання за нами кожним права власності на всю квартиру є безпідставним по скільки їм спірна квартира належить в рівних частках, тобто по 1/4 частині, а після смерті батька і матері, відкрилась спадщина на 1/2 частину спірної квартири, яку слід визнати власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Від сплати мита сторони звільнені.

Керуючись ст.ст. 15,30,62,202 ЦПК України , ст.ст. 529,548,549,550,Цк України , суд

Рішив

Продовжити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для прийняття спадщини на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , що належала на підставі свідоцтва пр право власності на житло № НОМЕР_1 від 04.11.1994 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право приватної власності за кожним на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , що належали ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі свідоцтва про правол власності на житло № НОМЕР_1 від 04.11.1994 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд області через Овруцький райсуд протягом одного місяця після його проголошення .

Суддя :

суддя : І. В. Білоусенко