УХВАЛА

25 березня 2026 року

м. Київ

справа № 335/9023/24

провадження № 61-3512ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 17 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 , за участю третьої особи - приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк Ірина Іванівна, про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 , за участю третьої особи - приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І. І., про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом.

Рішенням від 23 жовтня 2025 року Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя відмовив у позові.

Постановою від 17 лютого 2026 року Запорізький апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2025 року - без змін.

14 березня 2026 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 17 лютого 2026 року, в якій просить судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, зазначила на те, що суди не врахували висновки щодо застосування статті 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду: від 14 червня 2023 року у справі № 755/13805/16, від 15 червня 2021 року в справі № 904/5726/19, від 29 червня 2021 року в справі № 904/3405/19 та постановах Верховного Суду: від 17 квітня 2020 року у справі № 645/3378/17 та від 08 листопада 2023 року у справі № 359/10612/19; висновки щодо застосування частини першої статті 1301 ЦК України, викладені в постановах Верховного Суду: від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11, від 11 грудня 2019 року у справі № 414/811/17, від 14 травня 2018 року у справі № 296/10637/15, від 23 вересня 2020 року у справі № 742/740/17 та від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20; висновки щодо застосування статті 71 Закону України «Про нотаріат», викладені в постановах Верховного Суду: від 08 квітня 2020 року у справі № 130/2319/17 та від 17 березня 2021 року у справі № 761/36415/18.

Крім того, особа, яка подає касаційну скаргу, підставою касаційного оскарження зазначає відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 388 ЦК України у редакції, яка набула чинності 09 квітня 2025 року (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 17 лютого 2026 року.

Витребувати з Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя матеріали цивільної справи № 335/9023/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 , за участю третьої особи - приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк Ірина Іванівна, про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:С. Ю. Мартєв С. О. Карпенко І. М. Фаловська