Справа № 2-2559/11
Провадження № 2-зз/201/30/2026
УХВАЛА

Іменем України

06 квітня 2026 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого - судді Покопцевої Д.О.,

секретарі Тоцькій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2026р. заявник, через свого представника адвоката Семенової О.В. (діє на підставі ордера серії ВА № 1140988 від 18.03.2026р.) звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 2-2559/11 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «УФА «Верус», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.06.2009р. накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення кредитної заборгованості за договором № KGALGK01580049 від 19.09.2008р. Відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк», заборгованість за кредитним договором № KGALGK01580049 від 19.09.2008р. відсутня, дата закриття кредиту 17.11.2023р.

На підставі викладеного, просить скасувати заходи забезпечення позову.

Від представник заявника адвоката Семенової О.В. надійшла заява в якій просить, розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності заявника.

Інші сторони у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, заперечень не надали.

Суд вважає за можливе провести розгляд клопотання про скасування заходів забезпечення позову у відсутність інших осіб, які беруть участь у справі, оскільки відповідно до положень ст. 158 ЦПК України їх явка не є обов`язковою.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дослідивши матеріали справи № 2-2559/11, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.06.2009р. у справі № 2-7985/09 за заявою ЗАТ КБ «Приватбанк» (нині АТ КБ «ПриватБанк») накладено арешт на все майно, що належало відповідачу ОСОБА_1 в межах заявлених позовних вимог у розмірі 12330,7 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ № 417/218 складало 93947,58 грн.: нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; інше рухоме майно, що знаходиться за місцем реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2011р. у справі № (2-7985/09) 2-2559/2011р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору № KGALGK01580049 від 19.09.2008р. станом на 19.06.2009р. в розмірі 93 947 грн. 65 коп., судовий збір у розмірі 939 грн. 48 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. В задоволені іншої частини позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», відмовлено

З відкритого доступу Єдиного реєстру судових рішень було встановлено, що вказане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось. Рішення набрало законної сили.

Згідно матеріалів справи, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» 12.05.2011р. отримав на руки 2 копії рішення суду та виконавчий лист.

Відповідно листа АТ КБ «ПриватБанк» від 13.03.2026р., станом на 13.03.2026р. ОСОБА_1 не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк».

Як вбачається з листа Олександрійського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 25.03.2026р., згідно відомостей, які містяться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, станом на 24.03.2026р. відкриті виконавчі провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № KGALAGK0180049 від 19.09.2008р. на підставі рішення № 2-7985/09 Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська відсутні.

Частиною ч. 1 ст. 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За правилами ч.ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Згідно п.10 постанови Пленум Верховного Суду України № 9 від 22.10.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Аналіз зазначених правових норм і роз`яснення Пленуму Верховного Суду дає можливість зробити висновок про те, що підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо.

Втручання у право власності може бути виправданим згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод й буде відповідати усталеній прецедентній практиці Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»), якщо воно здійснено: з метою врегулювання спору і врахування права власності іншого співвласника (суспільний інтерес); на підставі закону; з дотриманням вимог співмірності і пропорційності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою гарантується право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

З огляду на вищевикладене, застосовані заходи забезпечення позову діють протягом тривалого часу, від представника банку заперечень щодо скасування заходів забезпечення позову не надійшло, тому суд дійшов висновку, що у подальшому застосуванні заходів забезпечення позову потреба відсутня, у зв`язку з чим, заява про скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149, 155, 259, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2009 року у справі №2-7985/09 (після перереєстрацій 2-4290/2010, 2-2559/2011) у виді арешту на все майно, що належить відповідачу ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в межах заявлених позовних вимог у розмірі 12 330,7 дол. США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ № 417/218 складає 93 947, 58 грн:

нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

інше нерухоме майно, що знаходиться за місцем реєстрації відповідача, за адресою: АДРЕСА_1 ;

грошові кошти, що обліковуються на рахунках відповідача.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду впродовж 15 днів. Повний текст ухвали буде складено впродовж 5 днів.

Суддя: Д.О. Покопцева