Справа № 947/9027/26
Номер провадження № 2/521/4575/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси, Роїк Д.Я., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Одеській області, Одеської обласної прокуратури, Другого Приморського ВДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції, Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), треті особи (Винні посадові особи): Слідчі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (Таїровське ВП); ОСОБА_4 (Хаджибеївське ВП); ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (Приморське ВП), прокурор: Домбровський В.П. (Київська окружна прокуратура); судді: Іванчук В.М., Літвінова І.В., Борщов І.О. (Київський райсуд), суддя Одеського апеляційного суду Котелевський Р.І., суддя Одеського апеляційного суду Копіца О.В., суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., державний виконавець: Назарова В.В. Перчик В.О., державний виконавець Мельниченко Анна Володимирівна, державний виконавець Костюков Сергій Сергійович, державний виконавець Чумаченко Юрій Сергійович, адвокат Ліанда О.І., адвокат Гаврилюк Ю.А. (та інші за ордерами), про відшкодування моральної шкоди завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суду, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Київського районного суду м. Одеси з зазначеним позовом.

Розпорядженням В.о. голови Київського районного суду м. Одеси Петренко В. у наслідок неможливості утворення складу суду для її розгляду ( у зв`язку із заявленими самовідводами суддів, перебуванням частини суддів у відпустці та відсутністю необхідної спеціалізації) цивільна справа № 947/9027/26 за позовною заявою ОСОБА_1 , про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування прокуратури та суду, направлена до Хаджибейського районного суду м. Одеси як до найбільш територіально наближеного суду для подальшого розгляду.

25.03.2026року автоматизованою системою розподілу справ між суддями матеріали справи передано судді Роїк Д.Я.

Ухвалою суду від 27.03.2026 року вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано 10-ти денний строк для усунення недоліків.

Із матеріалів справи вбачається, що копію ухвали від 27.03.2026 року про залишення позовної заяви без руху отримано позивачем 28.03.2026 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

З 06.04.2026-10.04.2026 року суддя Роїк Д.Я. проходив навчання у Національній школі суддів України.

Станом на 13.04.2026 року недоліки позовної заяви не усунені, а саме: заява не містить, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. Не вказані відомості щодо третіх осіб ( винні посадові особи) а саме: заява не містить, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. Заява не містить відомостей про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги за відповідними розрахунками, обґрунтуваннями та зазначення доказів що підтверджують кожну позовну вимогу. Не зазначено докази що підтверджують завдання моральної шкоди, розрахунок суми стягнення у заявленому розмірі. Не сплачено судовий збір, не надано належних доказів направлення відповідачу та третім особам копії позовної заяви з додатками, як це передбачено ч. 7 ст. 43 ЦПК України.

Невиконання позивачем п. п. 2, 8, 9, 10 ст. 175 ЦПК України, абз. 1 ч. 1 ст. 177 ЦПК України не можуть тлумачитися як надмірний формалізм, щодо обмеження доступу до суду відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, бо ці вимоги є обов`язковими вимогами до позовної заяви, та у разі усунення усіх недоліків позовна заява буде прийнята до розгляду судом.

Ст. 8, 9 Конституції України вказано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

На підставі чого суд робить висновки, що норми ЦПК України, які прийняті на основі Конституції України, не суперечать Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а враховуючи ст. 9 Конституції України при ратифікації вказаної Конвенції, зміни до Конституції не вносились, а тому не можуть безпідставно визнаватися деякі положення ЦПК України фіктивними, як надмірний формалізм посилаючись лише на Конвенцію ігноруючи при цьому не лише норми ЦПК, а і норми Конституції України.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права на доступ до суду.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви, не є перешкодою для повторного звернення до суду після усунення усіх недоліків.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст.ст. 8, 9 Конституції України, ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Одеській області, Одеської обласної прокуратури, Другого Приморського ВДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції, Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), треті особи (Винні посадові особи): Слідчі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (Таїровське ВП); ОСОБА_4 (Хаджибеївське ВП); ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (Приморське ВП), прокурор: Домбровський В.П. (Київська окружна прокуратура); судді: Іванчук В.М., Літвінова І.В., Борщов І.О. (Київський райсуд), суддя Одеського апеляційного суду Котелевський Р.І., суддя Одеського апеляційного суду Копіца О.В., суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., державний виконавець: Назарова В.В. Перчик В.О., державний виконавець Мельниченко Анна Володимирівна, державний виконавець Костюков Сергій Сергійович, державний виконавець Чумаченко Юрій Сергійович, адвокат Ліанда О.І., адвокат Гаврилюк Ю.А. (та інші за ордерами), про відшкодування моральної шкоди завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суду, -вважати неподаною та повернути позивачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Д.Я. Роїк