Справа № 951/197/26
Провадження №2/951/187/2026
УХВАЛА

15 квітня 2026 року селище Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Лавренюк О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кметика Володимира Степановича про відвід головуючого судді Лавренюк О.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Козівська селищна рада про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Козівська селищна рада про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2026 справу розподілено судді Лавренюк О.М.

Ухвалою судді від 30.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати суддею одноособово за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання на 23.04.2026 о 11 год. 00 хв.

14.04.2026 на адресу Козівського районного суду Тернопільської області від представника відповідача ОСОБА_5 адвоката Кметика В.С. надійшла заява про відвід головуючого судді Лавренюк О.М.

Заява про відвід судді мотивована тим, що участь судді Лавренюк О.М. у розгляді вказаної цивільної справи викликає об`єктивно виправданий сумнів у неупередженості та безсторонності суду, так як суддя Лавренюк О.М. розглядала об`єднану справу про адміністративне правопорушення №951/905/25, в межах якої надавала оцінку тим самим чи тісно пов`язаним фактичним обставинам справи, на які посилається позивач ОСОБА_2 у цивільному позові як на докази в обґрунтування позовних вимог про відібрання дитини від матері. З огляду на вказане, заявник вважає, що суддя Лавренюк О.М. при розгляді цієї цивільної справи повинна вдруге оцінювати ті самі фактичні обставини справи, що, на його думку, є обставиною, яка об`єктивно породжує сумнів у тому, що справа буде розглянута без впливу наперед сформованого внутрішнього переконання. Ураховуючи викладене, вважає, що заява про відвід судді є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Отже, положеннями частини першої статті 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

У свою чергу стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 (BELUKHA v. UKRAINE, заява №33949/02, § 49 - 52)).

Таким чином, особиста безсторонність судді презюмується, доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.

Мотиви заяви представника відповідача адвоката Кметика В.С. про відвід судді Лавренюк О.М. зводяться до того, що суддя Лавренюк О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення №951/905/25 про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та надавши оцінку обставинам в межах вказаної справи про адміністративне правопорушення, не може розглядати цивільну справу №951/197/26 та повторно надавати оцінку тим самим обставинам у справі.

Однак участь судді у розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності не є підставою для відводу судді та не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, або могли б розцінюватися як заінтересованість судді у розгляді цієї цивільної справи.

Водночас заявником не надано належних, допустимих та достатніх доказів того, що існують дійсні суб`єктивні чи об`єктивні критерії, які дозволяють зробити висновок про необ`єктивність чи упередженість судді Лавренюк О.М. під час розгляду даної цивільної справи.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За таких обставин суд дійшов висновку про визнання заявленого відводу судді Лавренюк О.М. необґрунтованим.

Положеннями статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, то відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кметика Володимира Степановича про відвід головуючого судді Лавренюк О.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Козівська селищна рада про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на дитину- визнати необґрунтованою.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кметика Володимира Степановича про відвід головуючого судді Лавренюк О.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Козівська селищна рада про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на дитину передати до канцелярії Козівського районного суду Тернопільської області для визначення у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, судді, який вирішуватиме питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Лавренюк