Справа № 308/5400/26
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

15.04.2026 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» звернулося в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за період з лютого 2023 року по лютий 2025 року, включно, у розмірі 30944,67 грн (особовий рахунок № НОМЕР_1 , адреса постачання електричної енергії: АДРЕСА_1 ).

Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру (ч. 7 ст. 165 ЦПК України).

Згідно з відповіддю №2591721 від 10.04.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 .

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

На обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з 08.08.2023, а отже, споживачем електричної енергії.

Державна реєстрація права власності за ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , 08.08.2023 підтверджується наданою інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 470526799 від 30.03.2026).

Відповідно до ст. 322 ЦК України саме на власника покладається тягар утримання майна.

Однак згідно з поданою заявою про видачу судового наказу заявник просить стягнути ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію за вказаною адресою постачання електричної енергії за період з лютого 2023 року по лютий 2025 року, включно (особовий рахунок № НОМЕР_1 ).

Як роз`яснено у п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Таким чином, наказне провадження є спрощеним у порівнянні з позовним, альтернативним йому провадженням у суді першої інстанції, і заснованим на письмових доказах. Наказне провадження є специфічною формою захисту прав кредитора за допомогою письмових доказів проти сторони боржника, яка не виконує або неналежним чином виконує свої зобов`язання. У наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог. Безспірні вимоги заявника у наказному провадженні це такі вимоги заявника, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

За загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог заявлених стягувачем по суті.

Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги. Така підстава для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права. Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження.

У випадку встановлення судом обставин, які свідчать про необґрунтованість вимог заявника у певній частині мають місце обставини, які свідчать про відсутність безспірності вимог, що є обов`язковою умовою наказного провадження, а отже, суд повинен відмовити у видачі наказу з таких підстав.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 КПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З урахуванням наведеного, а також того факту, що заявником не надано доказів факту виникнення у нього права вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожиту електричну енергію з лютого 2023 року за адресою місцезнаходження об`єкта, на якому виникла заборгованість: АДРЕСА_1 , право власності на яке нею набуто 08.08.2023, суддя дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 165, 166, 258-260, 261, 273, 353, ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 8 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому Розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення) безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.М. Світлик