Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: 10.04.2026. Зареєстровано: 11.04.2026. Забезпечено надання загального доступу: 13.04.2026.
Номер судового провадження: 2/489/682/26
Справа № 488/5080/25
Провадження №2/489/682/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Горецькою П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив.

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ88125186 від 30.09.2024 у розмірі 66208 грн. 50 коп. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 30 вересня 2024, будучи клієнтом банку, позичальник уклала з банком кредитний договір № АВН0СТ88125186 щодо надання останній кредиту у розмірі 50000,00 грн. строком на 60 місяців (до 29.09.2029) зі сплатою процентів у розмірі 85,00 щорічно та комісії у розмірі 0,00 грн. Представник позивача зазначив, що в порушення умов договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала належним чином, заборгованість не погасила. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка має заборгованість, яку в добровільному порядку сплачувати не бажає, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду та просить стягнути суму заборгованості з відповідачки.

Від представниці відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що із наданої позивачем Анкети-заяви вбачається, що сторони не погоджували вид платіжної картки, ліміт кредиту та розмір процентів. В самій позовній заяві не вказано яку саме суму заборгувала (саме брав позивач, а не кредитний ліміт картки), відповідачка, який борг по відсоткам, пені та інш., тобто взагалі не вказані будь-які суми, які складають борг і що є сумою позову. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про затримання сплати споживачем частини спожитого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Як видно з умов договору, сторонами погоджено строк кредитування та графік платежів до 29.09.2029, який ще не сплинув. Звертаючись до суду з позовом, позивач не надав доказів на підтвердження факту надіслання відповідачу та отримання ним вимоги про сплату простроченої кредитної заборгованості, у разі невиконання якої банк мав намір реалізувати своє право на дострокове повернення кредиту у судовому порядку. Тому відсутні підстави стягувати суму боргу, строк повернення якої ще не настав. Щодо стягнення з відповідачки пені у розмірі 673,35 грн., зазначає, що пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Зважаючи на те, що з 24.02.2022 і по цей час в Україні діє воєнний стан та з огляду на викладені положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно яких у період дії в Україні воєнного стану позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки за таке прострочення, позивачем безпідставно нараховано відповідачу пеню, яка стягненню не підлягає, тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають. Розрахунок заборгованості складений позивачем в односторонньому порядку, залежить від його волевиявлення, не є первинним документом та не підтверджує ні факт користування відповідачем кредитним лімітом ні факт наявності заборгованості. Таким чином, Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту видачі кредитних коштів та наявності заборгованості у заявленому розмірі. Наданий стороною позивача розрахунок заборгованості не є первинним документом, складений банком в односторонньому порядку. Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається що позивач стверджує про оплату відповідачем грошових коштів у сумі 32733,79 грн. Проте, з розрахунку заборгованості не вбачається куди позивач спрямував ці кошти в рахунок погашення процентів, комісій, пені чи інших платежів.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 23.12.2025, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

При подачі позовної заяви позивач просив розглядати справу за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Від її представниці надійшов відзиві на позовну заяву з викладеною позицією щодо позову.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Акціонерне товариство "Акцент-банк" є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства "Акцент-банк", згідно рішення загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 р. яким змінено організаційно-правову форму та назву Позивача з Публічного акціонерного товариства "Акцент-банк" на Акціонерне товариство "Акцент-банк" (надалі - Банк), про що зазначено у п.1.1. Статуту AT "Акцент- банк".

ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банк. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачкою надано підтвердження, що вона ознайомлена з договором про надання банківських послуг, зобов`язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua.

Разом із заявою відповідачка підписала паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», де сума ліміту кредиту: 50000,00 грн.; строк кредитування 60 місяців; спосіб надання кредиту шляхом зарахування коштів на поточний рахунок клієнта з подальшою можливістю зняття коштів; процентна ставка 875% річних, фіксована; розмір щомісячного платежу 3628,71 грн. В разі наявності заборгованості у клієнта зі сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, банк має право достроково розірвати Кредитний договір та здійснити дії, направлені на погашення залишку заборгованості, що виникла при користуванні клієнтом послугою «Швидка готівка». Пеня у розмірі 0,07% (не менше ніж 1 грн) від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки, але пеня за невиконання зобовязання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15% від суми простроченого платежу.

30 вересня 2024 відповідачка подала в електронному вигляді Заяву про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ88125186. На підставі вказаної заяви відповідачкою ініційовано надання кредиту на її платіжну картку № НОМЕР_1 (п.9 Заяви) .

Відповідно до п.п. 1-10 заяви тип кредиту строковий, сума кредиту становить 50000 грн, строк кредитування 60 місяців з 30.09.2024 по 29.09.2029 включно, процентна ставка фіксована 85% на рік, розмір щомісячного платежу становить 3628,71 грн, загальна сума повернення кредиту 217321,39 грн. Дана інформація також зазначена і в паспорті споживчого кредиту «Швидка готівка».

Відповідно до п. 12 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» та/або Паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.

Згідно з наданим банком розрахунком (випискою по кредиту), заборгованість ОСОБА_1 , станом на 19.11.2025 року складає в сумі 66208,50 грн., яка складається з наступного: 48942,08 грн. заборгованість за наданим кредитом; 16593,07 грн. заборгованість за відсотками та 673,35грн.- заборгованість за пенею.

Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

На підтвердження обставини надання кредитних коштів ОСОБА_1 , позивачем надано копію меморіального ордеру №TR.40289812.101146.65455 від 30.09.2024 на суму 50000,00 грн..

Випискою по рахунку підтверджено користування кредитними коштами та наявність несплаченої заборгованості.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

При цьому сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Заява про надання послуги «Швидка готівка», паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» та таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, з боку боржника підписано електронним підписом ОСОБА_2 , який перевірено за допомогою відкритого ключа.

Щодо підписання договору електронними підписами суд зазначає, що у статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Частиною 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України).

У частині 2 статті 627 ЦК України закріплено, що у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

10 червня 2017 року набрав чинності Закон України від 15 листопада 2016 року №1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі - Закон № 1734-VIII), який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні. Закон України «Про захист прав споживачів» від 13 травня 1991 року № 1023-XII (далі Закон №1023-XII) застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону № 1734-VIII (стаття 11 Закону № 1023-XII у редакції, чинній з 10 червня 2017 року).

Отже, регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10 червня 2017 року відбувалося з урахуванням приписів Закону №1023-XII. З 10 червня 2017 року на ці відносини поширюється Закон № 1734-VIII, а у частині, що йому не суперечить, - також Закон № 1023-XII.

Відповідно до положень частини 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц (провадження № 14-600цс18) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що боржник зобов`язаний виконати його обов`язок відповідно до умов договору. Тобто, порушивши права або законні інтереси кредитора, боржник зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи на звернення до суду з відповідним позовом. Враховуючи приписи статей 526, 527 і 530 ЦК України, направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання відповідних спорів. Невиконання кредитором обов`язку з направлення такого повідомлення (вимоги) не означає відсутність порушення його прав, а тому він може вимагати у суді виконання боржником обов`язку з дострокового повернення кредиту.

У постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що висновок, наведений у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц, не враховує спеціальний порядок, передбачений Законом України «Про захист прав споживачів» в редакції до 2017 року, заявлення кредитодавцем вимоги про дострокове повернення коштів у разі неналежного виконання позичальником умов договору про надання споживчого кредиту, і вважала за необхідне відступити від зазначеного висновку, конкретизувавши його так: «суд, установивши, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника, має застосувати до встановлених правовідносин приписи, які регулюють відносини споживчого кредитування, зокрема частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, у якій був встановлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту».

Враховуючи, що частина десята статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, містила положення про застосування обов`язкового досудового врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту, а після 10 червня 2017 року на ці правовідносини почала поширюватися частина четверта статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», суд вважає, що правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц (провадження №14-680цс19), є релевантною для даних правовідносин та може бути застосована в частині наслідків для кредитора у разі невиконання передбаченого законодавством досудового врегулювання спору.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 травня 2020 року у справі №638/13683/15-ц виснувала, що звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги частини 10 статті 11 Закону № 1023-XII (у редакції, чинній до 10 червня 2017 року), не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а в суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову в частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором.

Факт укладання договору та користування платіжною карткою підтверджується анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, підписаною відповідачем, завіреною відповідачем копією особистого документа (паспорта), випискою по картці.

Судом встановлено, що 30.09.2024 ОСОБА_1 звернулася до АТ «А-Банк» з заявою про надання послуги «Швидка готівка» щодо надання йому кредиту в розмірі 50000 грн. строком на 60 місяців (тобто до 29.09.2029) зі сплатою процентів у розмірі 85% щорічно.

Сторонами погоджено повернення кредиту та сплату процентів шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів (рівними частками у розмірі 3628,71 грн. протягом всього строку дії договору, а саме до 29.09.2029).

Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача сплата ануїтентних платежів передбачена до 29.09.2029 числа щомісячно у розмірі 3628,71 та 29.09.2029 у розмірі 3220,15 грн.

Належними та допустимими доказами у справі підтверджено факт виконання АТ «А-БАНК» зобов`язань за Договором у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. В свою чергу належними та допустимими доказами у справі підтверджено, що відповідачка не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом.

Матеріалами справи, зокрема, розрахунком заборгованості відповідача підтверджується, що позичальник свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів періодично виконувала, проте, неналежним чином та не в повному обсязі. Водночас, починаючи з 28.06.2024 перестала вносити передбачені Кредитним договором ануїтетні платежі вчасно та у передбаченому Кредитним договором розмірі.

З розрахунку заборгованості за Кредитним договором убачається, що відповідачем внесено в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором грошові кошти в сумі 32733,81 грн..

Відтак слушними є доводи позивача про наявність у відповідача непогашеної у передбачений Кредитним договором строк заборгованості за таким договором.

Факт наявності непогашеної у встановленої договором строк заборгованості перед позивачем стороною відповідача не оспорюється.

Водночас заслуговують на увагу доводи відповідача щодо невиконання банком обов`язків, передбачених Законом України «Про споживче кредитування» щодо повідомлення у письмовій формі споживача про наявність заборгованості із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Так, як убачається з матеріалів справи та не спростовується позивачем, банк не надсилав письмового повідомлення відповідачу про наявність у нього заборгованості із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Направлення досудової вимоги боржнику у разі заявлення кредитодавцем вимоги про дострокове повернення коштів у разі неналежного виконання позичальником умов договору про надання споживчого кредиту, передбачено частиною 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування».

Водночас суд зауважує, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (частина 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»).

Враховуючи, що кредитор вимагає від боржника повернення достроково всієї суми кредиту зі сплатою процентів за користування таким кредитом, а доказів направлення досудової вимоги про дострокове повернення кредитних коштів матеріали справи не містять, суд констатує про порушення Банком вимоги Закону України «Про споживче кредитування» щодо направлення досудової вимоги про дострокове повернення кредитних коштів.

Як установлено в ході судового розгляду, представник Банку, звернувся до суду з позовом 19.11.2025 та вимагає дострокове повернення кредиту у розмірі 66208,50 грн. Водночас судом встановлено, що розмір простроченої заборгованості у відповідача перед банком становить 14454,18 грн., з яких 383,86 грн. становить залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений), залишок заборгованості за процентами на прострочені заборгованість 14070,32 грн.

З огляду на наведені норми матеріального права та умов укладеного кредитного договору, суд погоджується з доводами представника відповідача, що з відповідача на користь АТ «А-Банк» не може бути стягнено заборгованість за період з 19.11.2025, оскільки такий за станом на день звернення позивача з даним позовом ще не настав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову АТ «А-Банк» в частині стягнення з відповідача заборгованості, строк вимоги за якою настав (простроченої заборгованості), що з огляду на дату подання позову та виконаного позивачем розрахунку, становить 14454,18 грн., з яких 383,86 грн. становить залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений), залишок заборгованості за процентами на прострочені заборгованість 14070,32 грн.

Крім того, суд зазначає, що позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором у разі встановлення прострочення позичальником сплати наступних платежів та виконання всіх передбачених кредитним договором та чинним законодавством вимог щодо обов`язкового досудового порядку врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту.

ОСОБА_1 , підписавши заяву, отримавши та ознайомившись із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, уклала з позивачем договір про надання банківських послуг, при оформленні якого сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов, притаманних даному виду договору, що підтвердив своїм підписом у заяві позичальника.

Розрахунок заборгованості (доданий до позову) зображає наявність обгрунтованої заборгованості. Виконаний банком розрахунок заборгованості є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів Боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.

Виписка є належним доказом заборгованості. Вищевказане кореспондується з позицією Верховного Суду, яка записана у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі № 200/5647/18, провадження N0 61- 9618св19, виписка по картковому рахунку, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача. Крім того, також відповідно до позиції Верховного Суду, яка записана у постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року по справі № 200/5647/18, провадження № 61-3689св21 належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Щодо вимоги позивача про стягнення пені за кредитним договором.

Відповідно до положень п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого відповідним Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанова від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69).

Відповідно до частини першої статті 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Враховуючи викладене та те, що пеня за договором позики нарахована за період з 30.09.2024 по 19.11.2025, тобто під час дії воєнного стану, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

З урахуванням вище зазначеного, заборгованість за пенею за кредитним договором нарахована позивачем у розмірі 673,35 грн. стягненню не підлягає.

Щодо судових витрат.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 528,84 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 247, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 користь Акціонерного товариства «Акцент Банк» заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ88125186 від 30.09.2024 у розмірі 14454 грн. 18 коп., що складається із: заборгованості за кредитом (прострочений) 383 грн. 86 коп.; заборгованості по відсоткам на прострочену заборгованість 14070 грн. 32 коп.

У іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 користь Акціонерного товариства «Акцент Банк» судовий збір у розмірі 528 грн. 84 коп.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-банк», юридична адреса: м. Дніпро, вул. Батумська, 11, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено «10» квітня 2026.

Суддя Н.О. Рум`янцева

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...