УХВАЛА

29 квітня 2026 року

м. Київ

справа № 461/2687/25

провадження № 61-4713ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу Львівської обласної прокуратури на постанову Львівського апеляційного суду від 03 квітня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Державної казначейської служби України, третя особа: Львівська обласна прокуратура, про відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю органу, що здійснює досудове розслідування,

ВСТАНОВИВ:

09 квітня 2026 року Львівська обласна прокуратура через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 03 квітня 2026 року у зазначеній справі.

Оскаржену постанову суд апеляційної інстанції ухвалив 03 квітня 2026 року, касаційну скаргу надіслано 09 квітня 2026 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій

статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного

провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України щодо

її форми і змісту. Судовий збір сплачено.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно

відкрити.

Крім того, заявник просить зупинити виконання постанови Львівського апеляційного суду від 03 квітня 2026 рокудо закінчення касаційного провадження.

Клопотання мотивує тим, що оскарженою постановою Львівського апеляційного суду від 03 квітня 2026 року стягнуто з Державного бюджету України значну суму коштів у розмірі 1 243 150,37 грн і її виконання може спричинити надмірне навантаження на видатки Державного бюджету.

З огляду на викладене, для забезпечення рівності сторін, попередження безпідставного стягнення бюджетних коштів, на думку заявника є необхідність зупинення виконання оскарженої постанови суду апеляційної інстанції

до закінчення її перегляду у касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання

про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції

за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення

або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.

Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення

або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

Вирішуючи клопотання про зупинення виконання судових рішень, суд виходить

з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення

є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення

у визначеному законом порядку.

Статтею 18 ЦПК України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові

для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за

її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися

на припущеннях, кожна сторона повинна довести і обставини, на які посилається

як на підставу своїх вимог чи заперечень.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання

про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Сама по собі наявність у суду касаційної інстанції права на зупинення виконання судового рішення та незгода сторони із цим рішенням не є підставою для зупинення його виконання.

Зупинення виконання (дії) рішення є винятковим заходом і має застосовуватися лише у випадках, коли це дійсно необхідно для запобігання негативним наслідкам, які не можна буде виправити в майбутньому у разі скасування судового рішення.

Отже, враховуючи обов`язковість судового рішення, клопотання про зупинення його виконання або зупинення його дії має бути достатньо обґрунтованим та відповідати законодавчо закріпленим гарантіям врахування прав та інтересів усіх учасників справи, забезпечувати збалансованість їх інтересів.

Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання або зупинення його дії судом касаційної інстанції, оскільки доводи клопотання не містять обґрунтування підстав для зупинення виконання або дії оскарженого судового рішення і заявником не надано належних доказів на підтвердження клопотання, зокрема доказів про вчинення дій щодо звернення до виконання оскарженого судового рішення, тому у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 03 квітня 2026 року слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати з Галицького районного суду м. Львова справу № 461/2687/25

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Державної казначейської служби України, третя

особа: Львівська обласна прокуратура, про відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю органу, що здійснює досудове розслідування.

У задоволенні клопотання Львівської обласної прокуратурипро зупинення виконання постанови Львівськогоапеляційного суду від 03 квітня 2026 року відмовити.

Іншим учасникам справи надіслати копії касаційної скарги та доданих до неї документів.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували

його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний

кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який

за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк

до 12 червня 2026 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву

та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров