overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Куп`янський міськрайонний суд Харківської області
Дело № 2-4534
13 августа 2001 г. Купянский городской суд Харьковской области,
В составе: председательствующего судьи Павленко А.Н.
При секретаре Разецковой Т.А.
Рассмотрев в открытом судебном заседании в зале суда г. Купянска гражданское дело по иску ОСОБА_1 к Купянской межрайонной налоговой инспекции о признании действительным договора пожизненного содержания и признании права собственности на наследственное имущество
ІНФОРМАЦІЯ_1 г. Умерла тетка истицы - ОСОБА_2 , после ее смерти осталось наследственное имущество: жилой дом в АДРЕСА_1 , денежные вклады с начисленными процентами и индексацией к ним, акции в ОАО «Купянский сахарный комбинат». При жизни ОСОБА_2 обещала истице сделать завещание на ее имя под условием пожизненного содержания, однако нотариально не было оформлено ввиду болезни ОСОБА_2 .
О том, что между истицей и ОСОБА_2 состоялся договор пожизненного содержания под условием наследования имущества подтверждается теми обстоятельствами, что с 1998 г. Истица перешла жить к ОСОБА_2 и стала выполнять условия договора: содержала ее, осуществляла уход, обеспечивала продуктами питания и одеждой, содержала жилой дом.
В связи с чем истица обратилась в суд, где просит признать действительным договор пожизненного содержания с правом наследования жилого дома, сберегательных вкладов с начисленными процентами и индексацией к ним и акций в ОАО «Купянский сахарный комбинат».
В судебном заседании истица свой иск поддержала.
Представитель ответчика против иска не возражал.
Суд, проверив материалы дела, заслушав свидетелей, считает, что иск обоснованный и подлежит удовлетворению.
Истица в обоснование своих доводов представила суду доказательства, которые были проверены судом и суд считает, что истица в соответствии с требованиями ст. 47 ч. 2 ГК Украины полностью выполнила условия сделки пожизненного содержания, хотя другая сторона / ОСОБА_2 /уклонилась от нотариального удостоверения сделки пожизненного содержания и суд признает такую сделку действительной , а поскольку других наследников у ОСОБА_2 нет, то все наследственное имущество должно принадлежать истице.
Руководствуясь ст. ст. 15,30,62 ГПК, 4,273гпк, 42,47,151,153,161,208 ГК Украины, суд
Иск истицы удовлетворить.
Признать действительным договор пожизненного содержания с правом наследования жилого дома в АДРЕСА_1 , сберегательных вкладов по лицевым счетам №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 с начисленными процентами и индексацией к ним в сберегательном банке г. Купянска, акции в количестве520 шт. на сумму 130 грн., принадлежащих на праве личной собственности ОСОБА_2 , умершей ІНФОРМАЦІЯ_1 г. в г. Купянске и признать за ОСОБА_1 право собственности на жилой дом по АДРЕСА_1 , денежные вклады по счетам №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 с начисленными процентами и индексацией к ним в сбербанке г. Купянска, акции в количестве520 шт. на сумму 130 грн. в ОАО «Купянский сахарный комбинат».
Решение может быть обжаловано в апелляционный суд Харьковской области через Купянский горрайонный суд в месячный срок.
Судья подпись А.Н. Павленко
Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-6030/04
Жовтневый районный суд г. Кривого Рога в составе : Председательствующего-судьи : ШИШАК В.А.
При секретаре : ГЕРАЩЕНКО И.М.
Рассмотрев в открытом судебном заседании в зале суда в г. Кривом Роге гражданское дело по иску ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4 к Криворожскому филиалу Приднепровской товарной биржи о признании договора мены квартиры действительным-
ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4 обратились в суд с исковым заявлением к Криворожскому филиалу Приднепровской товарной биржи о признании договора мены квартиры действительным. В судебном заседании истцы свои требования поддержали в полном объеме.
Представитель Криворожского филиала Приднепровской товарной биржи в судебное заседание не явился, о дне и месте рассмотрения дела уведомлен судебной повесткой, обратился в суд с заявлением, где просит дело рассматривать без его участия, иск признает. В соответствии со ст. 172 ГПК Украины суд находит возможным рассмотреть дело в отсутствии представителя товарной биржи.
В судебном заседании установлено следующее. Согласно договора мены недвижимого имущества, заключенного в исполнение биржевого 5 декабря 1997 года за №973-Н/97, был произведен тройной обмен квартир, при котором квартира АДРЕСА_1 принадлежащая ОСОБА_1 перешла в собственность ОСОБА_5. Квартира АДРЕСА_2, принадлежавшая ОСОБА_5 перешла в собственность ОСОБА_6., а квартира АДРЕСА_3, принадлежавшая ОСОБА_6. перешла в собственность ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4
Вышеуказанный договор мены 19 декабря 1997 года был зарегистрирован в Криворожском бюро технической инвентаризации, о чем в книге регистрации № 48 сделана запись № 197. В следствии этого истцы стали собственниками квартиры АДРЕСА_3 и имеют право владеть, пользоваться и распоряжаться данной квартирой.
Договор мены квартир, заключенный на Приднепровской товарной бирже не признается нотариусом как правоустанавливающий документ, как не соответствующий требованиям закона. Поэтому истцы были вынуждены обратиться с иском в суд.
Суд находит доводы истцов обоснованными в той части, что они являлись добросовестными участниками гражданских правоотношений (приобретателями) и полностью исполнили сделку, требующую нотариального удостоверения, а другая сторона, Криворожский филиал Приднепровской товарной биржа, фактически уклонились от нотариального оформления сделки, сославшись в договоре мены, что договор зарегистрированный на товарной бирже не подлежит нотариальному удостоверению, тем самым истцы были заведены в заблуждение.
Руководствуясь ст. 15,30,62,172 ГПК Украины,ст.5,203,209,220,392,657 ГК Украины, суд
Признать сделку (договор мены квартир) от 05 декабря 1997 года действительной, признав за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 право собственности на квартиру общей площадью 36,9 кв.м., жилой площадью 15,9 кв.м., которая находится по адресу : АДРЕСА_3.
Решение может быть обжаловано в Апелляционный суд Днепропетровской области через Жовтневый районный суд г.Кривого Рога в течении одного месяца, начиная со следующего дня после его провозглашения.
Судья В.А. Шишак
Справа № 2-1600/1-2004
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2004 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Кулікової С.В.

при секретарі Фещенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Податкової інспекції Дніпровською району м. Києва, 3-тя особа Київська державна нотаріальна контора № 7 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про встановлення права власності на спадкове майно.

В судовому засідання позивач свій позов підтримав і пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його сестра ОСОБА_2 , яка проживала в будинку АДРЕСА_1 . Все життя сестра з чоловіком прожили у вказаному будинку, а чоловік її помер в березні 1985 року. 19 квітня 1985 року ОСОБА_2 вказаний будинок заповіла позивачу, інших спадкоємців немає. Після смерті сестри він вступив у володіння спадковим майном, а саме користується будинком, несе всі витрати по утриманню будинку, сплачує податки за землю, страховий збір, будинок підтримує в належному стані, займається його поточним ремонтом. Останні роки життя проживав разом з сестрою, доглядав її.

Представник Податкової інспекції Дніпровського району м. Києва проти позову заперечував, вважає термін прийняття спадщини дуже пропущеним і в задоволення вимог позивача покладає на розсуд суду.

Представник 3-ої особи в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розглядові питання по суті.

Суд вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців не заявив про відмову від неї.

В суді встановлено, що згідно заповіту ОСОБА_2 від 19 квітня 1985 року вона заповіла позивачу жилий будинок з відповідними надвірними будівлями що знаходяться в АДРЕСА_1 . Позивач постійно проживав з померлою. після її смерті користується будинком, несе всі виграти но утриманню будинку, сплачує податки за землю, страховий збір, будинок підтримує в належному стані. займається його поточним ремонтом в його можна визнати таким, що прийняв спадщину . -

Таким чином за позивачем суд визнає право власності на спадкове майно яке складається з жилого будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15.30, 62, 75. 202. 202-1,203 ЦПК України, ст.ст. 1268 - 1270 ЦК України, суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити.

Визнати право власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 на будинок АДРЕСА_1 разом з надвірними будівлями.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва на протязі одного місяця з наступного дня після його проголошення.

Суддя
Справа №
У Х В А Л А

20 травня 2004 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Дужич С.П. розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору позики та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

11 вересня 2003 року в Рівненський міський суд звернувся ОСОБА_3 про розірвання договору позики та стягнення коштів.

В цей же день, ухвалою суду було накладено арешт на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

21 квітня та 20 травня 2004 року сторони в судове засідання не прибули, причин своєї неявки не повідомили.

Керуючись ст.ст. 149 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору позики та стягнення коштів - залишити без розгляду.

Арешт на будинковолодіння АДРЕСА_1 накладений ухвалою Рівненського міського суду від 11 вересня 2003 року - зняти.

Роз`яснити позивачу, що він має право знову звернутися до суду з заявою в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в Рівненський апеляційний суд через Рівненський міський суд на протязі 15 днів.

Суддя С.Дужич
Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 2-2782/03
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2003

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Капустинського М. М.

при секретарі Герасимовій Л. Т.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення угоди дійсною, визнання права власності на домоволодіння та земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просить визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку від 02 серпня 2003 року, укладений між нею та відповідачкою, визнати за нею право власності на вказаний будинок, мотивуючи тим, що відповідачка з свого боку ухиляється від виконання умов угоди. Крім цього просить визнати право власності на 0,33 га земельної ділянки, на якій розташований будинок в с. Підруддя, Овруцького району, так як зазначений участок 28.01.1997 р. передано безкоштовно у приватну власність матері відповідачки (нині покійній) ОСОБА_3 і яка не оформляла державного акту на землю. За таких підстав, покупаючи будинок, позивачка, без визнання власності на землю, не зможе в повній мірі скористатися будинком.

В суді позивачка вимоги підтримала.

Відповідачка в судове засідання не зявилась.

Суд, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення так як встановлено, що 2.08.2003 р. між сторонами укладено в простій письмовій формі договір купівлі-продажу житлового будинку №6 по вул.. Перемоги в селі Підруддя, Овруцького району, що підтверджується розпискою відповідачки.

В даний час відповідачка ухиляється від посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальній конторі, чого не заперечує в заяві, адресованій суду. Позивачка не всі умови угоди виконала.

Крім того даний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці 0.33 га, яка рішенням Підрудянської сільРади за №7 від 28.01.1997 р. передана безкоштовно у приватну власність матері відповідачці (нині покійній) ОСОБА_3. Відповідачці будинок перейшов за заповітом ОСОБА_3.

Державний акт на земельну ділянку на даний час не може бути виготовленим, без якого позивачка купила будинок, не в повній мірі зможе розпорядитися ним (будинком) без визнання за нею права власності на ділянку, відповідно до ст.. 120 ЗК України.

Керуючись ст.ст. 15, 30, 62, 202, 203 ЦПК УКр., ст. ст. 47, 226, 227 ЦК Укр., ст. 120 ЗК України, суд-

РІШИВ:

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку №6 по вул. Перемоги, в с. Підруддя, Овруцького району Житомирської області, укладений 2 серпня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння №6 по вул. Перемоги в селі Підруддя, Овруцького району, Житомирської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку розміром 0.33 га, на якій розташований будинок №6 по вул. Перемоги в селі Підруддя, Овруцького району, Житомирської області.

Рішення суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Овруцький райсуд протягом місяця з наступного дня після його проголошення.

суддя : ОСОБА_5
09 липня 2003 року г. Днепродзержинска

Днепровский районний суд в составе :
председательствующей судьи Зайцевой И.И.
при секретаре Кукса О.П.
рассмотрев в открытом судебном заседании в зале суда в г.Дпепродзержииске
гражданское дело по иску ОСОБА_1 к
ОСОБА_2 о признании договора купли-продажи домовладения
действительным
Истец обратился в суд с иском, просит признать действительным договор купли-продажи недостроенного домовладения АДРЕСА_1 .
В обосновании своих исковых требований ссылается на то, что 06 марта 2000 года он приобрел у ответчика недостроенное домовладение, расположенное по выше указанному адресу, по договору купли-продажи, который был удостоверен на Приднепровской товарной бирже Днепродзержниского филиала, уплатил деньги за недостроенное домовладение и с тех пор считал себя собственником имущества. В настоящее время необходимо оформить право собственности на недостроенное домовладение в нотариальной конторе, ему в этом было отказано, поскольку договор купли-продажи указанного недостроенного домовладения противоречит действующему законодательству, в связи с чем он вынужден был обратится в суд с настоящим иском.
Ответчик и представитель третьего лица в суд не явились о причинах неявки суду не сообщили, по делу собрало достаточно доказательств о взаимоотношении сторон, суд считает возможным рассмотреть дело в отсутствии не явившихся ответчика и представителя третьего лица.
Выслушав истца, изучив материалы дела , суд приходит к выводу, что данный иск подлежит удовлетворению.
Согласно ксерокопии договора купли-продажи от 06 марта 2000 года стороны оформили договор купли-продажи недостроенного домовладения АДРЕСА_1 на Приднепровской товарной бирже Днепродзержинского филиала. Из содержания договора установлено, что в соответствии со ст. 15 Закона Украины от 10 декабря 1991 года «О товарной бирже» данный договор нотариальному удостоверению не подлежит. Поэтому в противоречии с действующим законодательством, истец был заведен в заблуждение по поводу удостоверения договора купли-продажи, хоть и является добросовестным приобретателем.
В судебном заседании установлено, что при приобретении спорного домовладениям АДРЕСА_1 выполнены все требования ст. 224 ГК Украины, а по этому на основании ст.ст. 130, 225 ГК Украины истец приобрел право собственности на спорное недостроенное домовладение.
В настоящее время перед истцом встал вопрос о продаже данного домовладения , а он как собственник, не может реализовать свои законные права
ввиду вышеизложенного, и иным образом разрешить данный вопрос он не в состоянии, в связи с чем суд и пришел к выводу о необходимости удовлетворения его исковых требований.
На основании изложенного, руководствуясь ст.ст. 15, 30 ГПК закраины суд,-
РЕШИЛ:
Исковые требования ОСОБА_1 удовлетворить.
Признать действительным договор купли-продажи недостроенного домовладения АДРЕСА_1 между ОСОБА_1 и ОСОБА_2 , удостоверенный 06 марта 2000 года на Приднепровской товарной бирже Днепродзержинского филиала, признав за ОСОБА_1 право собственности на указанное домовладение.
Решение может быть обжаловано в апелляционный суд Днепропетровской области в течение одного месяца.

Судья: И.И. Зайцева
Гусятинський районний суд Тернопільської області
Суд Гусятинського району Тернопільської області
в складі: головуючого Струбіцької О.М.
при секретарі Федорів О.П
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гусятині справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності,-
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом про визнання дійсною угоди купівлі-продажу магазину «М`ясо-риба» у смт.Гусятин, який вони придбали на аукціоні 9.10.2002 року сплатили його вартість, але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тому просять визнати угоду дійсною та визнати право власності за ними на це майно.
Представник відповідача позов визнала, пояснила що позивачі повністю провели розрахунок за придбане на аукціоні майно 9.10.2002р. тому є підстави задоволення позовних вимог.
Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що є підстави задоволення позову на підставі нищеподаних фактів.
Згідно свідоцтва про власність приміщення магазину «М`ясо-риба» АДРЕСА_1 належить на праві колективної власності об`єднанню «Ринок» Гусятинського споживчого товариства.
Згідно протоколу (а.с.3) від 9.10.2002 р. на аукціоні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях придбали магазин «М`ясо-риба» у смт.Гусятин за 3000 гривень.
Згідно протоколу зборів уповноважених пайовиків Гусятинського районного споживчого товариства від 30.04.2002 р. дозволено продаж магазину «М`ясо-риба».
Згідно постанови правління Гусятинського Рай СТ від 13.09.2002 року об`єднанню «Ринок» дозволено продати магазину «М`ясо-риба».
Згідно постанови Тернопільської обласної спілки споживчих товариств №282 від 30.09.2002 року дозволено продаж правлінню Гусятинського Рай СТ магазину «М`ясо-риба» смт.Гусятин по вул.Суходільській.
Як вбачається із квитанції №798 від 10.10.2002 року позивачами проведено розрахунок за куплене майно на аукціоні у м.Тернополі 9.10.2002 року у користь відповідачів.
Отже, всі умови угоди позивачами добросовісно виконані.
У відповідності до вимог ч.2 ст.47 ЦК України якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною.
Отже, по встановлених фактах у даній справі є підстави визнати угоду, яка є предметом даного судового розгляду дійсною.
Враховуючи наведене, керуючись, ст.47 ЦК України, Законом України «Про власність», ст.ст. 15, 30, 62 ЦПК України, -
Позовні вимоги задоволити.
Визнати угоду про продаж приміщення магазину «М`ясо-риба» АДРЕСА_1 дійсною та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на магазин «М`ясо-риба» АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом одного місяця до Тернопільського апеляційного суду через суд Гусятинського району.
Суддя: О.М.Струбіцька
Справа № 2-5/2003
У Х В А Л А
30 грудня 2003 року Кам`янський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - Коваленка В.І.
при секретарі - Кравченко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янка Черкаської області справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання частково недійсними договорів купівлі-продажу будинковолодіння, земельної ділянки, визнання права власності на частину будинковолодіння та земельної ділянки в порядку спадкування за законом, переведення права покупця, -
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , звернулися до суду з позовними вимогами до ОСОБА_4 про визнання частково недійсними договорів купівлі-продажу будинковолодіння, земельної ділянки, визнання права власності на частину будинковолодіння та земельної ділянки в порядку спадкування за законом, переведення права покупця.
Під час судового засідання сторони уклали мирову угоду, яка викладена в адресованій суду письмовій заяві, згідно якої:
2.ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовляються від своїх частин, рівних 1/8 вищевказаних будинковолодіння та земельної ділянки кожний, які вони одержали після смерті свого батька, ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 і претензій щодо поділу спадкового майна один до одного не мають.
5.ОСОБА_4 зобов`язується до 1 квітня 2004 року перевести всю технічну документацію на газовідведення на ім`я ОСОБА_2 .
На таких умовах просять затвердити мирову угоду, а провадження у справі закрити. Наслідки закриття провадження у справі у зв`язку з укладенням мирової угоди, передбачені ст. 228 ЦПК України сторонам роз`яснені.
Керуючись ст.179, п.5 ст.227, ст.228 ЦПК України, суд, -
Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , згідно якою
2.ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відмовляються від своїх часток, рівних 1/8 вищевказаних будинковолодіння та земельної ділянки кожний, які вони одержали після смерті свого батька, ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 і претензій щодо поділу спадкового майна один до одного не мають.
5.ОСОБА_4 зобов`язується до 1 квітня 2004 року перевести всю технічну документацію газовідведення на ім`я ОСОБА_2 .
6.Ніхто із сторін не наполягає на стягненні понесених судових витрат, беручи їх на себе.
Провадження по даній справі закрити.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 днів з наступного дня після її проголошення.
Справа №:2-232/02
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2002 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого - судді Столбун В.І. при секретарі Добрівській Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з заявою, в якій просить розірвати зареєстрований з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що їх сім"я розпалася і відновити її вже неможливо. У них різні інтереси, характери, погляди на життя, відсутнє взаєморозумяння. Спільне господарство вони не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, тривалий час проживають за різними адресами, фактично шлюб набув форального характеру.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги і пояснила, що в деякий час їх сім"ю зберегти вже немає ніякої можливостіі вона не бажає це робити, оскільки вони втратили почуття один до одного, її чоловік зловживає алкогольними напоями, неодноразово лікувався, кодувався від алкоголізму, але це результатів не дало. В такому стані він стає небезпечними, здатний на різні непередбачені вчинки, що загрожує її життю і дочки.

ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував, вподальшому в судове засідання не з"явився. Про день і час слухання справи був повідомлений в порядку ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутність.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.40 КпШС України шлюб може бути розірваний судом , якщо буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім"ї стало неможливим.

Судом встановлено, що 28.01.1995 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають дочку 1996 року народження.

Протягом тривалого часу сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, втратили почуття один до одного, проживають за різними адресами. Відповідач зловживає алкогольними напоями. Все це свідчить про те, що можливість збереження сім"ї втрачена і подальше спільне життя подружжя неможливе.

Судом був наданий термін для можливого примирення сторін, проте, позитивних результатів це не дало, примирення не досягнуте.

Витрати по реєстрації розірвання шлюбу суд вважає за можливе покласти на відповідача, оскільки позивач утримує і виховує дитину.

Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати з матір"ю.

Керуючись ст. ст. 38-40 КпШС України, ст. ст. 15, 30, 62, 202, 203 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб зареєстрований 28 жовтня 1995 року відділом РАГС Дніпровського району м.Києва, актовий запис N1688 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 на користь держави мито в розмірі 17 (сімнадцять)гривень, ОСОБА_1 від витрат звільнити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва протягом тридцяти днів через Дніпровський районний суд м.Києва.

Суддя