Справа №760/1742/26 4-с/760/61/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Нестеренко Т.В., за участю секретаря судового засідання Петренко А.Є., представника заявника - адвоката Якименка М.М., заявника скарги ОСОБА_1 (у режимі відеоконференції), представника стягувача - адвоката Чучковської А.В., стягувача ОСОБА_2 , представника відповідача, головного державного виконавця Павлик Н.І. (у режимі відеоконференції), розглянувши справу за скаргою ОСОБА_1 , представник скаржника ОСОБА_3 , на дії старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Павлик Ніни Іванівни, стягувач: ОСОБА_2 щодо визнання неправомірними вимоги головного державного виконавця та визнання неправомірними акти державного виконавця в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1,

ВСТАНОВИВ:

Заявником скарги - ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлено відвід судді Солом`янського районного суду міста Києва Нестеренко Т.В. у зв`язку з тим, що у заявника наявні сумніви щодо неупередженості, обґрунтовані ухваленням судового рішення від 02.04.2026 за його скаргою на дії/бездіяльність державного виконавця, у мотивувальній частині якого вже фактично прийнято рішення про відмову у задоволенні всіх поданих скарг, які перебувають у провадженні судді, в чому вбачається сприяння іншій стороні по справі.

Представник скаржника, адвокат Якименко М.М. зазначив, що підставою для відводу є пункт 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, а саме - інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді, а не прийняте судове рішення.

У судовому засіданні представник стягувача адвокат Чучковська А.В. та стягувач ОСОБА_2 , заперечували проти задоволення заявленого відводу, вважаючи його безпідставним.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Частина 3 ст. 40 ЦПК України визначає, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

З`ясувавши доводи заяви про відвід, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу на підставі наступного.

Стаття 36 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, перелік підстав для відводу судді є чітко визначеним законом і не підлягає розширеному тлумаченню.

Заявником не наведено об`єктивних обставин, які б свідчили про упередженість судді або наявність інших підстав, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України. Заявлена заява фактично зводиться до суб`єктивних припущень та незгоди з процесуальними діями судді, що відповідно до вимог чинного законодавства не може бути підставою для її відводу.

Водночас, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, у разі встановлення необґрунтованості заявленого відводу суд зупиняє провадження у справі та передає питання про відвід на вирішення іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному в порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи підстави відводу у поданій заяві, суд приходить до висновку, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки не містить у собі підстав для відводу, у зв`язку з чим заява підлягає передачі у відповідності до частини третьої статті 40 ЦПК України на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Отже, оцінюючи наведені доводи у сукупності з вимогами національного законодавства та практики Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді Нестеренко Т.В.

При визначенні наявності інших обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, суд враховує Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006, схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23 (далі - Принципи). Коментар до Бангалорських принципів поведінки суддів (далі - Коментар), зокрема:

- пункт 1.1. Принципів: суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

- пункт 37 Коментаря: «…Сприйняття судової системи як незалежної є дуже важливим, а тест на незалежність повинен містити таке сприйняття. Це означає сприйняття того, чи має конкретний суд базові об`єктивні умови або гарантії незалежності суддів, а не сприйняття того, як він діятиме фактично, незалежно від наявності таких умов або гарантій. Будь-яка особа, що бажає поставити під сумнів незалежність суду, не повинна доводити реальний брак незалежності, хоча він, у випадку доведення, буде вирішальним для оскарження. Тест на визначення цього критерію аналогічний до тесту на упередженість особи, яка приймає рішення. Запитання полягає в тому, чи сторонній спостерігач сприймає, чи, у деяких юрисдикціях, «може сприймати» суд як незалежний. Хоча незалежність суддів - це статус чи відносини, які базуються на об`єктивних умовах чи гарантіях, а також способі мислення чи ставлення під час виконання функцій судді на практиці, тест на незалежність полягає у тому, чи може розумний спостерігач сприймати суд як незалежний…».

- пункт 53 Коментаря (про критерії неупередженості суду): «… суд має бути неупередженим у суб`єктивному плані, тобто жоден член суду не повинен мати будь-яких особистих упереджень. Припускається, що особиста неупередженість існує, якщо немає доказів протилежного. По-друге, суд має бути неупередженим з об`єктивної точки зору, тобто він повинен запропонувати достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів щодо цього. За цим критерієм слід визначити, чи існують, незалежно від поведінки судді, будь-які факти, які можна перевірити та які можуть викликати сумніви щодо неупередженості судді…».

-пункт 2.3. Принципів: суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах.

- пункт 66 Коментаря: «…суддя має бути готовим приймати рішення у справах, які предстають перед судом. Однак бувають ситуації, коли з метою захисту прав сторін і збереження громадської упевненості в чесності судової влади виникає необхідність відсторонення судді від участі у розгляді певної справи та винесення рішення в ній. З іншого боку, часті відводи суддів можуть викликати осуд суду та особисто судді з боку громадськості та призвести до необґрунтованого завантаження колег таких суддів. У сторін судового провадження може виникнути враження, що вони можуть знайти та обрати суддю для розгляду їхньої справи, а це небажано…».

Водночас, з урахуванням вимог частини третьої статті 40 ЦПК України, провадження у справі підлягає зупиненню, а заява про відвід - передачі для вирішення іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному у порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України.

З огляду на викладене, керуючись статтями 33, 36, 37, 40, 260, 268 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати заяву заявника скарги - ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі № 760/1742/26 за скаргою ОСОБА_1 , представник скаржника ОСОБА_3 , на дії старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Павлик Ніни Іванівни, стягувач: ОСОБА_2 щодо визнання неправомірними вимоги головного державного виконавця та визнання неправомірними акти державного виконавця в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 - необґрунтованою.

Передати заяву про відвід на вирішення іншому судді, який не входить до складу, що розгляду справу, в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України для її подальшого вирішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Нестеренко