Справа № 497/755/17
Провадження № 6/497/29/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.26 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Раца В.А.,

за участю секретаря Божевої І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Болград заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛРЕСУРС" про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа, -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2026 року представник ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» - Сідак-Жарова Наталія Олександрівна, яка здійснює свої повноваження на підставі довіреності №10959 від 27.01.2026 року, строком дії до 30.06.2026 року, звернулася до суду із заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження правонаступником та видачу дублікату виконавчого документу, мотивуючи тим, що 11.10.2017 року було видано виконавчий лист №497/755/17, яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 29.02.2012 року. 22.08.2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» укладено Договір факторингу №8-22-08/2025, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № б/н від 29.02.2012 року перейшло до ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС», тому заявник просить замінити сторону у виконавчому провадженні. Щодо видачі дубліката виконавчого листа заявник зазначає, що на виконання рішення суду по справі № 497/755/17 від 11.10.2017 року Болградський районний суд видав банку виконавчий лист, але на даний час відкритого виконавчого провадження за цим листом не має. Відсутність виконавчого листа на примусовому виконанні на думку заявника є підтвердженням того, що виконавчий лист втрачено.

У судове засіданні учасники не з`явилися.

Представник заявника просить розглянути заяву за його відсутності.

Представник Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області начальник відділу Івашинський В.І. надав 26.03.2026 року через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи без його участі.

Інші учасники по справі про розгляд заяви повідомлялися у встановленому законом порядку, але про причини своєї неявки суд не повідомили.

Розглянувши матеріали справи, надані заявником докази, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню.

Так, заочним рішенням Болградського районного суду Одеської області від 04.09.2017 року по справі № 497/755/17 задоволено позов АТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 29.02.2012 року в розмірі 18 068,26 грн. Рішення набрало законної сили. На підставі цього рішення за твердженням заявника був виданий виконавчий лист №497/755/17 від 11.10.2017 року (копія якого суду не була надана), але на даний час, також за твердженням заявника, відкритого виконавчого провадження з примусового виконання цього рішення не має.

25.06.2019 року заступником начальника відділу Болградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Чебан І.С. у виконавчому провадженні ВП № 56030560 винесено постанову про повернення виконавчого листа № 497/755/17 виданий 11.10.2017 року стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім цього заявником надано інформацію за результатом пошуку виконавчих проваджень в АСВП відносно ОСОБА_1 станом на 19.02.2026 року, з якої вбачається, що наявне тільки одне виконавче провадження за №56030560, яке відкрите 21.03.2018 року, при цьому стан його завершено, дати завершення, як й підстав завершення в матеріалах справи не містяться (а.с.25).

Так, 22.08.2025 року між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» від імені якого діє Голова Правління Бьоркнерт Мікаель, який діє на підставі статуту, та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» від імені якого діє Директор Шалай Алла Вікторівна, яка діє на підставі статуту, був укладений договір факторингу №8-22-08/2025. За змістом пункту 1 якого клієнт відступає належні йому права вимоги, а саме права грошової вимоги клієнта до позичальників, зазначених у реєстрі боргових зобов`язань. Моментом (днем) переходу до фактора прав вимоги є день підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі відповідного Реєстру боргових зобов`язань.

Акт №1 приймання-передачі Реєстру боргових зобов`язань №1 від 08 вересня 2025 року за Договором факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025 року підписано сторонами 08.09.2025 року (а.с.13).

Згідно з витягу з реєстру боргових зобов`язань №1 до Договору факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025 року заборгованість ОСОБА_1 за договором №б/н, дата відкриття рахунку 22.03.2012 року становить 13 025,95 грн., з яких сума заборгованості за основним боргом 13 025,95 грн. та сума заборгованості за відсотками становить 4 308,20 грн. (а.с.8).

Отже, правонаступником стягувача за виконавчим документом є ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС».

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2ст. 11 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а в частині 1 ст. 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що «підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин».

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Як вбачається з вимог ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18, у Постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 2-3897/10 (№ в ЄДРСР 87733066).

За таких обставин, є підстави вважати, що ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» має право на заміну стягувача з АТ КБ «ПриватБанк» за позовом Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 29.02.02012 року.

Щодо видачі дубліката виконавчого листа суд керується наступними нормами права та приходить до висновку.

Згідно з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Згідно чинного законодавства дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувалась би втрата виконавчого листа.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підставами для видачі дубліката виконавчого листа є саме втрата виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі №474/783/17, від 10.10.2018 року у справі № 2-504/11.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

У своїй заяві заявник не надав жодних доказів втрати первісним стягувачем виконавчого листа по зазначеній справі, а також не обґрунтував факт невиконання рішення по вказаній справі. Відсутність відкритого виконавчого провадження не може бути доказом на підтвердження факту втрати оригіналу виконавчого листа.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви в частині видачі дублікату виконавчого листа по цивільній справі №497/755/17 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, як необґрунтованої належними доказами.

Керуючись ст.ст.12, 260, 442 та п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, 11, 512, 514 ЦК України, 15 ЗУ «Про виконавче провадження» суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛРЕСУРС" про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого документу - задовольнити частково.

Замінити стягувача щодо примусового виконання виконавчого листа по справі №497/755/17 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 29.02.2012 року, а саме стягувача Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» .

В іншій частині вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у відсутності особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Суддя В.А.Раца