Номер провадження: 22-з/813/82/26
Справа № 947/4235/25
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Лозко Ю.П., Коновалової В.А.

за участю секретаря Булацевської Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву адвоката Берлізова Євгена Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

установив:

В провадженні Одеського апеляційного суду знаходилась апеляційна скарга адвоката Берлізова Євгена Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Одеси від 09 травня 2025 року, у справі за вищевказаним позовом.

Постановою Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2025 року апеляційну скаргу адвоката Берлізова Євгена Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 09 травня 2025 року скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 суму недоплаченої матеріальної шкоди 65 206(шістдесят п`ять тисяч двісті шість) гривень 57 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду заподіяну в наслідок ДТП у розмірі 44 436 гривень 48 коп.

18 грудня 2025 року до Одеського апеляційного суду надійшла заява адвоката Берлізова Євгена Валерійовича щодо вирішення питання стосовно судових витрат, а саме стягнення витрат на правову допомогу.

Мотивуючи подану заяву адвокат Берлізов Є.В. зазначає, що під час винесення постанови, суд не вирішив питання про судові витрати, а саме витрати на правову допомогу, які поніс позивач під час розгляду справи у суді.

На підтвердження витрат надає : акт виконаних робіт (наданих послуг) у зв`язку з наданням правничої допомоги; копію додатку до договору про надання правової (правничої) допомоги; копія квитанції до прибуткового касового ордеру про оплату послуг адвоката при укладенні договору про надання правової (правничої) допомоги від 11.10.2024 року; копія квитанції до прибуткового касового ордеру про надання послуг адвоката при консультації та узгодженні правової позиції від 11.10.2024 року; копія квитанції до прибуткового касового ордеру про надання послуг адвоката за підготовку та подання запиту до ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» від 28.11.2024 року; копія квитанції до прибуткового касового ордеру про надання послуги з підготовки та подання до Київського районного суду м. Одеси позовної заяви про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП від 28.01.2025 року; копія квитанції до прибуткового касового ордеру про надання послуги з підготовки та подання до Одеського апеляційного суду апеляційної скарги від 05.06.2025 року; копії платіжних інструкцій з надання послуг за участь у судовому розгляді справи у кількості 4 шт.; копії чеків та накладних з відправлення Укрпоштою цінних листів.

Загальний розмір витрат складає 27 249,00 грн.

Зазначає, що оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково, а вина відповідачів встановлена та підтверджена постановою апеляційного суду, витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідачів Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із вказаною заявою представник ОСОБА_2 подав заперечення щодо стягнення судових витрат, в якій просить суд залишити без розгляду клопотання представника позивача адвоката БерлізоватЄ.В. про стягнення з відповідачів судових витрат в рамках справи 947/4235/25; В разі прийняття до розгляду зазначеного клопотання відмовити у задоволенні клопотання представника Позивача адвоката Берлізову Є.В. про стягнення з відповідачів судових витрат в рамках справи 947/4235/25 у повному обсязі.

В обґрунтування зазначає, що для застосування положень ст. 141 ЦПК України представник Позивача до закінчення судових дебатів повинен був зробити усну або письмову заяву про те, що докази витрат будуть подані після винесення рішення, що не було зроблено в зв`язку із чим вказане клопотання не підлягає розгляду.

Вказує, що представник позивача пропустив строки визначені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідач вважає, що заявлені витрати на адвокатську допомогу підлягають зменшенню, бо їх розмір є завищеним в порівнянні з ринковими цінами в аналогічних справах, як і витрачений час на складання процесуальних документів; розрахунок судових витрат на правничу допомогу здійснено з урахуванням загальної суми позовних вимог, що є неспівмірним до предмета оскарження.

Окрім того згідно з положенням пункту 3 частини другої у статті 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову - судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так враховуючи, що позовні вимоги позивачки були задоволенні частково то й відшкодування означених витрат повинно розглядатися пропорційно задоволеним вимогам, а не в повному обсязі як зазначає представник позивача.

Також просить враховувати, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Також представник ПАТ«Страхова компанія «Євроінс Україна» не погоджуючись з поданою заявою надало свої заперечення щодо стягнення витрат на правову допомогу, в яких просить суд зменшити розмір судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги до 5 000,00 грн.

Вказує, що заявлена сума витрат Позивачем, у розмірі 27 249,00 грн. на правову допомогу не відповідає критеріям реальності, з огляду на те, що даний спір є спором незначної складності, а спірні правовідносини не передбачають дослідження і застосування адвокатом великої кількості законів та підзаконних нормативно-правових актів.

Відповідач не згоден із нормо годиною роботи адвоката, оскільки визначення такого тарифу нормо години не обґрунтовується належними та допустимими доказами. Представник позивача не зазначає чим керувався, встановлюючи такий тариф за одну нормо годину.

За положенням п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; а також, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану заяву, матеріали цивільної справи, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до Договору про надання правової допомоги від 11.10.2024, укладеного між адвокатом Берлізовим Є.В. та Клієнтом ОСОБА_1 , розмір гонорару, який Клієнт сплачує Адвокату за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до Договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.

З наданого Додаткового договору від 11.10.2024, вбачається, що сторони за цим додатковим договором домовились, що вартість послуг (гонорар) Адвоката за договором про надання правової допомоги становить 16000 (шістнадцять тисяч) гривень.

Додатково до гонорару Клієнт за заявкою Адвоката оплачує останньому додаткові витрати, необхідні для виконання послуг (судовий збір, вартість проведення експертиз та оплату вартості висновків фахівців, поштові витрати тощо) та за участь у кожному судовому засіданні в розмірі 1000 грн.

Оплата послуг Адвоката здійснюється на умовах передплати в розмірі 16000 (шістнадцять тисяч) гривень.

Інші умови основного Договору про надання правової допомоги залишаються без змін і діють у частині, що не суперечить цьому додатковому договору.

Даний додатковий договір є невід`ємною частиною основного Договору про надання правової допомоги від 11 жовтня 2024 року.

Також заявником подано акт виконаних робіт від 18.12.2025, в якому викладно всі надані адвокатом послуги, також зазначено, що цим Актом сторони підтверджують, що відповідно до основного Договору про надання правової допомоги від 11 жовтня 2024 р. роботу виконано (надано послуги) повністю, жодних претензій та зауважень щодо надання правової допомоги у сторін немає.

До цього адвокатом надано ряд квитанції щодо сплати вказаних послуг.

Отже у зв`язку із розглядом справи, ОСОБА_1 поніс витрати на правову допомогу у розмірі 27249.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 у справі №755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, пункту 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Жодним чином не заперечуючи права позивача отримати всі види професійної правничої допомоги, а так само не заперечуючи кваліфікацію адвоката, який надав якісні послуги відповідно до замовлення, суд на засадах пропорційності, враховуючи наведене вище та відповідно критеріїв статті 143 ЦПК України, зокрема, співмірності і розумності, оцінює понесені позивачем витрати з точки зору мінімально необхідного їх розміру, що підлягає віднесенню на сторону відповідача з покладенням на останнього обов`язку відшкодувати такі витрати.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Колегією суддів встановлено, що адвокатом Берлізовим Є.В.., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надано на підтвердження понесених витрат на правову допомогу копію Договору про надання правової допомоги та додатковий договір від 11.10.2024, акт виконаних робіт від 18.12.2025 з описом наданих послуг та копії платіжних доручень та квитанціїй.

Доводи представника позивача про те, що представником нібито не дотримано вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України є безпідставними та спростовуються змістом апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача - адвокат Берлізов Є.В. при поданні позовної заяви та апеляційної скарги заявляв вимогу про стягнення судових витрат, а також під час судового розгляду повідомив суд про намір подати відповідні докази їх понесення.

У подальшому такі докази були подані у встановлений законом строк, що узгоджується з вимогами частини восьмої статті 141 ЦПК України.

Крім того, апеляційний розгляд справи відбувся за відсутності сторін, а копію постанови суду адвокат Берлізов Є.В. отримав через підсистему «Електронний суд» 17.12.2025 та вже 18.12.2025 звернувся із клопотанням про стягнення витрат на правничу допомогу, тобто у межах передбаченого процесуальним законом строку.

За таких обставин доводи представника відповідача щодо необхідності залишення зазначеного клопотання без розгляду є безпідставними та не підлягають задоволенню.

З урахуванням наведеного, оцінивши подані докази у їх сукупності, перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення та заперечення сторін, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу є фактично понесеними та підтвердженими належними і допустимими доказами, однак їх розмір підлягає зменшенню з огляду на критерії розумності, співмірності та пропорційності до обсягу задоволених позовних вимог.

При цьому суд враховує характер і складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, кількість судових засідань, а також те, що позовні вимоги задоволено частково, у зв`язку з чим витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених вимог.

Доводи представників відповідачів щодо залишення заяви без розгляду або відмови у її задоволенні не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального права, у зв`язку з чим підлягають відхиленню.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи наданої у зв`язку із розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанції, принципи співмірності та розумності судових витрат сумі позовних вимог, критерій реальності адвокатських витрат, що підтверджується матеріалами справи, а також критерій розумності їхнього розміру та співвідношення часових витрат та кількості судових засідань, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, та виконаної роботи з метою захисту інтересів ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв адвокат Берлізова Євгена Валерійовича, крім того враховуючи, що позов було задоволено частково, та заперечення сторони відповідачів про зменшення понесених судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10597 гривень, а з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7220 гривень

За таких обставин, заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 133, 141, 246, 270, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Заяву адвоката Берлізова Євгена Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення стосовно розподілу витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» ()на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати понесені на правову допомогу у суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 10597 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати понесені на правову допомогу у суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 7220 гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко