Справа № 645/2107/21
Провадження № 6/645/100/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.,

за участю секретаря судового засідання Хілінського М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Харківобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з електропостачання,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Немишлянського районного суду міста Харкова надійшла заява ОСОБА_1 , в якій останній просив відстрочити виконання рішення Немишлянського районного суду м. Харкова від 04 березня 2025 року у справі № 645/2107/21 строком на один рік до 10 грудня 2026 року. Заява обґрунтована тим, що рішенням Немишлянського районного суду м. Харкова від 04 березня 2025 року у справі № 645/2107/21, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року (провадження № 22-ц/818/3018/25), з ОСОБА_1 на користь АТ «Харківобленерго» стягнуто заборгованість за електричну енергію у розмірі 2 062,88 грн та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн, разом 4 332,88 грн. Рішення набрало законної сили 10 грудня 2025 року.

На підставі виконавчого листа від 25.02.2026 приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. 13 березня 2026 року відкрито виконавче провадження № 80500229 та в той самий день винесено постанову про арешт усіх грошових коштів у межах 5 266,16 грн, постанову про стягнення основної винагороди виконавця 433,28 грн та постанову про мінімальні витрати виконавчого провадження 500,00 грн. Одночасне арештування всіх рахунків позбавило його родину можливості здійснювати будь-які видаткові операції. також зазначав, що реальна можливість та юридичний обов`язок виконати рішення виникли у нього лише з 10 грудня 2025 року, тобто менше ніж за 4 місяці до відкриття виконавчого провадження. Крім того ОСОБА_1 страждає на хронічне невиліковне захворювання хвороба Бехтєрєва (анкілозуючий спондиліт), що підтверджується медичними документами. Захворювання є прогресуючим, потребує постійного медикаментозного лікування та регулярних обстежень. Витрати є щомісячними та неминучими. Заявник є єдиним годувальником сім`ї, працює за добовим графіком у підрозділі безпеки АТ «УЕМ» (УБП АТ «УЕМ»), його щомісячний дохід після вирахування всіх податків та військового збору становить 9 580 грн, що підтверджується довідкою про доходи, розрахованою на підставі заробітку за 2025 рік. На утриманні заявника ОСОБА_1 перебувають двоє осіб: дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована у Центрі зайнятості як шукач роботи, однак у зв`язку з відсутністю відрахувань ЄСВ на облік як безробітна не поставлена та жодних соціальних виплат не отримує, власного доходу не має; та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , студент денної форми навчання (онлайн), власного доходу не має і повністю перебуває на його утриманні. На зараз заявник перебуває на лікарняному з 18.01.2026 року, є внутрішньо переміщеною особою, зареєстрованим у смт Пісочин Харківського району Харківської області. Статус ВПО, спричинений збройною агресією Російської Федерації проти України, суттєво обмежує його фінансові та побутові можливості: вимушене переміщення та пов`язані з ним додаткові витрати зменшують і без того обмежений сімейний бюджет. В Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 435 ЦПК України надзвичайні події є самостійною підставою для відстрочення виконання рішення. Також, його добовий графік роботи у підрозділі безпеки, безпосередньо пов`язаному з об`єктами критичної інфраструктури, обумовлений умовами воєнного стану та унеможливлює гнучке фінансове планування і накопичення коштів для одноразового погашення заборгованості. У зв`язку з чим відповідач ОСОБА_1 просить відстрочити виконання судового рішення до 10.12.2026.

18.03.2026 протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду заяву передано судді Сілантьєвій Е.Є.

Від представника позивача АТ «Харківобленерго» - Снітко А.В. 23.03.2026 надійшов відзив на заяву про відстрочку виконання рішення, в якій представник просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви. В обґрунтування посилається на те, що АТ «Харківобленерго» вважає, що усі наведені боржником обставини, та надані для їх підтвердження докази, як кожен з них поодинці, так і усі вони в сукупності не доводять наявності підстав для відстрочення виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.03.2025 у справі № 645/2107/21 в порядку ст. 435 ЦПК України. Так, під відстроченням виконання рішення розуміється перенесення строку його виконання на новий строк, визначений судом. Таким чином, боржник хоче перенести виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.03.2025 у справі № 645/2107/21 на новий строк - з 10.12.2026, тобто, до 10.12.2026 він бажає рішення суду не виконувати взагалі. У тій самий час, боржник не наводить у заяві, чому саме з 10.12.2026 його матеріальний стан покращиться настільки, що він зможе виконати рішення суду, та не надає суду жодного доказу на підтвердження цього. Так, підставою відстрочки боржник вказує наявність рішення суду у справі № 645/2107/21, яке набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню, але, цим рішенням було підтверджено наявність у боржника заборгованості перед АТ «Харківобленерго» за використану ним та неоплачену електроенергію, підтверджено що саме він винен у виникненні спору, у порушенні з його боку умов укладеного договору, підтверджено наявність заборгованості, тобто покладення судовим рішенням на боржника обов`язку виконати умови договору та сплатити суму боргу не може вважатися обставиною, яка істотно ускладнює виконання рішення або робить його неможливим. Крім того, стадія примусового виконання рішення суду як законодавчо визначена стадія судового провадження та процедура примусового виконання судових рішень, заходи примусового виконання рішення суду не можуть вважатися обставинами, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Після закінчення апеляційного перегляду боржник також не бажає виконувати рішення суду, що доводиться відсутністю проведеного ним погашення боргу, оформлення розстрочки погашення боргу, яка була б для нього економічно доцільнішою, так як давала б можливість виконувати рішення суду встановленими частками. Боржником було додано до заяви численні копії медичної документації, які датовані різними періодами часу, але боржником не було надано суду доказів встановлення йому відповідної групи інвалідності, втрати ним працездатності, неможливості працевлаштування саме через наявність у нього хронічного невиліковного захворювання. Всупереч цьому він сам вказує у п. 3 заяви, що є єдиним годувальником сім`ї, що працює за добовим графіком у підрозділі безпеки АТ «УЕМ» та отримує заробітну плату, тобто наявність у нього хронічного невиліковного захворювання не перешкоджає йому бути працевлаштованим та виконувати свої обов`язки за місцем роботи. Боржником не наведено жодної обставини, чому він не працевлаштувався на інше місце роботи, з більшою заробітною платою, що цьому перешкоджало, чому його дружина взагалі не намагається працевлаштуватися, отримувати дохід, а знаходиться на його утриманні, яким чином боржнику вдається утримувати свого сина, який до речі навчається на держбюджетної формі навчання у НТУ ХПІ, боржником не надано інформації про його працевлаштування та отримання ним будь- якого доходу. Представник позивача вважає, що наведені вище обставини є лише особистою думкою боржника щодо власного становища, не доводять відсутності у боржника засобів на існування для утримання себе самого та членів його сім`ї, свідчать про те, що боржника та членів його сім`ї влаштовує такий стан речей. Крім того, боржник надав довідку про його статус, як ВПО: зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 . В свою чергу, рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.03.2025 у справі № 645/2107/21 було встановлено, що боржником було укладено з АТ «Харківобленерго» договір про користування електричною енергією № 1934197 за адресою: АДРЕСА_3 , за боржником зареєстровано особовий рахунок № НОМЕР_1 . Як вбачається з рішення суду у справі № 645/2107/21, саме за цією адресою з боржника й було стягнуто заборгованість. За цією адресою постійно споживається електрична енергія, у т.ч. 2025-2026 р.р., передаються покази лічильника, через що можливо зробити припущення про те, що або боржник та його сім`я мешкають там особисто, або ж боржник здає цю квартиру в оренду, отримає за це дохід, але суд повідомляє, що він отримає дохід лише у підрозділі безпеки АТ «УЕМ». АТ «Харківобленерго» вважає, що розстрочення виконання рішення суду у справі № 645/2107/21 було б матеріально привабливішим для боржника, так як свідчило б про його бажання виконати рішення суду, виконання рішення суду частками є менш затратним для боржника, після виконання певної частини рішення, розмір стягнення зменшується. Виходячи з викладеного, АТ «Харківобленерго» вважає, що боржником не було доведено наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду у справі № 645/2107/21 або роблять його виконання неможливим.

Від відповідача ОСОБА_1 30.03.2026 надійшли заперечення на відзив, в яких останній підтримав подану ним заяву про відстрочення виконання рішення від 04.03.2025 до 10 грудня 2026 року посилаючись на обставини, що зазначені в заяві, вказуючи при цьому, що вибір між відстрочкою та розстрочкою є виключним процесуальним правом боржника. Закон не ставить жодного з цих способів полегшення виконання в залежність від оцінки стягувача. Більше того, з урахуванням того, що він щойно завершив двомісячне лікування і його фінансові та фізичні ресурси знаходяться на мінімальному рівні, навіть невеликі щомісячні списання в умовах поточного бюджету сім`ї будуть означати вибір між ліками і їжею. До кінця 2026 року його фінансове становище може стабілізуватися: відновлення повної трудової спроможності після хвороби, можливе покращення ситуації з зайнятістю дружини. Саме тому відстрочка до 10.12.2026 є пропорційним і обґрунтованим заходом. Крім того, одразу після відкриття виконавчого провадження 13.03.2026 він проявив повну готовність до співпраці з виконавцем: у найкоротший строк направив на електронну пошту виконавця Близнюкова Ю.В. повну декларацію про свої доходи та майновий стан. Це є прямим доказом того, що він не ухиляється від виконання. Заявник фізично не може виконати рішення негайно та в повному обсязі, не заподіявши критичної шкоди здоров`ю та мінімальному рівню існування своєї родини. Він не відмовляється від боргу а просить суд дати йому час для стабілізації його фінансового та фізичного стану. Наведені у заяві та запереченнях обставини в сукупності є прямим підтвердженням того, що виконання рішення зараз, у повному обсязі та одноразово, є для нього не просто «ускладненим», а фактично неможливим без заподіяння непропорційної шкоди здоров`ю та мінімальному рівню існування його сім`ї.

Від представника позивача АТ «Харківобленерго» - Снітко А.В. 31.03.2026 надійшли заперечення на відповідь на відзив та додатково зазначено, що АТ «Харківобленерго» не погоджується з наведеним боржником, вважає, що він лише повторив усе, раніше наведене у первісній заяві. Що стосується його співпраці з виконавцем, повідомляють наступне. Боржником були подані додаткові заяви до Приватного виконавця Близнюкова Ю. В. в межах ВП № 80500229, яке було відкрито з примусового виконання рішення суду у справі № 645/2107/21. 29.03.2026 боржником було подано заяву про часткове зняття арешту з рахунків боржника. У заяві боржником зазначається, що на його вкладному рахунку «Скарбничка» в АТ КБ «Приват Банк» наяні кошти у розмірі 6 065,04 грн, що є достатнім для покриття суми стягнення. 29.03.2026 боржником було подано заяву про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій, просив визначити поточний рахунок в АТ «Укргазбанк» для здійснення видаткових операцій без урахування арешту у межах 2- ох розмірів мінімальної заробітної плати. 31.03.2026 приватним виконавцем Близнюковим Ю. В. У ВП № 80500229 винесено постанову про визначення поточного рахунку ФО-боржника у банку для здійснення видаткових операцій. Таким чином, боржником, вже після звернення до суду із заявою про відстрочення виконання судового рішення у справі № 645/2107/21 строком на один рік в порядку ст. 435 ЦПК України, зроблені дії, які свідчать про його бажання самостійно, виконати наведене вище рішення суду.

Від відповідача ОСОБА_1 01.04.2026 надійшли додаткові пояснення у справі, в яких останній вказував, що 31.03.2026 АТ «Харківобленерго» подало заперечення, в яких перекручує зміст заяв боржника, поданих у виконавчому провадженні, та робить помилкові висновки про відсутність підстав для відстрочення. Ці твердження спростовуються фактичними обставинами та нормами права.

01.04.2026 від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про скасування арешту грошових коштів боржника на строк відстрочення виконання судового рішення.

07.04.2026 від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому останній просив суд зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 80500229 приватного виконавця Близнюкова Ю.В. до набрання законної сили ухвалою суду за заявою ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення у справі № 645/2107/21 та зупинити дію постанови приватного виконавця про арешт коштів від 13.03.2026 на весь строк зупинення виконавчих дій. В обґрунтування посилався на те, що боржник хворіє на хворобу ОСОБА_4 , витрати на ліки за 55 днів склали 2 054,44 грн майже рівні всьому боргу (2 062,88 грн). Дохід сім`ї з 3 осіб 9 580 грн/місяць. Зупинення виконавчих дій на строк розгляду заяви (до 20 днів) не заподіює стягувачу (АТ з річним виторгом 7,5 млрд грн) жодної реальної шкоди, тоді як продовження виконавчих дій завдає боржнику незворотної та критичної шкоди.

Представник позивача АТ «Харківобленерго» - Снітко А.В. подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, просив відмовити у задоволені заяви про відстрочення виконання рішення.

Відповідач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити заяву про відстрочення виконання рішення від 04.03.2025 до 10 грудня 2026 року.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Судом встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 04.03.2025, залишеного без змін постановою Харківського апеляційного суду від 10.12.2025 позов Акціонерного товариства «Харківобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з електропостачання задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь AT «Харківобленерго» суму заборгованості за електричну енергію у розмірі 2062,88 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь AT «Харківобленерго» судовий збір в розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень нуль копійок).

На виконання рішення суду видано виконавчі листи.

ЗУ «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-IX від 26.02.2025, який набрав чинності 25.04.2025, змінено найменування місцевих загальних судів, зокрема Фрунзенський районний суд м. Харкова змінено на Немишлянський районний суд м. Харкова. Зміна найменування місцевого загального суду не призвела до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду.

Положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 431 ЦПК України).

Згідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як передбачено ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Системне тлумачення ст. 435 ЦПК України та ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, з заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення, при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим та на строк не більше один рік.

Виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

З аналізу наведених норм слідує, що розстрочення або відстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами (правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10).

Окрім того, під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

У постанові від 21 лютого 2019 року у справі № 2-54/08 (провадження № 61-15140св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, зазначив, що відстрочка виконання рішення суду це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ч. 2 ст. 78 ЦПК України - обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з вимогами ст.ст. 78, 81, 435 ЦПК України, саме заявник зобов`язаний довести зазначений предмет доказування, тобто виняткові підстави для відстрочки виконання судового рішення.

Заявник до заяви про відстрочення виконання судового рішення додав витяг даних з пенсійної електронної справи; копії чеків на придбання ліків; копії медичних документів; копію довідки про його доходи за 2025 рік; копію довідки дружини з Центру зайнятості про те, що ОСОБА_2 перебуває на обліку як така, що шукає роботу в Харківська філія Харківського ОЦЗ з 12.03.2026 року; копію довідки з навчального закладу, що син є студентом та копії довідок від 30.04.2024 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи заявника ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Інших доказів стосовно її матеріального становища до заяви не додано.

Посилання на скрутне матеріальне становище відповідача, ураховуючи ступінь вини відповідача у виникненні спору, не свідчать про винятковість причин невиконання рішення суду, а тому не можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення суду. Крім того, суд ураховує, що відповідач не надав суду доказів відсутності грошових коштів на банківських рахунках та відсутності майна на праві власності, зокрема автомобілів та нерухомості. Крім того, як вбачається з матеріалів справи заявник ОСОБА_1 , його син ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_2 30.04.2024 взяті на облік внутрішньо переміщеної особи, проте будь-яких доказів щодо не отримання останніми допомоги як внутрішньо переміщеним особам матеріали справи також не містять.

Також, сам лише факт введення в Україні воєнного стану не може бути підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Воєнний стан це особливий правовий режим, що введений в Україні у зв`язку з повномасштабним вторгнення ЗС РФ на суверенну територію України.

Проте, доказів того, як саме воєнний стан вплинув на майновий стан ОСОБА_1 чи з інших причин унеможливлює виконання судового рішення, не надано.

Також, суд звертає увагу, що відповідачем не надано жодного доказу, що він намагався добровільно виконати рішення суду та//або врегульовати спір з позивачем.

Підстави, на які посилається заявник в обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення суду, суд вважає недостатніми.

Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення виконання встановлених законом обов`язків (постанова Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17).

Отже, заявником не доведено обставин, які б надали підстави для відстрочення виконання рішення суду.

На переконання суду сама по собі складність життєвих обставин, зокрема перебування у статусі внутрішньо переміщеної особи, наявність утриманців або стан здоров`я, не є безумовними підставами для відстрочки виконання судового рішення. Такі обставини підлягають оцінці судом у сукупності з доказами, які підтверджують реальну неможливість виконання рішення саме у визначений законом спосіб та у відповідний строк.

Проте, заявником не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували відсутність у нього на теперішній час будь-яких доходів, майна або інших джерел для часткового чи поетапного виконання судового рішення, а також доказів того, що виконання рішення суду в даний час є об`єктивно неможливим, а не лише ускладненим.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку, що заявником не надано жодних доказів існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим через майновий стан боржника.

З урахуванням підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення, судом встановлено, що безпідставне відстрочення без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє стягувача можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Підсумовуючи вищевикладене суд зазначає, що заявником не підтверджено існування виключних обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, з якими закон пов`язує можливість відстрочення виконання судового рішення, у зв`язку з чим, враховуючи баланс інтересів сторін та право на справедливий судовий розгляд, ефективний судовий захист та очікування належного виконання судового рішення, зважаючи на майнові інтереси стягувача та встановлені вище обставини, дійшов висновку, що подана боржником заява про відстрочення виконання рішення задоволенню не підлягає, в зв`язку з чим підстави для задоволення клопотань заявника про скасування арешту грошових коштів боржника на строк виконання судового рішення та зупинення вчинення виконавчих дій до ухвалення рішення по заяві про відстрочення виконання судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Харківобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з електропостачання відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 13.04.2026 року.

Суддя Е.Є. Сілантьєва