Справа № 141/88/26
Провадження № 2/141/155/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2026 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області, в складі головуючого судді: Демченко І.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява від представника ТОВ «Свеа Фінанс» (далі Позивач) до ОСОБА_1 (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 30060,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 2160512 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов договору, Товариство надає споживачу кошти у кредит в національній валюті України гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

30.09.2025 первісним кредитором ТОВ «Селфі Кредит» було відступлено право вимоги на користь ТОВ «Свеа Фінанс» за договором факторингу № 01.02-39/25.

Оскільки Відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором, утворилась заборгованість перед Позивачем, яка на момент подання позовної заяви становить 30060,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 6000,00 грн; заборгованість за відсотками 12060,00 грн; заборгованість за пенею 12000,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 24.02.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник позивача та позивач копію ухвали суду отримали 06.03.2026. Клопотань та заяв не подавали.

Відповідач ОСОБА_1 копію ухвали суду отримав 06.03.2026. Клопотань, заяв та відзиву на позов не подав.

Керуючись ч.8 ст.178 ЦПК України та ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини:

13.03.2025 ОСОБА_1 і ТОВ «Селфі Кредит» уклали договір № 2160512 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Селфі Кредит» у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором P438.

Відповідно до умов договору, товариство надає споживачу кошти у кредит в національній валюті України гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Сума кредиту (загальний розмір) складає: 6 000,00 гривень; строк кредиту - 360 днів; тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти в наступному порядку та на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 договору. (п. п. 1.2-1.5 договору).

Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 (п. 2.1 договору).

Кредитні кошти в сумі 6000,00 грн перераховані на карту 075608, дата прийняття платежу 13.03.2025, код авторизації - 412225, що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек» № 67 від 30.09.2025, яке є фінансовою установою, що має право на надання платіжних послуг.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 2160512про надання споживчого кредиту від 13.03.2025, заборгованість відповідача перед первісним кредитором складає в загальній сумі 30060,00 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням 6000,00 грн; заборгованість за пенею 12000,00 грн; заборгованість за відсотками 12060,00 грн. нарахована за період з 13.03.2025 по 29.09.2025.

30.09.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» (далі - Клієнт) та ТОВ «СвеаФінанс» (Фактор) було укладено договір факторингу № 01.02-39/25, відповідно до умов якого Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені договором.

Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-39/25 від 30.09.2025 року, Витягу з Реєстр боржників в електронному вигляді до Договору факторингу від 30.09.2025 року № 01.02-39/25 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №2160512 складає 30060,00 грн., з яких: сума основного боргу за кредитом - 6000,00 грн., сума нарахованих процентів - 12060,00 грн., сума штрафних санкцій - 12000,00 грн.

Ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦКУ, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, суд доходить таких висновків:

Судом встановлено, що Позивач належними та допустимими доказами підтвердив факт існування заборгованості Відповідача та її розмір в частині заборгованості за основною сумою боргу та процентами. Водночас Відповідач відзиву на позов не подав, доказів спростування розрахунку заборгованості або належного виконання зобов`язань суду не надав.

Таким чином, враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, а також відсутність заперечень з боку Відповідача, суд приходить до висновку, що вимоги Позивача в частині стягнення з Відповідача 18060,00 грн заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) та процентами за договором № 2160512 від 13.03.2025 є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині заборгованості за пенею, суд зазначає:

Законом України «Про споживче кредитування» передбачена можливість застосування до споживача неустойки у виді штрафу або пені, при цьому відповідно до ст.1 Закону ці терміни вживаються у значенні, наведеному в Цивільному кодексі України.

Ст.549 ЦКУ визначає неустойку (штраф, пеню) як грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.

Позивачем заявлена вимога про сплату пені в сумі 12000,00 грн, однак договір не містить умови про нарахування позичальнику пені. Натомість відповідно до п.6.4 договору передбачає нарахування штрафу у розмірі 900,00 гривень на третій день невиконання та/або неналежного виконанняСпоживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів та у розмірі 180,00 гривень починаючи з четвертого дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.

Зазначена умова договору не відповідає визначенню штрафаі порушує встановлені законом порядок і обмеження щодо нарахування пені, а отже, суперечить закону.

Крім того, п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України встановлено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

У п. 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №334/3161/17 зроблено правовий висновок, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми ЦК України.

Відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме положення п.18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.

Таким чином, до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає заборгованість в сумі 18060,00 грн, яка виникла з договору № 2160512 від 13.03.2025.

Згідно з частиною 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже, з Відповідача на користь Позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1597,44 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 273, 279 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СвеаФінанс» (, вул. Іллінська, буд.8, м. Київ, 04070) заборгованість за кредитним договором № 2160512 від 13.03.2025 в розмірі 18060,00 грн. (вісімнадцять тисяч шістдесят гривень 00 коп.), з яких: сума основного боргу за кредитом - 6000,00 грн.(шість тисяч гривень 00 коп.); сума нарахованих процентів - 12060,00 грн. (дванадцять тисяч шістдесят гривень 00 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СвеаФінанс» суму сплаченого судового збору в розмірі 1597,44 грн (одна тисяча п`ятсот дев`яносто сім гривень 44 коп.).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручене у день його складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю ««Свеа Фінанс», , місцезнаходження: вул. Іллінська, буд.8, м. Київ, 04070.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя І.В. Демченко