Провадження №6/447/25/26
Справа №447/2307/18
У Х В А Л А

щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні та видачі дубліката виконавчого листа

14.04.2026 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Кісіль А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаїв Львівської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс», первісний стягувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», боржник: ОСОБА_1 , заінтересована особа: Миколаївський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про заміну стягувача у виконавчому провадженні та видачі дубліката виконавчого листа,

в с т а н о в и в:

01.04.2026 представник заявника ТОВ «Капіталресурс» Петрийчук А.Б. засобами системи «Електронний Суд» звернувся до суду із заявою про заміну стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» його правонаступником ТОВ «Капіталресурс», а також видати дублікат виконавчого листа №447/2307/18 від 29.01.2019 про стягнення боргу з ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви покликається на наступне.

Між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким останньому було надано грошові кошти (кредит) на споживчі цілі, та встановлений графік їх повернення. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконував, у зв`язку з чим ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, який було задоволено, та на виконання рішення Миколаївським районним судом Львівської області видано виконавчий лист №447/2307/18 від 29.01.2019 про стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу за кредитним договором. 22.08.2025 між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» було укладено Договір факторингу №8-22-08/2025, за яким було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором Відповідача. Таким чином, кредитора по договору було змінено з АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС». На примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №58580167 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа. 27.06.2019 державним виконавцем ВДВС вищевказане ВП було завершено, оригінал виконавчого листа направлено стягувачу. Станом на зараз оригінал вказаного виконавчого листа на адресу стягувача не надходив, згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження жодних відкритих виконавчих проваджень про стягнення боргу з боржника на підставі вищевказаного виконавчого листа немає. У зв`язку з вказаним, ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» у зв`язку з відсутністю виконавчого документу не може реалізувати свої права як стягувача. З огляду на викладене просить заяву задоволити.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заперечень, інших заяв чи клопотань не подавали.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи №447/2307/18, поданої заяви з додатками, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 14.12.2018 у справі №447/2307/18 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,позов задоволено, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 34 939,91 грн., а також судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. на користь АТ КБ «Приват Банк».

Рішення набрало законної сили 29.01.2019.

Судом на адресу стягувача 30.01.2019 було надіслано виконавчий лист від 29.01.2019.

Відповідно до витягу з автоматизованої системи виконавчого провадження, ВП №58580167, відкрите 12.03.2019, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувач ПАТ КБ «ПриватБанк», завершене.

Згідно з копією постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.06.2019, головним державним виконавцем Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області при примусовому виконанні виконавчого листа №447/2307/18, виданого Миколаївським районним судом Львівської області 29.01.2019, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за кредитним договором у розмірі 34 934,91 грн. та судового збору у сумі 1 762,00 грн. повернене стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Відповідно до копії договору факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» (клієнт) та ТОВ «Капіталресурс» (фактор), у порядку та на умовах, визначених цим Договором, клієнт відступає належні йому права вимоги, а саме права грошової вимоги клієнта до позичальників, зазначених у Реєстрі боргових зобов`язань, який складається клієнтом, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами (з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них), що укладені між клієнтом та боржником, та перелік яких наведено згідно із відповідним реєстром боргових зобов`язань.

Відповідно до копії акту №6 приймання-передачі Реєстру боргових зобов`язань №6 від 11.09.2025 за договором факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боргових зобов`язань №6 від 11.09.2025.

З витягу з Реєстру боргових зобов`язань №6 від 11.09.2025 за договором факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025, станом на 11.09.2025 АТ КБ «ПриватБанк» передано ТОВ «Капіталресурс» боргове зобов`язання ОСОБА_1 .

Таким чином, право вимоги до боржника ОСОБА_1 перейшло до заявника.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Виходячи зі змісту ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень ст. 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про заміну стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», та підлягає до задоволення.

Щодо видачі дубліката виконавчого листа слід вказати таке.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналіз наведеної норми вказує на те, що обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, якщо його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

У постанові від 21.08.2019 у справі №2-836/11 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Так, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 №5-рп/2013 у справі №1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27.01.2010 №3-рп/2010 у справі №1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Згідно з правилами частини 1 статті 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Підставами для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата та звернення до суду до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дію якого неодноразово продовжено.

За приписами підпункту 4 пункту 10-2 Закону України «Про виконавче провадження», тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Представник заявника звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого листа 01.04.2026, тобто у межах строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №0907/2-3576/2011 (провадження №61-13332св18) зроблено висновок, що видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Стягувач має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист (постанова ВС від 29.08.2023 у справі №750/13697/21, провадження №61-12152ск22.

У постанові Верховного Суду від 01.11.2023 у справі №6-66/2011, провадження №61-8679св22, зроблено висновок, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Таким чином, враховуючи доводи представника заявника, наведені ним у заяві про видачу дублікату виконавчого документу, підтверджені долученими до заяви доказами, беручи до уваги норми чинного законодавства, а також правові висновки ВС, подана заява про видачу дубліката виконавчого документу, також підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 81, 89, 247, 258-260, 442, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, ст. 512, 514 ЦК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву задоволити.

Замінити стягувача Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (; місцезнаходження: вул. Грушевського, 1-д, м. Київ, 01001) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» (; місцезнаходження: пр. Степана Бандери, 28-а, м. Київ, 04073) у виконавчому листі №447/2307/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором.

Видати дублікат виконавчого листа №447/2307/18, виданого 29.01.2019 Миколаївським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором.

Ухвала, що постановлена судом в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Головатий А.П.