Справа № 362/8148/25
Провадження № 2-ві/362/1/26
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2026 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді,

В С Т А Н О В И В:

Васильківським міськрайонним судом Київської області під головуванням судді Поповича О.В. здійснюється розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ТОВ «Сілуін» про переведення прав і обов`язків покупця за договором купівлі-продажу земельної ділянки.

06 квітня 2026 року судом отримано заяву позивачки про відвід головуючого судді, яку обґрунтовано тим, що суддя Попович О.В. тричі відмовив в задоволенні позову, а тому веде справу на користь відповідачів.

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Поповича О.В. від 06.04.2026 року визнано необґрунтованою заяву позивача про відвід судді.

Вирішуючи питання щодо існування підстав для відводу судді у даному випадку, слід врахувати наступне.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені у статті 36 ЦПК України.

Також, згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Зокрема, за суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

При цьому, обов`язково слід враховувати, що доводи необ`єктивності та упередженості мають бути конкретними та підтверджені фактичними доказами.

Натомість, станом на дату постановлення цього судового рішення, факт існування необ`єктивності та упередженості судді Поповича О.В. у вказаній цивільній справі не підтверджено жодними належними, прямими, об`єктивними і достовірними доказами.

Будь-яких доказів цього до заяви про відвід не додано та суду не надано.

Одночасно, слід наголосити, що багаторазова відмова у забезпеченні позову, не свідчить про упередженість і/або необ`єктивність судді Поповича О.В., а вказує на висновки суду про відсутність підстав для забезпечення позову.

Тобто, постановлення ухвали про відмову в забезпеченні позову це не примха чи забаганка того чи іншого судді, а результат його оцінки ризиків неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

При цьому, положення цивільного процесуального закону надають позивачу право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу про відмову в забезпеченні позову.

Отже, сумніви заявника щодо об`єктивності та неупередженості судді Поповича О.В. не є такими, що ґрунтуються на відповідних фактах і доведених обставинах.

Викладені заявником обставини не є такими, що містять передбачені статтею 36 ЦПК України підстави для відводу судді у даній цивільній справі.

Зокрема, відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Тобто, не є підставами для відводу судді незгода заявника із процесуальними рішеннями судді Поповича О.В., у тому числі його незгода із трьома ухвалами про відмову в задоволенні позову.

Також, обов`язково слід враховувати, що доводи необ`єктивності та упередженості мають бути конкретними та підтверджені фактичними доказами.

Натомість, станом на дату постановлення цього судового рішення, факт існування необ`єктивності та упередженості судді Поповича О.В. у вказаній цивільній справі достовірно не підтверджено.

Крім того, викладені за змістом заяви обставини недовіри заявника судді Поповича О.В., слід оцінювати з позиції особистої думки заявника як особи яка не бажає розгляду справи вказаним суддею.

Таким чином, слід зробити висновок, що наведені заявником обставини, які викликають у нього сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді Поповича О.В., не є такими, що унеможливлюють розгляд даної справи вказаним суддею.

Враховуючи, що не встановлено наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, приходжу до висновку, що заява про відвід є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 40, 258 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя