Справа № 750/4243/26
Провадження № 2/750/2559/26
У Х В А Л А

14 квітня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Рахманкулової І.П., розглянув матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нові Кредити», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про визнання відсутнім зобов`язання за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

у квітні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нові Кредити», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій», в якому просить:

1. Визнати відсутнім зобов`язання ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Нові Кредити» за кредитним договором № 00-395877 від 06.07.2021.

2. Визнати недостовірними відомості про наявність у ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором № 00-395877 від 06.07.2021, що містяться у його кредитній історії.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Нові Кредити» подати до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» коригуючу інформацію про відсутність у позивача зобов`язання за кредитним договором № 00-395877 від 06.07.2021.

4. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» вилучити з кредитної історії ОСОБА_1 інформацію про кредитний договір № 00-395877 від 06.07.2021, кредитора ТОВ «ФК «Нові Кредити», а також усі похідні записи про заборгованість, прострочення та оновлення, сформовані на підставі цього запису.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом від 12.05.1991 р №1023-XII "Про захист прав споживачів". Цим Законом установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Згідно з пунктом 22 частини 1 статті 1 Закону N 1023-XII, споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Із пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 12.04.96 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачено Законом України «Про захист прав споживача», порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов.

За змістом п. 22 ч. 1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Проте, зі змісту позову не можна однозначно встановити, що між сторонами виник спір, який стосується захисту прав споживача, що як наслідок вказувало б на наявність підстав для розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання позивача.

У даному випадку спір виник між фізичною особою (позивачем) і бюро та фінансовою компанією (відповідачі) щодо: визнання відсутнім зобов`язання за кредитним договором; визнання недостовірними відомостей про наявність зобов`язання за кредитним договором, що містяться у кредитній історії; зобов`язання подати до коригуючу інформацію про відсутність зобов`язання за кредитним договором; зобов`язання вилучити з кредитної історії інформацію про кредитний договір, а також усі похідні записи про заборгованість, прострочення та оновлення, сформовані на підставі цього запису.

Отже, як убачається з даного позову, підставою звернення позивача з вищевказаним позовом не є порушення відповідачами Закону України «Про захист прав споживача» (позов не містить жодного посилання на порушення прав та способи їх захисту, передбачених цим Законом), а є визнанням дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, оскільки позивач заперечує сам факт укладення кредитного договору.

Враховуючи, що на правовідносини, що виникли між сторонами за вищевказаним позовом не поширюються вимоги Закону України «Про захист прав споживача», а діють загальні правила підсудності, а тому розгляд справи повинен проводитися судом за місцем знаходження відповідачів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 ЦПК).

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 26-30 ЦПК).

Згідно ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Позивачем в якості відповідачів в даному позові визначено: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нові Кредити» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій», які є юридичними особами.

Згідно частини другою статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів справи місцезнаходження відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нові Кредити»: вул. Митрополита Андрея Шептицького, 4-А, м. Київ, відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій»: вул. Грушевського, 1-Д, м. Київ, що не відноситься до території Деснянського району м. Чернігова.

Підстав для врахування судом правил альтернативної підсудності згідно статті 28 ЦПК України судом не встановлено.

За таких обставин, дана справа, враховуючи склад сторін та місцезнаходження відповідачів, не належить до територіальної підсудності Деснянського районного суду м. Чернігова.

Згідно з частиною 9 статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Таким чином, судом, встановленим законом для розгляду вказаної справи, є Дніпровський районний суд міста Києва, у зв`язку з чим справу належить передати на його розгляд.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 27, 31, 258-261, 353, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

передати справу № 750/4243/26 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нові Кредити», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про визнання відсутнім зобов`язання за кредитним договором на розгляд Дніпровського районного суд міста Києва.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.П. Рахманкулова