Справа № 2-2932/01
РІШЕННЯ

ІМ"ЯМ УКРАЇНИ

08 серпня 2001 року

Рівненський міський суд в складі:

головуючого Тимощука О.Я.

при секретарі Тимощук С.С.

з участю адвокатів Березовської Л.Г., Василевич Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири,-

В С Т А Н О В И В:

З позовної заяви вбачається, що позивач є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Крім нього співвласниками є його матір відповідачка по справі та неповнолітня сестра - ОСОБА_4 , 1987 року народження. В квітні 2001 року він дізнався, що їх квартира продана його матір`ю громадянці ОСОБА_3 без його згоди та в порушення інтересів його малолітньої сестри. Договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Філюк В.М. 17.02.2001 року. Для оформлення договору купівлі-продажу ОСОБА_2 використала доручення, яке було надане ним 17.02.2000 року на право продажу належної йому на праві приватної власності частини квартири АДРЕСА_1 і яке було посвідчене приватним нотаріусом Олинець А.М.

Вказує, що для оформлення договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_2 використала підробний документ, а саме з оригіналу доручення, представленого приватним нотаріусом Філюк А.М. видно, що одна буква підтерта і текст звучить так: «довіреність дійсна на протязі одного року, тобто по 17 лютого 2001 року включно. З копії довіреності, оформленої безпосередньо нотаріусом Олинець А.М. цей запис звучить так: «довіреність дійсна на протязі одного року, тобто до 17 лютого 2001 року включно». В одній та іншій довіреності слово «включно» додруковане. Вказує, що це зроблено не в його присутності, він особисто підписував документ без-будь яких виправлень.

Відповідач також вказує, що після продажу вищевказаної квартири порушені права його неповнолітньої сестри ОСОБА_4 , яка на території Бабинської с/Ради не прописана і не проживає, власного житла немає. З цих підстав просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 посвідчений приватним нотаріусом Філюк В.М. 17.02.2001 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивач підтримав свій позов і пояснив, що в лютому 2000 року їхав в Москву і до виїзду дав доручення своїй матері, щоб вона змогла продати квартиру. Доручення оформлювалось у приватного нотаріуса Олинець А.М. 17.02.2000 року в його присутності. Йому були роз`яснені права згідно даного доручення і доведено до відома, що він його може відмінити. Приблизно через 4 місяці він повернувся з Москви і проживав до продажу то в квартирі АДРЕСА_1 , то у своїх родичів в Гощанському районі. Питання про продаж їх квартири постало за декілька місяців до його від`їзду в Москву в лютому 2000 року. Все почалося з того, що мати повернула за нього борг, який виник у нього в 1996 році, який вона погасила після продажу їх квартири, вказуючи, що сплатила його з великими відсотками. Йому особисто невідомо кому мати повертала гроші і в якій сумі. Він також не знає, яка у них була заборгованість по квартплаті та комунальним платежам. Він не сплачував кошти за комунальні послуги, так як рідко проживав у тій квартирі. Позивач також повідомив, що за декілька днів до продажу квартири мати просила, щоб він виписався з квартири, але його паспорт знаходився в селі Бабин у бабусі і він не мав наміру виписуватись, тому що йому не було де проживати. Йому також невідомо, чи раніше подавались оголошення про продаж їх кварти в агентство нерухомості.

Вказує, що на момент оформлення довіреності на продаж квартири у нього з матір`ю були складні стосунки, але він дав їй доручення на продаж, надіючись, що буде мати власне житло, як обіцяла мати. У нього були сумніви, що мати може з ним поступити непорядно, але думав, що все буде добре, а тому і не відміняв доручення. В той день, коли видавалось доручення, він не бачив, щоб там були якісь виправлення і додрукування. В даний час мати поживає разом із його сестрою в будинку материної тітки і вона просила його, щоб він йшов жити до них. В тому будинку достатньо площі для проживання і для нього, але він туди не йде , так як там не прописаний. Повернути гроші ОСОБА_3 за куплену квартиру він не зможе і його мати мабуть також не зможе їх повернути. Доручення на продаж квартири він давав добровільно. Про те , що їх квартира продана він дізнався від матері після укладення договору купівлі-продажу. На даний час він проживає в с. Бабин у своєї бабусі.

Просить визнати недійсним договір купівлі - продажу їх квартири, посилаючись на те, що на день укладення договору строк дії довіреності, згідно якої його мати могла продати цю квартиру вже закінчився.

Допитана в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 пояснила, що у її сина позивача по справі декілька років тому були великі неприємності , він також заборгував велику суму грошей. До них додому неодноразово приїжджали і вимагали повернення боргу невідомі люди, якім син був винен гроші. Поряд з цим боргом у них були також великі борги, більше 6 000 грн. за комунальні послуги, які вони були неспроможні погасити. Все це привело до того, що вона вирішила продати свою квартиру АДРЕСА_1 та переїхати проживати до родичів в с. Бабин Гощанського району. Тривалий час, приблизно три роки вони подавали оголошення через агентство нерухомості про продаж своєї квартири, але ніхто нею не цікавився. В лютому 2000 року син мав їхати в Москву, а тому вони з ним вирішили, що він дасть доручення на її ім`я, щоб вона змогла продати квартиру в його відсутність, якщо буде покупець. Довіреність вони оформляли 17.02.2000 року у приватного нотаріуса Олинець А.М. Син давав довіреність добровільно та без будь-яких умов, стосовно того, що йому треба буде купити однокімнатну квартиру після того, як вони продадуть свою. Вона не звертала уваги чи робила нотаріус якісь виправлення чи додрукування, але пригадує, що щось подібне було і нотаріус повідомляв їх про строк дії доручення. Коли вона знайшла покупця на квартиру, постало питання про їх виписку. На той час ОСОБА_1 повернувся з Москви і проживав в с. Бабин у рідних. Вона неодноразово просила, щоб він виписався з квартири, але він все обіцяв і відтягував час. Вона чекала , що він випишеться, до останнього дня дії довіреності 17.02.2001 року і тому змушена була укласти договір купівлі-продажу лише 17.02.2001 року, а не раніше, хоча мала це зробити. Договір купівлі-продажу квартири вона оформила 17.02.2001 року у приватного нотаріуса Філюк В.М., продавши квартиру ОСОБА_3 і отримавши гроші згідно договору, які пізніше повернула людям за борги та на відшкодування заборгованості по оплаті за квартиру. В даний час ні вона , ні позивач не в змозі повернути гроші ОСОБА_3 за куплену нею квартиру. Взагалі квартиру вони змушені були продати через борги позивача. В даний час їй не зрозуміла позивача позиція, вона не знає для чого він подав цей позов в суд. В даний час вона проживає з сестрою позивача в будинку в с. Бабин, де ОСОБА_4 є власником 11/100 частини цього будинку згідно договору дарування. В цьому будинку є місце також і для проживання її сина і вона з дочкою запрошує його туди. Але він відмовляється з ними жити з невідомих причин. Просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що як при оформленні довіреності, так і при укладанні договору купівлі-продажу квартири ніяких порушень не було. Крім того позивач знаючи про те, що він може в любий час відмінити дію своєї довіреності, ні тоді, ні до цього часу її не відмінив і сам підтвердив, що давав її добровільно.

Допитана в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 пояснила, що рік тому побачила а в газеті «Ого» оголошення про продаж вищезгаданої квартири. Зустрівшись і домовившись з ОСОБА_2 за ціну, вона погодилась купити у неї квартиру, але з квартири треба було ще виписатись ОСОБА_1 . Вона чекала поки позивач випишеться з квартири. Знаючи, що 17.02.2001 року був останній строк дії довіреності , яку дав позивач своїй матері для продажу квартири, вона все ж таки погодилась придбати цю квартиру і 17.02.2001 року у приватного нотаріуса Філюк В.М. вона з ОСОБА_2 уклала договір купівлі-продажу цієї квартири, заплативши ОСОБА_2 за неї суму вказану в договорі. ОСОБА_2 в свою чергу запевнила її, що в найближчий час її син випишеться з квартири. До цього часу позивач з квартири не виписався і вона змушена нести за нього додатково витрати по оплаті за квартиру і комунальні послуги. При укладанні договору купівлі-продажу квартири всі документи нотаріусу подавала ОСОБА_2 і з боку нотаріуса щодо правильності документів, до них ніяких претензій не пред`являлось.

Просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що при укладенні договору купівлі-продажу ніяких порушень закону не було. Крім того, ні позивач, ні його мати не в змозі повернути їй гроші, які одержані за квартиру.

Допитана в судовому засіданні нотаріус ОСОБА_5 пояснила, що до неї зверталась ОСОБА_2 з приводу продажу квартири. Оглянувши всі документи вона в неї все розпитала і пояснила, що ще їй потрібно донести з документів. 17.02.2001 року до неї зі всіма необхідними документами прийшла ОСОБА_2 з ОСОБА_3 . Всі документи вона ретельно перевірила і відносно доручення у неї не було ніяких питань, тому воно оформлено згідно закону і дія цього доручення закінчувалась 17.02.2001 року. При цьому немає значення чи написано : « до 17.02.2001 року чи по 17.02.2001 року». В обох випадках останній день доручення 17.02.2001 року. В даному випадку нотаріусом було зроблено уточнення шляхом додрукування слова « включно» і оформлено належним чином, а тому під час складання договору купівлі-продажу квартири доручення було дійсне і не викликало жодних підозр. Крім того позивач міг в любий час відмінити своє доручення.

Допитана в судовому засіданні приватний нотаріус ОСОБА_6 пояснила, що 17.02.2000 року нею була посвідчена довіреність , відповідно до якої ОСОБА_1 доручив своїй матері ОСОБА_2 продати квартиру та при цьому їм були роз`яснені права та строк дії довіреності. При виготовленні довіреності секретарем була зроблена опечатка, яку вона підчистила. Коли до неї принесли довіреність на підпис, вона виявила підчистку і щоб не було сумнівів було зроблено застереження шляхом додрукування слова «включно». Слово «включно» було додруковано не за проханням, а за її власною ініціативою. Підтертості в нотаріальному бланку не допускаються, тому було додруковано слово «включно», щоб надалі не було ніяких проблем і було це зроблено в той день, коли видавалась довіреність. Якщо нотаріус щось конкретизує, значить так і треба і це повинно бути належним чином оформлено. В даному випадку якщо б і не було конкретизовано дію довіреності і додруковано слово «включно», останній день дії довіреності все ж таки був би 17.02.2001 року, згідно з нотаріальною практикою та цивільним і цивільно-процесуальним законодавством. А в такому випадку строк дії довіреності був конкретизований, тобто довіреність діяла до 17.02.2001 року включно і на її підставі можна було укладати договір купівлі-продажу квартири.

Представник органів опіки та піклування Козирська в суді пояснила, що в опікунську раду звернулась ОСОБА_2 з заявою про дачу дозволу на продаж квартири і їй було дозволено відчуження квартири за умови, що її дочка - ОСОБА_4 ,1987 року народження буде забезпечена житлом. Була проведена перевірка. Умови ОСОБА_2 виконала, її дочка житлом забезпечена і до неї немає ніяких претензій.

Заслухавши сторони, допитавши нотаріусі Філюк В.М. та ОСОБА_6 , заслухавши представника органів опіки і піклування, дослідивши матеріали справи суд вважає, що в позові слід відмовити за його безпідставністю.

Судом встановлено, що 17.02.2000 року ОСОБА_1 була видана довіреність на ім`я ОСОБА_2 , згідно якої вона мала право продати належну йому на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 , а також виписати його з вищевказаної квартири. Довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Олинець А.М. в його присутності, нею було роз`яснено право та строк дії цієї довіреності, а також те, що він має право в любий час її відмінити. Ні станом на 17.02.2001 року, ні на даний час довіреність ним не відмінена. Як видно з довіреності, виданої 17.02.2000 року і посвідченої приватним нотаріусом Олинець А.М. та зареєстрованої в реєстрі № 330, вона дійсна на протязі одного року, тобто до сімнадцятого лютого дві тисячі першого року включно, що відповідає вимогам ст. 67 ЦК України.

Відповідно до п. 17 « Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус має право робити в нотаріальних документах застереження і воно повинно бути належним чином оформлено.

Як вбачається з вищезгаданого доручення, на зворотній стороні зроблено застереження і додрукованому на друкарській машинці вірити, що підписано нотаріусом Олинець А.М. і скріплено її печаткою.

Відповідно до ст. 87 ЦПК України строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. В нашому випадку довіреність видавалась 17 лютого 2000 року на один рік, а значить строк дії довіреності закінчується 17 лютого 2001 року 0 24 годині.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. 67 ЦК України, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст.ст. 15,30,62,87,202 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Ухвалу Рівненського міського суду від 3 травня 2001 року про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 - скасувати.

Рішення може бути оскаржене в Рівненській апеляційний суд через Рівненський міський суд протягом одного місяця з наступного дня після його проголошення.

Головуючий: