Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/160/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

13.04.2026 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В.,

справа № 677/160/26,

сторони у справі:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс»,

відповідач ОСОБА_1 ,

предмет позову стягнення заборгованості,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (надалі по тексту - ТОВ «Факторинг Партнерс») 09.02.2026 звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача Сердійчук Я.Я. посилалася на те, що 03.07.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» (далі - ТОВ «Слон Кредит») та ОСОБА_1 укладено Договір № 1087064.

Відповідно до умов вказаного кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 38500 грн. Строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном повернення 03.07.2025. Пунктом 1.5 договору, передбачено умови нарахування та тип процентної ставки за кредитом.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, перерахувавши грошові кошти на рахунок позичальника.

Згідно з умовами договору позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором.

Відповідач не виконав свого обов`язку, припинив повертати наданий йому кредит.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 1087064 від 03.07.2023, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви становить 67759,72 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 35382,12 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 32377,60 грн.

10.11.2025 було укладено договір № 31012025 відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1087064. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 1087064.

Зважаючи на вказане, представник позивача просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 67759,72 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн, та витрати на правничу допомогу в сумі 16000 грн.

Відзив на позов відповідач до суду не подала.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Від представника позивача до суду надійшло клопотання про поновлення строку для подання клопотання про витребування доказів, та про витребування у акціонерного товариства «ПУМБ» (далі АТ «ПУМБ») доказів.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у позовній заяві просила справу розглянути у відсутність представника позивача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач, яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не подала, причини неявки суду не повідомила.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

12.02.2026 відкрито провадження у справі.

11.03.2026 ухвалою суду поновлено ТОВ «Факторинг Партнерс» строк для подання клопотання про витребування доказів, клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено частково.

13.04.2026 ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 03.07.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 1087064 про надання споживчого кредиту (далі кредитний договір), який підписано відповідачем власноручно.

Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Слон Кредит» надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2. кредитного договору).

Згідно з п. 1.3. договору сума кредиту складає 38500 грн.

Відповідно до п. 1.4 договору строк кредиту складає 731 днів з кінцевим терміном повернення 03.07.2025 (включно). Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Графіку платежів, що є додатком № 1 до цього договору.

Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти за процентною ставкою, яка залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом - 10 % в день (3650 % річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 100% річних, що визначено у п. 1.5. Договору.

Згідно з п. 2.1 Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання):

- у розмірі 35000 грн на поточний рахунок споживача № НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ», через транзитний рахунок НОМЕР_2 в АТ «ПУМБ», код 334851;

- у розмірі 3500 грн на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5. Договору.

Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), який надавався споживачу до укладення договору про споживчий кредит, та підписаний ОСОБА_1 03.07.2023 власноручно.

Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 1087064 від 03.07.2023 є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка підписана відповідачем.

Згідно з копією платіжного доручення № 13396 від 03.07.2023, ТОВ «Слон Кредит» перерахувало на користь ОСОБА_1 35000 грн, призначення платежу: UA4220964/перерахування коштів згідно кредитного договору № 1087064 від 03.07.2023, ОСОБА_1 ).

Як вбачається з листа АТ «ПУМБ» № КНО-07.8.5/5076 БТ від 30.03.2026, на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) Банком було відкрито рахунок № НОМЕР_1 у гривні, до якого була випущена банківська картка НОМЕР_4 .

Згідно з долученими до листа АТ «ПУМБ» № КНО-07.8.5/5076 БТ від 30.03.2026 випискою по рахунку № НОМЕР_1 у гривні за період з 03.07.2023 по 08.07.2023, та звітом по транзакціям з використанням/без використання банківської платіжної картки, що були випущені до рахунку № НОМЕР_1 у гривні за період з о03.07.2023 по 08.07.2023, на належний ОСОБА_1 рахунок 04.07.2023 відбулось зарахування коштів у сумі 35000 грн, опис операції: видача кредиту згідно дог. № 1087064 від 03.07.2023, ОСОБА_1 , .

Таким чином, ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконало у повному обсязі та належним чином, у передбаченому умовами договору порядку, надавши їй кредитні кошти.

Відповідач взяті на себе за договором зобов`язання перед ТОВ «Слон Кредит» не виконала, оскільки не вносила належним чином платежі, передбачені умовами кредитного договору, та проценти за користування кредитом.

31.01.2025 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір надання послуги з факторингу № 31012025, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» права грошової вимоги до боржників, зазначених у Реєстрах боржників (Додатках № 1 та № 1-1 до цього договору), в тому числі, і до відповідача за кредитним договором № 1087064 від 03.07.2023.

Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору надання послуги з факторингу № 31012025 від 31.01.2025, в реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються, під номером 1711 значиться боржник ОСОБА_1 кредитний договір № 1087064, загальна сума заборгованості 67759,72 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом у гривні, здійсненим первісним кредитором ТОВ «Слон Кредит» за кредитним договором станом на 05.03.2025, за період з 04.07.2023 по 03.07.2025, у відповідача утворилась заборгованість у загальній сумі 67759,72 грн, яка складається з: 32161,26 грн - сума заборгованості за коштами, що перераховані на рахунок боржника; 3220,86 грн - сума заборгованості за процентами за видачу кредиту (проценти за перший день користування кредитом); 36638,09 грн - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом (з другого дня користування кредитом).

Згідно з вказаним розрахунком, відповідачем, на погашення заборгованості внесено 19039 грн, з яких: 2838,74 грн - погашення заборгованості за коштами, що перераховані на рахунок боржника; 279,14 грн - погашення заборгованості за процентами за видачу кредиту (проценти за перший день користування кредитом); 15921,12 грн - погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом (з другого дня користування кредитом).

Як слідує із розрахунку заборгованості за кредитним договором, здійсненим позивачем, станом на 27.01.2026, за період з 31.01.2025 по 27.01.2026, ТОВ «Факторинг Партнерс» нарахування за кредитним договором № 1087064 від 03.07.2023 не здійснювало, загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 67759,72 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 35382,12 грн, заборгованість за нарахованими процентами 32377,60 грн.

Суд звертає увагу на те, що в розрахунку, проведеному позивачем, в суму заборгованості по тілу кредиту увійшла заборгованість за нарахованими первинним кредитором відсотками за перший день видачі кредиту, що відповідає пунктам 1.3, 2.1 кредитного договору, тому вказана складова заборгованості відображена в розрахунку ТОВ «Факторинг Партнерс» у сумі 35382,12 грн (32161,26 грн + 3220,86 грн).

Надаючи оцінку загальній сумі заборгованості по тілу кредиту та процентам, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу надання банківських послуг, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, §2 Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про споживче кредитування».

V. Оцінка суду

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі ст. ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

В силу статей 525 і 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставиться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Отже, сума наданої позики, розмір процентів, порядок їх нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За нормами ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

В силу частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Згідно зі статями 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Як встановлено у даній справі, відповідно до договору відступлення прав вимоги № 31012025, укладеного 31.01.2025 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс», останнє набуло право вимоги до боржників, в тому числі, і за кредитним договором № 1087064 від 03.07.2023, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи, що позичальник ОСОБА_1 не виконаласвоїх зобов`язань за кредитним договором № 1087064 від 03.07.2023, суд доходить висновку, що позов ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягає задоволенню, та з ОСОБА_1 на користь правонаступника кредитора ТОВ «Слон Кредит» - ТОВ «Факторинг Партнерс» належить стягнути заборгованість за кредитним договором № 1087064 від 03.07.2023 у розмірі 67759,72 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 35382,12 грн, заборгованість за нарахованими процентами 32377,60 грн.

Враховуючи наведене, позов підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

VI. Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов ТОВ «Факторинг Партнерс» задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2662,40 грн.

Представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача 16000 грн витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представник позивача, на підтвердження понесених ТОВ «Факторинг Партнерс» витрат на правничу допомогу, долучила до матеріалів справи: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 02-07/2024, укладеного 02.07.2024 між ТОВ «Факторинг Партнерс» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» в особі керуючого партнера - адвоката Бурдюг Т.В., прайс-лист адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», затверджений Рішенням Загальних зборів № 01-12/2025 від 01.12.2025, заявку на надання юридичної допомоги № 2844 від 01.12.2025 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , згідно з якою надання усної консультації адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» позивачу протягом 2 годин, вартість однієї години 2000 грн, ціна 4000 грн; складення позовної заяви про стягнення боргу - 4 години, вартість однієї години 3000 грн, ціна 12000 грн; витяг з акту № 22 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025, згідно з яким адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» позивачу відповідно до заявки на надання юридичної допомоги щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 надано правові послуги на загальну суму 16000 грн.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 01.02.2023 у справі №160/19098/21, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до п. 4.1. Договору № 02-07/2024 від 02.07.2024, вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги.

Водночас, суд враховує, що категорія справ про стягнення заборгованості за кредитними договорами є типовою, та у даному випадку, не потребувала значних витрат часу адвоката на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, в тому числі і на надання усної консультації протягом 2 годин, складання позовної заяви протягом 4 годин.

Переважна більшість тексту позову є викладом положень кредитних договорів, договору позики, та норм чинного законодавства, використання яких є типовим для даного виду цивільно-правових спорів. Справа є малозначною.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також відсутність судових засідань у цій справі, суд доходить висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 16000 грн, який на думку суду є завищеним.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката суд вважає співмірним із складністю даної справи та обсягом виконаних робіт, витраченим на виконання таких часом, обсягом наданих послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 137, 141, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 257, 525, 526, 530, 625, 1048, 1049, 1050, 1056-1, пунктом 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором № 1087064 про надання споживчого кредиту від 03.07.2023 у розмірі 67759,72 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір в сумі 2662,40 гривень, та витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс 521, код ЄДРОПУ: 42640371.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Суддя Р. В. Вознюк