Ухвала

13 квітня 2026 року

м. Київ

справа № 947/26680/23

провадження № 61-4721ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР Україна» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути відповідача на свою користь заборгованість із заробітної плати за квітень-червень 2020 року в сумі 253 339,15 грн;

середній заробіток за весь час затримки розрахунку, починаючи з 06 червня 2020 року до дня ухвалення судового рішення, який за період з 06 червня 2020 року до 23 серпня 2023 року складає 4 898 447,58 грн;

компенсацію втрати частини заробітної плати за квітень-червень 2020 року у зв`язку із порушенням строків її виплати, розраховану за весь період затримки до дня ухвалення судового рішення, яка станом на час звернення до суду з цим позовом складає 125 137,68 грн.

Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 16 грудня 2024 року вказаний вище позов задовольнив частково. Стягнув із ТОВ «БІІР Україна» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати за квітень-червень 2020 року в розмірі 253 339,15 грн та компенсацію втрати частини заробітної плати в розмірі 16 292,25 грн. В решті позову відмовив. Вирішив питання щодо судових витрат.

Одеський апеляційний суд постановою від 10 березня 2026 року апеляційну скаргу ТОВ «БІІР Україна» задовольнив частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2024 року в оскаржуваній частині скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково. Стягнув із ТОВ «БІІР Україна» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати за квітень-червень 2020 року у розмірі 253 339,15 грн та компенсацію втрати частини заробітної плати у розмірі 50,94 грн.

09 квітня 2026 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 березня 2026 рок, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у стягненні середнього заробітку та в цій частині ухвалити нове рішення, яким стягнути з ТОВ «БІІР УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 середній заробіток у розмірі 4 012 818,03 грн або направити справу в цій частині на новий розгляд до апеляційного суду; постанову Одеського апеляційного суду від 10 березня 2026 року в частині зменшення компенсації з 16 292,25 грн до 50,94 грн скасувати; стягнути компенсацію в розмірі, що відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду від 12листопада 2025 року у справі № 306/2708/23, або направити справу в цій частині на новий апеляційний розгляд; постанову Одеського апеляційного суду від 10 березня 2026 року в частині стягнення заборгованості із заробітної плати 253 339,15 грн залишити без змін.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12листопада 2025 року у справі № 306/2708/23;

- суд не дослідив зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставини, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 березня 2026 року.

Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу № 947/26680/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР Україна» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов