УХВАЛА

30 березня 2026 року

м. Київ

справа № 243/830/25

провадження № 61-2038ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Овчаренко Олег Олексійович, на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 червня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», філії «Відомча воєнізована охорона» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв адвокат Овчаренко О. О., засобами поштового зв`язку вперше подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 червня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 21 листопада 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема, заявнику необхідно було вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави (підстав), обґрунтувати неправильне застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права і надати уточнену касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 11 грудня 2025 року касаційну скаргу повернуто заявнику, на підставі частини другої статті 393 ЦПК України, оскільки заявник не виконав вимоги ухвали Верховного Суду від 21 листопада 2025 року.

17 грудня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв адвокат Овчаренко О. О., засобами поштового зв`язку вдруге подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 червня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 05 січня 2026 року касаційну скаргу було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для подання заяви (клопотання) про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження; уточненої касаційної скарги із зазначенням у ній підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), з урахуванням роз`яснень викладених в ухвалі.

Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2026 року касаційну скаргу повернуто заявнику, оскільки останній не виконав вимог ухвали Верховного Суду від 05 січня 2026 року.

12 лютого 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Овчаренко О. О., втретє засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 червня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2026 року визнано наведені в клопотанні

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Овчаренко О. О., підстави пропуску строку на касаційне оскарження рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 червня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 07 жовтня 2025 року неповажними. Відмовлено в задоволенні клопотання

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Овчаренко О. О., про поновлення строку на касаційне оскарження та касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме заявнику необхідно направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій навести інші підстави для поновлення цього строку.

Заявнику роз`яснено, що якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження не буде подано особою в зазначений судом строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження у справі буде відмовлено на підставі

пункту 4 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України

(далі - ЦПК України).

На виконання вимог вказаної ухвали представник заявника подав заяву про усунення недоліків, в якій вказує, що перестали існувати обставини, що стали підставою повернення касаційної скарги та вважає, вказані обставини поважними для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень. Крім цього, представник заявника просить Верховний Суд врахувати, що він подавав вдруге та втретє касаційну скаргу в найкоротші терміни після її повернення. Також зазначає, що строк на касаційне оскарження судових рішень також був пропущений у зв`язку з постійними тривогами, відключенням електроенергії та перебуванням заявника та його представника на території активних бойових дій.

Верховний Суд зазначає, що повернення касаційних скарг, які були подані вперше та вдруге, відбулись із причин, які повністю залежали від заявника та його представника, що позбавляє суд можливості оцінювати такі причини пропуску строку відповідно до висновків, наведених у постанові Верховного Суду від 24 липня 2023 року в справі

№ 200/3692/21 (провадження № К/990/17155/23).

Водночас з інформації з автоматизованої системи документообігу Верховного Суду встановлено, що ухвалу Верховного Суду від 11 грудня 2025 року, якою повернуто першу касаційну скаргу, заявник отримав в електронному кабінеті 13 грудня 2025 року, що підтверджується повідомленням про доставлення електронного листа. Ухвалу Верховного Суду від 28 січня 2026 року, якою повернуто другу касаційну скаргу, представник заявника отримав в електронному кабінеті 02 лютого 2026 року, що підтверджується повідомленням про доставлення електронного листа.

Заявник не надав доказів пришвидшення звернення з касаційною скаргою втретє з

02 лютого 2026 року до 12 лютого 2026 року. Причин пропуску строку для звернення з касаційною скаргою в цей проміжок часу - не наведено.

Крім цього, Верховний Суд вже звертав увагу представника заявника на те, що ухвалою Верховного Суду від 11 грудня 2025 року касаційну скаргу заявника повернуто на підставі частини другої статті 393 ЦПК України, оскільки заявник не виконав вимоги ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме у зв`язку із неналежним обґрунтуванням обов`язкових підстав касаційного оскарження.

Вдруге подана касаційна скарга також була визнана неподаною та повернута заявнику у зв`язку із невиконанням вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

В ухвалі від 28 січня 2026 року касаційний суд констатував, що заявник не усунув недоліки касаційної скарги в частині коректного зазначення підстав касаційного оскарження судових рішень у даній справі. Крім того, звернув увагу на те, що з огляду на наявність ухвал Верховного Суду від 21 листопада 2025 року та від 11 грудня

2025 року, а також враховуючи, що інтереси позивача представляє адвокат, вимоги закону щодо необхідності належного обґрунтування підстав касаційного оскарження для позивача були передбачуваними.

Посилання представника заявника на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень також був пропущений у зв`язку з постійними тривогами, відключенням електроенергії та перебуванням заявника та його представника на території активних бойових дій не може вважатисьповажною причиною для поновлення строку на касаційне оскарження, з огляду на таке.

Верховний Суд зазначає, що у зв`язку із військовою агресією рф проти України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому продовжений і триває досі.

Питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Проте сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень без підтвердження заявником конкретних обставин, які унеможливили вчинення відповідної процесуальної дії у визначений законом строк.

Подібні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду

від 10 листопада 2022 року в справі № 990/115/22, провадження № 11-107заі22.

Введення воєнного стану дійсно є підставою для поновлення особі процесуального строку у випадку, якщо особа зазначає конкретні обставини, що у зв`язку із введенням воєнного стану завадили їй вчасно подати касаційну скаргу.

Водночас вперше представник заявника звернувся з касаційною скаргою вчасно, однак з порушенням вимог статті 392 ЦПК України, а саме не обґрунтував обов`язкові підстави касаційного оскарження судових рішень. Також, вдруге представник заявника також належним чином не обґрунтував підстави касаційного оскарження, що стало підставою повернення його касаційної скарги.

Тобто ці порушення вимог ЦПК України жодним чином не пов`язано з введенням воєнного стану та тим, що на території міста Слов`янськ протягом строку на касаційне оскарження відбуваються повітряні тривоги.

Представник заявника - адвокат Овчаренко О. О. повинен бути обізнаними з вимогами ЦПК України під час подання касаційної скарги.

Жодних доказів, які виникли внаслідок запровадження воєнного стану та позбавили можливості звернення до суду з касаційною скаргою вчасно представником заявника не надано як під час звернення з касаційною скаргою втретє, так і під час подачі заяви на усунення недоліків.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року в справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).

ЄСПЛ зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі Перетяка і Шереметьєв проти України,

№ 17160/06 та № 35548/06, § 34).

Отже, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не містить доказів наявності об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду касаційної інстанції, й не могли бути усунуті представником заявника.

Суд касаційної інстанції вважає, що представник заявника до суду касаційної інстанції не надав доказів об`єктивної неможливості складання і подання касаційної скарги у строки, передбачені статтею 390 ЦПК України.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, касаційний суд враховує, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально в кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і таких, що не залежали від волі та поведінки особи, причин.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судових рішень, що набрали законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини зазначив (далі - ЄСПЛ), що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ

від 07 липня 1989 року в справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85,

§ 35).

ЄСПЛ зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані

(рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі Перетяка і Шереметьєв проти України,

№ 17160/06 та № 35548/06, § 34).

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 квітня 2021 року в справі № 640/3393/19 (провадження № 11-24апп21), який є обов`язковим для застосування судами, процесуальне законодавство встановлює певний порядок дій суду при виявленні недоліків, зокрема, апеляційної скарги. Як у випадку невиконання вимог статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) щодо форми та змісту скарги, так і вимог щодо дотримання строку апеляційного оскарження, зокрема, відсутності відповідного клопотання чи визнання вказаних у ньому підстав неповажними, - апеляційна скарга залишається без руху.

Водночас неусунення певних недоліків скарги передбачають різні правові наслідки, а саме:

- повернення судом апеляційної інстанції скарги - в разі неусунення недоліків щодо її форми та змісту, визначених у статті 296 КАС України (пункт 1 частини четвертої статті 169 КАС України), при цьому скаржник не позбавлений права знову подати апеляційну скаргу з дотриманням встановлених до неї законом вимог;

- відмова судом апеляційної інстанції в відкритті апеляційного провадження - в разі неусунення недоліків, пов`язаних із недотриманням вимог щодо дотримання строку та ініціюванням перед судом питання про його поновлення, що також є передумовою для відмови в подальшому у відкритті провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення (пункти 3, 4 частини першої статті 299 КАС України).

На переконання Великої Палати Верховного Суду, до поданої з пропуском строку скарги (без клопотання про його поновлення чи з визнанням судом вказаних у ньому підстав неповажними), яка, окрім цього, має інші недоліки і такі недоліки скарги після залишення її судом без руху не усунено, зокрема, не подано відповідного клопотання із зазначенням інших причин для поновлення строку, слід застосовувати наслідки, передбачені пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України.

Такий висновок застосовний і при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження.

15 грудня 2017 року набули чинності КАС України, ЦПК України та Господарський процесуальний кодекс України, які в основному є уніфікованими.

Так, підстави повернення апеляційної скарги в КАС України та ЦПК України є аналогічними, а підстави повернення касаційної скарги такі ж, як підстави повернення апеляційної скарги.

Так само є уніфікованими і підстави відмови в відкритті апеляційного провадження у КАС України та ЦПК України.

Тому при вирішенні питання про долю касаційної скарги, яка подана з порушенням строку на касаційне оскарження, необхідно враховувати, що абзац 2 частини третьої статті 393 ЦПК України у контексті пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України передбачає необхідність відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки виключає можливість відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для поновлення строку подання касаційної скарги.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє в відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

За таких обставин касаційний суд зобов`язаний відмовити в відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Овчаренко Олег Олексійович, на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 червня

2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», філії «Відомча воєнізована охорона» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська