Справа № 755/5466/25
Провадження № 2/761/2425/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого - судді: Кондратенко О.О.

при секретарі: Бібік А.Л.

позивачки: ОСОБА_1

представника позивачів: ОСОБА_3.

представників відповідачів: Кметик - Власенко О.В.

Пелих В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації, Комунального підприємства ?Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва? про визнання дій (бездіяльності) протиправними, відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

В березні 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просили суд:

-визнати незаконними (протиправними) дії КП ?Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва? щодо будівництва Подільського мостового переходу через річку Дніпро у місті Києві на території Воскресенських садів і перевищення рівня шуму біля земельних ділянок по АДРЕСА_1, у місті Києві;

-визнати незаконною (протиправною) бездіяльність і дії Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації, КП ?Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва? щодо вилучення (викупу) для суспільних потреб міста Києва для будівництва Подільського мостового переходу через річку Дніпро у місті Києві об`єктів нерухомого майна по АДРЕСА_2 у місті Києві і здійснення незаконного будівництва без такого вилучення (викупу) для суспільних потреб;

-- стягнути з Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації, КП ?Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва? солідарно на користь позивачів 2 000 000, 00 грн на відшкодування моральної шкоди з урахуванням індексу інфляції 68 754, 69 грн та з урахуванням 3 % річних від простроченої суми у розмірі 17 248, 15 грн, а також здійснювати нарахування втрат від інфляції та 3 % річних до моменту виконання рішення суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 квітня 2025 року, позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації, Комунального підприємства ?Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва? про визнання дій (бездіяльності) протиправними, відшкодування моральної шкоди передати на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва.

З урахуванням предмету позову та заявлених позовних вимог, судом поставлено на обговорення питання про передачу цивільної справи за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.

Суд, заслухав думку позивачки ОСОБА_1 та представника позивачів, які у вирішенні даного питання покладалися на розсуд суду, представників відповідачів, які не заперечували проти передачі справи за підсудністю, дослідив надані докази, прийшов до висновку, що справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації, Комунального підприємства ?Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва? про визнання дій (бездіяльності) протиправними, відшкодування моральної шкоди слід передати до Дніпровського районного суду м. Києва, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 " Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ ", виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК України, до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об?єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 у справі № 911/2390/18.

Поняття ?позови, що виникають з приводу нерухомого майна? є ширшим, ніж поняття ?позови, де предметом спору є нерухоме майно), а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов?язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов?язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об?єктом якого є нерухоме майно.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов?язків, що пов?язані із нерухомим майном (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

Позиція Великої Палати Верховного Суду ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

А тому, предметом вищезазначеного спору є саме питання вилучення (викуп) земельних ділянок, на що, поширюються норми ст.30 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Звертаючись до суду з вищезазначеним позовом до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації про оскарження дій (бездіяльності) Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації, позивачами заявлено вимоги, щодо дотримання порядку викупу об`єктів нерухомого майна для здійснення будівництва (для суспільних потреб), в частині не прийняття рішення про викуп об`єктів нерухомості, розміщених біля об`єкта будівництва, а саме: м. Київ, АДРЕСА_3, що територіально знаходиться в Дніпровському районі м. Києва.

Оскільки, при розгляді справи буде досліджуватися питання щодо проведення будівельних робіт на території Русанівських і Воскресенських садів у м. Києві, то за правилами ч. 1 ст. 30 ЦПК України, справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Києва.

Тобто, позов стосується нерухомого майна, яке не знаходиться на території Шевченківського району м. Києва.

Відповідно до ч.1 ст.378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Отже, в силу приписів ст.378 ЦПК України, порушення правил територіальної юрисдикції (підсудності) є безумовною підставою для скасування рішення суду.

Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду ( п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України ).

Відповідно до ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин, суд передає вищезазначену цивільну справу для розгляду по суті до Дніпровського районного суду м. Києва за підсудністю, так як, спір виник з приводу нерухомого майна, яке не знаходиться на території Шевченківського району м. Києва.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.27, 30, 31, 32 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Направити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації, Комунального підприємства ?Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва? про визнання дій (бездіяльності) протиправними, відшкодування моральної шкоди до Дніпровського районного суду м. Києва.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: