Справа № 523/7340/26
Провадження №2-о/523/305/26
У Х В А Л А

"14" квітня 2026 р. м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду міста Одеси Малиновський О.М., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , про встановлення неправильності запису в повторному свідоцтві про шлюб,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження в якій просить:

встановити факт неправильності запису у повторному виданому свідоцтві про шлюб від 06.08.2022р.;

зобов`язати орган ДРАЦС внести відповідні зміни, а саме: ім`я з « ОСОБА_2 » на належне « ОСОБА_2 », місце народження з «Хабарівська область» на належне « ОСОБА_3 край».

Протоколом автоматичного розподілу справ між суддями від 10.04.2026р. справу розподілено на головуючого суддю Малиновського О.М.

Дослідивши матеріали справи суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Справи, які носять зобов`язальний характер розглядаються судами за правилами позовного провадження, зокрема якщо особа звертається до суду з вимогою за захистом її порушеного, невизнаного або оспорюваного права з боку фізичної та/або юридичної особи, у тому числі суб`єктом владних повноважень. Якщо виникнення права на реалізацію майнових та/або немайнових прав залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права. Спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення ( частина друга статті 315 ЦПК України).

Звертаючись я до суду із заявою в порядку окремого провадження заявник крім встановлення факту неправильності запису просить зобов`язати відділ ДРАЦС внести відповідні зміни. Таку вимогу слід віднести до вимоги немайнового характеру. Встановлення таких обставини вказує на наявність між заявником та відділом ДРАЦС спору про право.

За таких обставин, суддя дійшов висновку, що вимога зобов`язального характеру не підлягає вирішенню в порядку окремого провадження та в цій частині вимог слід відмовити у відкритті провадження у справі.

Що стосується вимог про встановити факт неправильності запису у повторному виданому свідоцтві про шлюб від 06.08.2022р.

Як зазначено у постанові Великої палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі 398/4017/18 (провадження № 14-215цс19) актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 49 Цивільного кодексу України; далі - ЦК України). Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо (частина друга статті 49 ЦК України).

Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України від 1 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон № 2398-VI).

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом ДРАЦС за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган ДРАЦС складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (частина перша статті 22 Закону № 2398-VI).

Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила), за змістом пунктів 1.1, 1.5 яких внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами ДРАЦС України, проводиться за заявами громадян відділами ДРАЦС у випадках, передбачених чинним законодавством.

Підставами для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та рішення, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; постанова адміністративного суду (підпункти 2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 Правил).

Таким чином, органи ДРАЦС за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін.

За наслідками складання, зміни або поновлення актового запису відповідним відділом ДРАЦС видається свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану.

Отже, за змістом вказаних вище норм слід дійти висновку, що свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану є похідним від актового запису.

У частині першій статті 315 ЦПК України наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. Хоча за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені тільки ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення).

На підставі викладеного, слід дійти висновку, що в судовому порядку не може бути встановлений факт неправильності запису у виданому свідоцтві про шлюб, так як таке видається на підставі складеного актового запису про шлюб, яке і може досліджуватися в судовому порядку на предмет неправильності запису.

Згідно п.1 ч. 1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 в цілому, проте з різних підстав по кожній поставленої вимогі.

На підставі викладеного, керуючись ст.315 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення неправильності запису в повторному свідоцтві про шлюб.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повної ухвали суду.

Повну ухвалу суду складено та підписано 14 квітня 2026р.

Суддя