Справа № 703/1186/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14 квітня 2026 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Волосовський В.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Сміла Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення моральної шкоди,-

встановив:

ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вказаним позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Сміла Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить:

1. Визнати протиправними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), які полягали у винесенні постанов, вимог, накладенні штрафів та застосуванні заходів примусового виконання, що не передбачені виконавчим листом, виданим Смілянським міськрайонним судом Черкаської області від 12.01.2016 у справі № 703/4811/15-ц, та які виходять за межі повноважень, визначених законом.

2. Стягнути з Відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за рахунок державних асигнувань на свою користь моральну шкоду у розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень, а також судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 10 000,00 гривень та судовий збір у розмірі 2000,00 гривень.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом передано на розгляд судді Волосовському В.В.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог ст.ст. 175,177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху, виходячи із наступного.

Так, суддею встановлено, що при поданні позовної заяви позивачем не доплачено судовий збір в розмірі ставки встановленої Законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 приєднала до матеріалів позовної заяви платіжну інструкцію № 1.554152639.1 від 03 березня 2026 року про сплату судового збору в розмірі 2000 грн.

Частиною 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року становить 3328 грн.

Згідно поданої позивачем позовної заяви, її прохальна частина містить одну вимогу немайнового характеру, а саме: про визнання протиправними дій державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), які полягали у винесенні постанов, вимог, накладенні штрафів та застосуванні заходів примусового виконання, що не передбачені виконавчим листом, виданим Смілянським міськрайонним судом Черкаської області від 12.01.2016 у справі № 703/4811/15-ц, та які виходять за межі повноважень, визначених законом.

Окрім того, позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру - про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 200 000 грн.

Згідно із підп. 2 п.1 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1331,20 грн.).

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3, абз.2 ч. 7 ст. 6 цього ж Закону, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відтак, позивачу за подачу позовної заяви, в якій об`єднано одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру, необхідно було сплатити на користь держави судовий збір в такому розмірі: 1331,20 грн. за одну вимогу немайнового характеру; та за подання до суду позовної заяви з вимогою майнового характеру позивачу слід було сплатити 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб тобто в розмірі 2000 грн.

З наведеного вбачається, що за подачу позовної заяви, в якій об`єднано одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру позивач повинна була сплатити судовий збір у загальному розмірі 3331 грн. 20 коп. тоді як згідно наданої платіжної інструкції остання сплатила судовий збір в розмірі 2000 грн. 00 коп.

Таким чином, розмір недоплаченого позивачем судового збору становить 1331 грн. 20 коп. Відтак, дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, оскільки до неї не додано документу, що підтверджує сплату позивачем судового збору у встановленому законом розмірі.

Вказаний в ухвалі недолік може бути усунений шляхом подання до суду документів, що підтверджують сплату 1331 грн. 20 коп. судового збору за наступними платіжними реквізитами:

отримувач коштів - ГУК у Черк.обл./тгм.Сміла/22030101;

код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37930566;

банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.);

код банку отримувача (МФО) - 899998 ;

рахунок отримувача - UA0023753;

код класифікації доходів бюджету 22030101.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Так, за висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі "Хаджіанастасіу проти Греції", пункти 32-37).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

На підставі вищевикладеного, приходжу до обґрунтованого висновку, що позовна заява подана без додержання вимог ст.ст.175,177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України - суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

За вказаних обставин заява повинна бути залишена без руху, а позивачу необхідно надати строк для усунення вказаних у мотивувальній частині ухвали недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Також, судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 p.), яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Сміла Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині даної ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Волосовський