КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/6229/2026 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Болотова Є.В., Музичко С.Г.,

секретар судового засідання: Янчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Демиденка Григорія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Форс Трейд С.Р.О. , ОСОБА_3 , третя особа: Національна поліція України про визнання добросовісним набувачем, визнання права власності на автомобіль, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Форс Трейд С.Р.О. , ОСОБА_3 про визнання добросовісним набувачем, визнання права власності на автомобіль зобов`язання вчинити дії.

Зазначав, що 23.07.2019 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля № 8046/2019/1578884.

Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору купівлі-продажу від 23.07.2019 року ОСОБА_4 передав йому у власність транспортний засіб - автомобіль марки «Mercedes-Benz» модель: «GLS 350» (VIN номер: НОМЕР_1 , 2016 року випуску, колір: синій, н.з. НОМЕР_2 ), який 20.06.2019 року було зареєстровано за продавцем підрозділом МВС Територіальним сервісним центром 8048.

Відповідно до п. 3.1. зазначеного договору продаж транспортного засобу за домовленістю сторін було здійснено за 149 000 грн.

На виконання вимог договору ним було у повному обсязі проведено оплату вартості автомобіля готівкою.

Відповідно до умов зазначеного договору, передача транспортного засобу здійснюється після повної оплати вартості майна, а право власності на транспортний засіб переходить до покупця з моменту підписання договору.

Крім того, договір купівлі-продажу було оформлено та підписано сторонами в сервісному центрі 8046 РСЦ МВС в м. Київ № 8046/2019/1578884 в присутності адміністратора ОСОБА_5 , яким було перевірено відповідність інформації внесеної до договору.

23.07.2019 року після проведення відповідних перевірок, огляду та експертиз автомобіль поставлено на облік в органах поліції та видано ДКП ТСЦ 8046 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Серія: НОМЕР_3 від 23.07.2019 року.

У квітні 2020 року позивачу стало відомо, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 16.02.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000127 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

З інформації з протоколу допиту свідка ОСОБА_6 , виконавчого директора ФОРС ТРЕНД С.Р.О. (Forstrade S.R.O.) від 17.02.2020 року, проведеного в межах досудового розслідування кримінального провадження 000127, йому стало відомо, що раніше придбаний позивачем транспортний засіб було зареєстровано за Чеською компанією ФОРС ТРЕНД С.Р.О..

Під час досудового розслідування кримінального провадження №0000127 також встановлено, що громадянин Чеської Республіки ОСОБА_7 , який 02.06.2015 року зареєстрував у Чеській Республіці юридичну особу Fors Trade S.R.O. на свою знайому ОСОБА_8 , у подальшому 51 автомобілі, що належали Fors Trade S.R.O. були передані у лізинг іншим фізичним та юридичним особам.

Згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/8650/20-к від 24.02.2020 року накладено арешт на 15 автомобілів, де також зазначено автомобіль марки: «Mercedes-Benz», VIN номер: НОМЕР_1 , який у встановленому законом порядку після здійснення всіх необхідних перевірок було зареєстровано за ним.

На належний йому автомобіль Форс Трейд С.Р.О. не визнає право власності за ним та намагається повернути.

Посилаючись на те, що він на відповідних правових підставах, визначених законом набув право власності на автомобіль, просив визнати його добросовісним набувачем автомобіля, визнати за ним право власності на автомобіль «Mercedes-Benz» модель: «GLS 350» (VIN номер: НОМЕР_1 , 2016 року випуску, колір: синій, н.з. НОМЕР_4 ) та зобов`язати Форс Трейд С.Р.О. передати йому автомобіль «Mercedes-Benz» модель: «GLS 350» (VIN номер: НОМЕР_1 , 2016 року випуску, колір: синій, н.з. НОМЕР_4 ).

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 24 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, адвокат Демиденко Г.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що суд першої інстанції зазначав, що позивач є власником згідно зі свідоцтвом про реєстрацію, а тому його право не оспорюється. Однак суд першої інстанції проігнорував факти, що в межах кримінального провадження №0000127 за ініціативою представників відповідача «Форс Трейд С.Р.О. » на автомобіль накладено арешт (ухвала Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2020 року).

Крім того судом першої інстанції не враховано, що «Форс Трейд С.Р.О.» офіційно заявляє про свої права на цей автомобіль як на такий, що вибув з його володіння поза його волею, що підтверджується протоколами допитів, наявними в матеріалах справи.

Наявність арешту та претензій з боку іноземної компанії роблять право власності апелянта «дефектним», оскільки він не може вільно розпоряджатися майном.

Щодо статусу добросовісного набувача, представник позивача зазначав, що позивач набув автомобіль у встановленому законом порядку через ТСЦ МВС, після всіх необхідних перевірок. Ціна договору (149 000 грн) на момент укладення була погоджена сторонами. Суд першої інстанції не надав оцінки тому, що позивач не знав і не міг знати про претензії чеської компанії до продавця ОСОБА_3 .. Згідно з практикою ЄСПЛ (справа «Гладишева проти Росії»), ризик будь-якої помилки державного органу (в даному випадку ТСЦ МВС, який зареєстрував авто за продавцем) повинен покладатися на державу, а не на приватну особу.

Вважає, що відмова у вимозі про зобов`язання «Форс Трейд С.Р.О.» передати автомобіль через «відсутність доказів утримання» є передчасною. Якщо автомобіль вилучений як речовий доказ і знаходиться на майданчику за ініціативою відповідача «Форс Трейд С.Р.О.», саме правове визнання апелянта власником є підставою для повернення майна.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

08 квітня 2026 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Демиденка Г.О. про відкладення (перенесення) розгляду справи, повідомив суд про те, що позивач прибути до суду не може оскільки перебуває за кордоном України, а адвокат Демиденко Г.О., його представник, у визначений судом день та час, не може прибути до суду, оскільки перебуває поза місцем проживання (м. Києва) у зв`язку з відпусткою.

Однак суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав заявленого клопотання про відкладення, виходячи з наступного.

У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року по справі № 361/8331/18 зазначено, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Враховуючи, що представник позивача був повідомлений про час, дату та місце судового засідання, між тим ним не надано доказів на підтвердження викладених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що 11 березня 2026 року, судом відкладався розгляд справи за клопотанням адвоката позивача.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що відсутність порушеного права й інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Так, позивачем суду не надано доказів того, що відповідачі у справі оспорюють, порушують чи не визнають право власності ОСОБА_1 на автомобіль марки «Mercedes-Benz» модель: «GLS 350» (VIN номер: НОМЕР_1 , 2016 року випуску, колір: синій, н.з. НОМЕР_2 ). Не надано суду і доказів того, що автомобіль марки «Mercedes-Benz» модель: «GLS 350» (VIN номер: НОМЕР_1 , 2016 року випуску, колір: синій, н.з. НОМЕР_2 ) утримує Форс Трейд С.Р.О. , у зв`язку з чим, позивач просив зобов`язати Форс Трейд С.Р .О передати йому автомобіль «Mercedes-Benz» модель: «GLS 350» (VIN номер: НОМЕР_1 , 2016 року випуску, колір: синій, н.з. НОМЕР_2 ).

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають у зв`язку з їх безпідставністю, та у зв`язку з відсутністю доказів того, що його право власності чи інтерес на спірний автомобіль порушено відповідачами у справі або не визнаються відповідачами, або оспорюються відповідачами.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту даної правової норми, право на звернення до суду з позовом про захист речових прав на майно встановлюється за позивачем, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, та створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв`язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів на майно. Тобто, у позивача є право власності на певне майно, і має місце факт оспорювання належного позивачу права.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 233/4580/20 (провадження № 61-12524сво21).

Встановлено, що 23.07.2019 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля № 8046/2019/1578884.

Відповідно до п. 1.1. договору ОСОБА_4 передав у власність ОСОБА_1 транспортний засіб - автомобіль марки «Mercedes-Benz» модель: «GLS 350» (VIN номер: НОМЕР_1 , 2016 року випуску, колір: синій, н.з. НОМЕР_2 ), який 20.06.2019 було зареєстровано за ОСОБА_4 ТСЦ 8048.

Відповідно до п. 3.1. договору за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 149 000 грн.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу право власності на автомобіль «Mercedes-Benz» модель: «GLS 350», VIN номер: НОМЕР_1 , 2016 року випуску, колір: синій, н.з. НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_1 ..

Відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2020 року у справі №757/8650/20-к накладено арешт, зокрема, на автомобіль марки: «Mercedes-Benz» модель: «GLS 350 D 4МАТІС» (VIN номер: НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_5 ).

Враховуючи, що позивач не довів наявності у нього порушеного відповідачами права власності на спірний транспортний засіб, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність порушеного права, з огляду на те, що в межах кримінального провадження № 0000127 за ініціативою представників Форс Трейд С.Р.О. на автомобіль марки: «Mercedes-Benz» модель: «GLS 350 D 4МАТІС» (VIN номер: НОМЕР_1 накладено арешт, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки судом не встановлено будь-яких порушень прав апелянта у зв`язку із застосуванням заходів забезпечення позову, оскільки арештоване майно (транспортний засіб) фактично зберігається у володінні та у користуванні власника, а обмежується лише можливість розпорядитися ним. Крім того позивач не позбавлений можливості звернутись з вимогами про виключення майна з під арешту.

Доводи апеляційної скарги про те, що обгрунтованою є вимога про зобов`язання Форс Трейд С.Р.О. передати автомобіль позивачу, з огляду на те, що позивач набув автомобіль у встановленому законом порядку через ТСЦ МВС, після всіх необхідних перевірок, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскліьки позивачем не надано доказів того, що спірний автомобіль вибув з власності позивача.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Демиденка Григорія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено «10» квітня 2026 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Є.В. Болотов

С.Г. Музичко