Провадження 2/127/3191/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Горбатюк В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175, 177 ЦПК України, з таких підстав.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, а також обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна (п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України).

Зі змісту позовної заяви, встановлено, що позивач просить визнати за нею право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Отже, така позовна вимога має майновий характер, а тому позивач повинна була зазначити ціну позову, яка має відповідати дійсній вартості спірних 3/4 частин квартири станом на день звернення до суду.

Однак позивач ціну позову не зазначила та не додала жодного належного доказу дійсної вартості спірного нерухомого майна, зокрема звіту про оцінку майна, висновку про вартість майна чи іншого належного документа, який би давав можливість визначити ціну позову.

Таким чином, позивачу необхідно визначити ціну позову та додати належні докази дійсної вартості спірного майна на час звернення до суду.

Позивач, звертаючись до суду із таким позовом, повинна була зазначити ціну позову, надати належне обґрунтування такої ціни (провести оцінку такого майна) та сплатити судовий збір, виходячи з вартості майна, щодо якого фактично ставиться питання про визнання права власності.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі. Водночас, під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2026 року становить 3328 грн.

Разом з тим, позивач не додала до позовної заяви документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, та не надала документів, які підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Таким чином, після визначення ціни позову позивач має обчислити та сплатити судовий збір у належному розмірі й надати суду документ, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

У документі про сплату судового збору мають бути зазначені такі платіжні реквізити для перерахування судового збору в гривнях: отримувач коштів ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37979858; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача UA0002856; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу: (*;101;__________ реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ), Вінницький міський суд Вінницької області (назва суду, де розглядається справа)).

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У позовній заяві позивач зазначає, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом їй належить 1/4 частина квартири АДРЕСА_1 , а також посилається на те, що свідоцтво про право власності на інші 3/4 частини квартири не видавалось.

Разом з цим, позивач не додала до позовної заяви жодного належного доказу, з якого можливо встановити, кому саме належать спірні 3/4 частини квартири, чи зареєстроване право власності на них за будь-якою особою, чи відсутня така державна реєстрація, а також на підставі чого саме відповідач визначений належним відповідачем у цій справі.

Зокрема, позивач не додала інформаційної довідки або витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо спірної квартири, хоча у тексті позовної заяви прямо посилається на дані такого реєстру.

За відсутності таких доказів суд позбавлений можливості встановити правовий статус спірних 3/4 частин квартири, перевірити належність відповідача та з`ясувати, чи дійсно існує спір про право саме з цією особою.

Тому позивачу необхідно надати належні докази щодо правового режиму спірних 3/4 частин квартири, зокрема актуальний витяг або інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, або інші належні документи, які підтверджують відомості про власника чи відсутність зареєстрованого права на відповідні частки.

Також у позовній заяві позивач посилається на те, що нотаріусом округу м. Петрозаводська Ільїною Н.В. заведена спадкова справа № 02-07-93 за 2014 рік після смерті ОСОБА_3 , що спадкове майно складається із квартири АДРЕСА_2 , а також що вона брала участь у судових справах щодо оспорення договору купівлі-продажу цієї квартири.

Проте на підтвердження вказаних обставин позивач не додала жодного належного доказу: ані документа, який підтверджує існування квартири у м. Петрозаводську, ані документа, який підтверджує належність такого майна спадкодавцю, ані документа, який підтверджує заведення спадкової справи № 02-07-93 за 2014 рік, ані будь-яких судових рішень чи інших матеріалів, на які вона посилається.

Крім цього, позивач не пояснила, чому вона не подає жодного доказу на підтвердження цих обставин, хоча саме на них посилається як на частину фактичного обґрунтування позову.

За таких обставин викладені у позовній заяві посилання на квартиру в м. Петрозаводську, спадкову справу, заведення якої позивач стверджує, та пов`язані з цим обставини залишаються документально не підтвердженими.

Окремо суд звертає увагу, що у прохальній частині позовної заяви представник позивача просить витребувати у Першій Вінницькій державній нотаріальній конторі спадкову справу № 399/2014 на померлу ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Водночас таке прохання не оформлене відповідно до вимог процесуального закону як належне клопотання про витребування доказів, оскільки позивач не навела відомостей про заходи, яких вона вживала для самостійного отримання цього доказу, не зазначила доказів вжиття таких заходів або причин неможливості самостійно отримати відповідний доказ.

Отже, оскільки позивач наполягає на витребуванні спадкової справи № 399/2014, вона має подати належно оформлене клопотання про витребування доказів із зазначенням усіх відомостей, передбачених ч. 2 ст. 84 ЦПК України, або самостійно подати відповідні документи до суду.

Крім цього, у позовній заяві позивач зазначає, що після оформлення своїх спадкових прав на 1/4 частину квартири з 11.06.2015 вона фактично володіє та користується усією квартирою, утримує її, здійснила капітальний ремонт та сплачує всі житлово-комунальні послуги, а ці обставини, на її думку, підтверджують добросовісність заволодіння майном.

Проте на підтвердження саме цих обставин позивач не додала жодного доказу, зокрема квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг, договорів, чеків, актів, довідок, документів про проведення ремонту чи інших документів, які підтверджували б відкрите, безперервне та добросовісне володіння спірним майном протягом строку, на який вона посилається.

Таким чином, позивач має додати всі наявні у неї докази на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги про визнання права власності за набувальною давністю.

Також суд звертає увагу, що позовна заява не відповідає вимогам п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Так, у позовній заяві не зазначено відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін та інших учасників справи.

У реквізитах відповідача представник позивача зазначив «РНОКПП », хоча одночасно вказав, що відповідач є нерезидентом України, громадянином Російської Федерації. Якщо реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача позивачу невідомий або він відсутній, позивач повинна прямо зазначити про ці обставини.

Також, у тексті позовної заяви замість розміру частки квартири містяться знаки питання, що не забезпечує чіткого та однозначного викладення обставин позову та його змісту та позбавляє суд можливості встановити фактичні обставини спірних правовідносин.

За таких обставин позивачу необхідно подати позовну заяву у новій редакції, у якій усунути зазначені недоліки, чітко викласти зміст позовних вимог та обставини, на які вона посилається, без невизначених позначень часток квартири та реквізитів відповідача відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Всупереч вимогам п.п. 7, 8, 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить, зокрема: відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення про наявність доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Залишення позовної заяви без руху з метою належної її оформлення відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства не являє собою обмеженням у доступі до правосуддя. Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З урахуванням зазначених обставин, залишення позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - залишити без руху.

Надати позивачеві п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити, що у разі неусунення недоліків у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В. В. Горбатюк