УХВАЛА

29 квітня 2026 року

м. Київ

справа № 535/103/25

провадження № 61-2966ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Гавриш Богдан Вадимович, на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 05 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк», про поділ в натурі земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила поділити в натурі земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0616 загальною площею 6,62 га, що розташована на території Козлівщинської сільської ради Котелевського (зараз - Полтавського) району Полтавської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з виділенням в натурі (на місцевості) в самостійний об`єкт 1/2 частки земельної ділянки ОСОБА_1 , яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27 липня 2018 року державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Рой Т. В., та з виділенням в натурі (на місцевості) в самостійний об`єкт 1/2 частки земельної ділянки ОСОБА_2 , яка належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 09 грудня 2011 року державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори Ковпаком В. І., у відповідності до варіанту розподілу № 1 висновку експерта № СЕ-19/117-23/7264-3Т від 18 серпня 2023 року; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0616 загальною площею 6,62 га, що розташована на території Козлівщинської сільської ради Котелевського (зараз - Полтавського) району Полтавської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Котелевський районний суд Полтавської області рішенням від 03 жовтня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовив.

Полтавський апеляційний суд постановою від 05 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника адвоката Гавриша Б. В. залишив без задоволення. Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2025 року залишив без змін.

05 березня 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гавриш Б. В., засобами поштового зв`язку, подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 05 лютого 2026 року в указаній справі.

Верховний Суд ухвалою від 19 березня 2026 року касаційну скаргу залишив без руху та встановив заявникові строк для усунення недоліків, а саме: надання відомостей щодо вартості спірного майна та в разі необхідності доплати судового збору.

09 квітня 2026 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додано докази сплати судового збору у розмірі 4 736,50 грн. Також додано довідник показників нормативної грошової оцінки сільськогосподарських земель в Україні станом на 01 січня 2025 року, згідно якого грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення в Полтавській області становить 35 772,68 грн за гектар.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини

і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка

є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності

у цивільних правовідносинах.

Предметом позову у цій справі є вимоги про поділ в натурі земельної ділянки.

Ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2026 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328,00 грн х 250 = 832 000,00 грн) та становить 236 815,14 грн (35 772,68 грн х 6,62 га).

Доводів щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не наведено.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено передбачених законом підстав для перегляду оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права

на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (пункт 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення, що згідно положень ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Гавриш Богдан Вадимович, на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 05 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк», про поділ в натурі земельної ділянки.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко