Справа № 950/995/26
Номер провадження2-з/950/1/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" квітня 2026 р. м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Бакланов Р. В.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ», про забезпечення доказів до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2026 року до Лебединського районного суду Сумської області надійшла заява ОСОБА_1 , подана через представника ОСОБА_2 , про забезпечення доказів до подання позову. У поданій заяві зазначено, що ОСОБА_1 є власником, а ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» є користувачем ряду земельних ділянок, а саме: :05:001:0014, площею 2,9954 га; :08:002:0237, площею 3,0361 га; :06:001:0131, площею 3,9367 га; :06:002:0048, площею 3,9366 га; :06:002:0225, площею 3,7534 га; :07:003:0069, площею 4,2276 га; :03:001:0082, площею 2,5457 га; :03:001:0555, площею 2,8742 га; :06:001:0043, площею 3,0564 га; :03:001:0081, площею 3,0663 га; :03:001:0319, площею 1,5093 га; :05:002:0120, площею 2,6477 га; :05:002:0169, площею 2,6477 га; :05:002:0201, площею 3,3978 га; :05:003:0212, площею 1,2658 га; :08:000:0298, площею 2,0048 га; :08:004:0294, площею 2,0030 га; :03:003:0201, площею 3,5163 га; :00:002:0755, площею 1,1929 га; :00:002:0756, площею 1,9629 га; :00:003:0266, площею 4,9583 га.

Як убачається зі змісту заяви, 06 березня 2026 року представником заявника на електронну адресу ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» було направлено адвокатський запит № 555-03 з проханням надати паперові копії договорів оренди, за якими ОСОБА_1 є власником земельних ділянок, а ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» - їх користувачем, а також інформацію про нараховану та виплачену орендну плату.

Заявник посилається на те, що відповіді на адвокатський запит у встановлений законом строк не надано, у зв`язку із чим він просить забезпечити докази шляхом витребування у ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» копій договорів оренди щодо вказаних земельних ділянок, а також документально підтвердженої офіційної інформації про нараховану та виплачену орендну плату.

На обґрунтування заяви зазначено, що витребувані документи необхідні для подальшого забезпечення належної доказової бази при поданні позовної заяви про розірвання договорів оренди земельних ділянок чи стягнення заборгованості зі сплати орендної плати.

Дослідивши подану заяву, додані до неї матеріали, перевіривши доводи заявника у межах предмета розгляду, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За приписами пункту 3 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом частин першої, третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частина перша статті 81 ЦПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною першою статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Водночас інститут забезпечення доказів має іншу процесуальну природу та інше призначення. Так, відповідно до частин першої - третьої статті 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або що збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є, зокрема, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням.

Отже, процесуальний механізм, передбачений статтею 116 ЦПК України, є винятковим засобом судового захисту, який застосовується не для спрощення збору доказів чи заміни належної підготовки позовної заяви, а виключно за наявності об`єктивних даних про імовірність втрати засобу доказування або істотного ускладнення його подання у майбутньому.

Саме такий правовий підхід відображено і в практиці Верховного Суду. Зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 02 травня 2019 року у справі № Зд/9901/2/19 зазначено, що процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати або зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом вони можуть бути безповоротно втрачені. Суд бере до уваги наведений висновок, оскільки він узгоджується з буквальним змістом статті 116 ЦПК України та із загальним призначенням цього процесуального інституту.

Суд звертає увагу, що частина перша статті 117 ЦПК України встановлює вимоги до змісту заяви про забезпечення доказів. У такій заяві повинні бути, зокрема, зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб забезпечення; а у випадку звернення до подання позову - дані, які дають змогу ідентифікувати майбутній спір та оцінити зв`язок між витребуваними доказами і предметом майбутнього доказування.

Судом встановлено, що у поданій заяві заявник загально зазначає про намір у майбутньому звернутися до суду з позовом або про розірвання договорів оренди земельних ділянок, або про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати. Тобто майбутній спосіб захисту визначено альтернативно, без належної конкретизації.

Суд приходить до висновку, що таке формулювання не відповідає вимозі належного обґрунтування звернення із заявою про забезпечення доказів до подання позову, оскільки не дає змоги встановити предмет майбутнього позову. Крім того не дає змоги встановити підставу майбутнього позову, зокрема які саме порушення з боку ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» заявник вважає допущеними, у який період, щодо яких конкретно договорів та земельних ділянок, а також не дає змоги визначити предмет доказування у майбутній справі, а відтак і перевірити належність та необхідність кожного з документів, які заявник просить витребувати. Також не дає змоги оцінити, чи дійсно витребувані документи мають бути забезпечені саме до подання позову, а не можуть бути витребувані судом уже після відкриття провадження у справі в порядку статті 84 ЦПК України.

Саме по собі посилання заявника на необхідність «забезпечення належної доказової бази при поданні позовної заяви у майбутньому» не є тотожним належному обґрунтуванню вимог статті 116 ЦПК України. Суд зазначає, що цивільний процес України не передбачає інституту так званого «попереднього розкриття доказів» або «досудового витребування всіх потрібних документів» лише з мотивів зручності підготовки позову. Забезпечення доказів не може підміняти собою стадію формування правової позиції позивача.

Враховуючи викладене, суд окремо оцінює доводи заявника щодо наявності ризику втрати або утруднення подання доказів у майбутньому.

Єдиною фактичною обставиною, на яку посилається заявник як на підставу для забезпечення доказів, є ненадання ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» відповіді на адвокатський запит у передбачений законом строк. Однак суд вважає такий довід недостатнім. Так за змістом статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит є письмовим зверненням адвоката про надання інформації, копій документів, необхідних для надання правничої допомоги клієнту. Ненадання відповіді на адвокатський запит може свідчити про небажання особи добровільно надати інформацію, однак саме по собі не доводить ані факту втрати доказу, ані реальної загрози його втрати, ані неможливості отримання такого доказу в майбутньому в передбаченому законом процесуальному порядку.

Судом не встановлено та заявником не доведено, що ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» перебуває у стані припинення, ліквідації, банкрутства, зміни місцезнаходження без правонаступництва, втрати архівів чи первинної бухгалтерської документації, або що існують інші об`єктивні обставини, які б реально загрожували знищенням, приховуванням чи безповоротною втратою договорів оренди та інформації про нарахування і виплату орендної плати.

Не наведено також жодних відомостей про те, що запитувані документи є такими, строк зберігання яких закінчується найближчим часом, або що вони мають ознаки фізичного знищення, пошкодження чи іншої невідворотної втрати.

Суд бере до уваги, що заявник просить витребувати значний обсяг документів щодо великої кількості земельних ділянок. Зі змісту заяви вбачається, що йдеться не про збереження конкретного доказу, який може бути втрачений, а фактично про отримання повного масиву документів для з`ясування можливих підстав майбутнього позову. Такий підхід не відповідає змісту статті 116 ЦПК України.

Щодо копії адвокатського запиту від 06.03.2026 № 555-03 та підтвердження його направлення, суд зазначає, що ці документи підтверджують факт звернення представника заявника до ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» із вимогою надати інформацію та документи, а також підтверджують факт направлення відповідного запиту. Разом із тим вони не підтверджують наявності обставин, передбачених частиною першою статті 116 ЦПК України, а саме: не доводять, що запитувані документи можуть бути втрачені; не доводять, що їх подання стане згодом неможливим; не доводять, що існує об`єктивне, а не суб`єктивне ускладнення подання таких доказів. Ненадання відповіді на адвокатський запит свідчить лише про відсутність добровільного надання інформації у позасудовому порядку.

Щодо відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно кожної із земельних ділянок. Суд зазначає, що наведені документи можуть підтверджувати дані про об`єкти нерухомого майна, належність прав на них, а також наявність відповідних зареєстрованих речових прав чи обтяжень. Однак самі по собі ці відомості не підтверджують наявності процесуальних підстав для забезпечення доказів. Вони не містять даних про ризик втрати саме тих доказів, які заявник просить витребувати. Більше того, ці відомості засвідчують, що частина інформації про правовий режим спірних земельних ділянок уже є доступною заявникові з офіційного державного реєстру, а отже не свідчать про неможливість збирання доказів у законний спосіб.

Окремо суд також звертає увагу на те, що заявник не додав жодного документа, який би підтверджував існування конкретної, сформованої та індивідуалізованої вимоги до ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ». У заяві не наведено ані змісту конкретних договірних порушень, ані періоду утворення заборгованості, ані розміру такої заборгованості, ані фактів направлення вимог про сплату орендної плати, ані фактів істотного порушення договорів, що могли б бути підставою для їх розірвання.

Таким чином, у суду відсутня можливість встановити, чи є всі витребувані договори та всі відомості про орендну плату належними та необхідними доказами саме для того майбутнього позову, який заявник дійсно має намір подати.

Тому суд доходить висновку, що заявник фактично просить суд використати механізм забезпечення доказів для збирання відомостей з метою вирішення питання про те, який саме позов йому надалі доцільно подати. Однак така мета не відповідає призначенню інституту забезпечення доказів.

Суд відхиляє доводи про те, що сама лише відмова або бездіяльність особи, у володінні якої перебуває документ, автоматично свідчить про необхідність забезпечення доказів. Такий підхід суперечив би змісту статті 116 ЦПК України, оскільки перетворив би винятковий інститут забезпечення доказів на загальний механізм витребування будь-яких документів до подання позову, що не передбачено законом. Суд також відхиляє аргумент про те, що без витребування зазначених документів подання позову є неможливим. ЦПК України не ставить право особи на звернення до суду в залежність від попереднього отримання всіх документів, які вона вважає необхідними. У разі подання позову позивач вправі визначити предмет і підставу позову виходячи з наявних у нього даних, а в разі неможливості самостійно отримати окремі докази заявивши клопотання про їх витребування відповідно до статті 84 ЦПК України вже після відкриття провадження у справі. Саме цей порядок є загальним та належним для випадків, коли доказ існує, перебуває у володінні іншої особи, але заявник не довів ризику його втрати.

За таких обставин підстави для задоволення заяви про забезпечення доказів відсутні.

Керуючись статтями 12, 13, 76, 77, 81, 84, 95, 116, 117, 118, 258, 260, 261, 353355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 , заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ», про забезпечення доказів до подання позовної заяви - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що така відмова не позбавляє його права звернутися до суду з позовом у загальному порядку та, у разі наявності передбачених законом підстав, заявити клопотання про витребування доказів відповідно до статті 84 ЦПК України, або повторно звернутися із заявою про забезпечення доказів за наявності належного та достатнього обґрунтування обставин, передбачених статтею 116 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу постановлено без виклику учасників справи - з дня отримання її копії.

Суддя Роман БАКЛАНОВ