Справа № 296/3588/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"01" квітня 2026 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Адамович О.Й., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Територіальна громада м. Житомира в особі Житомирської міської ради, про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачів адвокат Янчук М.О. звернувся до суду з вказаним позовом та відповідно до змісту позовних вимог просить визначити та встановити, між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 порядок користування земельною ділянкою, орієнтовною площею 0,034 га., призначення: для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, розташованою за адресою АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на момент звернення до суду становить 1331,20 грн.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до ч.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. 10 постанови №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених згідно із статтею 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» за подання позову немайнового характеру.

У вказаній справі три позивача звернулись із позовом немайнового характеру до відповідачів, проте судовий збір сплатили лише в сумі 1064,96 грн.

Виходячи з наведеного, кожним позивачем має бути сплачено судовий збір за вимогу немайнового характеру по 1064,96 грн.

Отже, до вказаної вище позовної заяви повинен бути доданий документ, що підтверджує сплату кожним позивачем судового збору в сумі 1064,96 грн. або документи, що підтверджують підстави звільнення позивачів від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 6 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

В позовній заяві вказується, що житловий будинок належить на праві спільної часткової власності, що підтверджується відповідним правовстановлюючим документом та відомості про які містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (копії додаються). Однак, до позовної заяви не додано витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, в додатку до позовної заяви не зазначено доданих до позовної заяви всіх документів, зокрема договорів дарування.

В позовній заяві вказано про конкретні частки, які належать сторонам, однак не зазначено конкретних правовстановлюючих документів. Загальне посилання на правовстановлюючі документи, без зазначення таких, не можна вважати виконанням вимог п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України.

В позові зроблено виклад обставин, що співвласники житлового будинку реалізовують право приватизації земельної ділянки, однак відповідачі не бажають погоджувати межі користування земельною ділянкою між співвласниками.

При цьому, позивачі додають план встановлення меж земельних ділянок фактичного користування та бувшого під`їзду співвласників домоволодіння АДРЕСА_2 , в якому встановлено межі користування земельною ділянкою. З цього приводу позивачі не зазначають, які саме обставини підтверджує такий доказ, а також чи було сформовано земельну ділянку по АДРЕСА_1 , як окремий об`єкт права з присвоєнням кадастрового номера, рішенням про закріплення земельної ділянки за таким будинковолодінням.

Крім того, вказуючи про відсутність частини доказів у позивачів та про намір їх витребування, позивачі не додають доказів в підтвердження того, що позивачами, як співвласниками будинку та землекористувачами вживалися заходи щодо їх отримання, однак через об`єктивні причини не змогли їх отримати (пряма заборона закону на видачу інформації третім особам; обґрунтована відмова володільця інформацією у її наданні).

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Недоліки необхідно усунути шляхом виконання всіх вимог зазначених в цій ухвалі суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Разом із тим, суд роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Територіальна громада м. Житомира в особі Житомирської міської ради, про встановлення порядку користування земельною ділянкою - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків терміном шість днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків у встановлені строки, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала про залишення позову без руху не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду. Окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала щодо визначення розміру судових витрат.

Суддя О. Й. Адамович