У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13.04.2026 Справа №607/7565/26 Провадження №2/607/4493/2026

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Ходюк Катерина Миколаївна до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Івано Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства та внесення відомостей в актовий запис про народження, -

ВСТАНОВИВ:

07.04.2026 позивач ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Ходюк К.М. звернулась до суду з позовом до відповідачів Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Івано Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства та внесення відомостей в актовий запис про народження.

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. ст.175, 177 ЦПК України, зокрема:

Згідно ч.1 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

1. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Разом з тим, в порушення вказаних вимог закону, позивачем не у повному обсязі зазначено у позовній заяві відомості про відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а саме, не вказано їх реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта.

Вказані обставини позбавлять суд можливості виконати вимоги ч. 6 ст. 187 ЦПК України та звернутись до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , або ж в порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України здійснити запит через Єдиний державний демографічний реєстр, а відповідно і встановити факт проживання відповідачів за вказаною у позовній заяві адресою.

Для виконання вказаних вище дій суд повинен мати або РНОКПП відповідачів або їх дату народження, а без отримання вказаної інформації суддя не може здійснити відповідний запит.

Обов`язок подання РНОКПП відповідачів процесуальний закон покладає на позивача відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, однак для можливості направлення відповідних запитів самостійно, суду буде достатньо і дати народження відповідачів, які позивачем також не зазначені у позовній заяві.

До перевірки місця проживання відповідачів підстав для відкриття провадження не має, оскільки у судді відсутні підстави вважати правильними адреси місця проживання відповідачів, зазначені позивачем у позовній заяві.

2. Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення вказаних вимог закону до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з тим, у позовній заяві позивач вказує, що звільнена від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір».

Однак, вказана позивачем підстава для звільнення від сплати судового збору не відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до п. 12 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Отже, від сплати судового збору за умовами п.12 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» звільняться особи, які звертаються із заявами про захист прав та/або інтересів малолітньої чи неповнолітньої особи.

Разом з тим, в даному випадку позивач звернулась до суду не як законний представник в інтересах неповнолітньої дитини, а як позивач, тобто, як особа, що звертається за захистом власних порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Суддя зауважує, що позов про визнання батьківства хоча опосередковано і стосується інтересів дитини, водночас заявлені позовні вимоги значною мірою спрямовані на захист прав й інтересів, саме позивача ОСОБА_1 , яка за результатами розгляду справи має намір встановити походження неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вважається зниклим безвісти з 17.01.2026. До того ж, позивачем не зазначено, які саме права дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і яким саме чином і ким саме були порушені, у зв`язку з чим вона вимушена була звернутись з вказаним позовом до суду.

З огляду на викладене, посилання позивача на звільнення від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» є необґрунтованим, відтак за подання даної позовної заяви підлягає сплаті судовий збір на загальних підставах.

Так, як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру: про визнання батьківства та внесення відомостей в актовий запис про народження.

Розміри ставок судового збору визначені у частині другій статті четвертої Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до вимог п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою або фізичною особою підприємцем, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб (1 331,20 грн).

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відтак, позивач також повинна сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 2 662, 40 грн (1 331,20 + 1 331,20).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення вищевказаних недоліків, зокрема:

1. подати позовну заяву у новій редакції (у кількості: для суду та відповідно до наявних учасників справи), у якій зазначити відомості про відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а саме, їх реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або номер і серію паспорта, або ж дату їх народження;

2. сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру про визнання батьківства та внесення відомостей в актовий запис про народження у розмірі 2 662, 40 грн та подати суду оригінали платіжних документів про сплату судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Ходюк Катерина Миколаївна до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Івано Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства та внесення відомостей в актовий запис про народження залишити без руху, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

CуддяН. Р. Кунець