У Х В А Л А

про забезпечення позову

Справа №639/1908/26

Провадження №2-з/348/9/26

14 квітня 2026 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Максименко О.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

У с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики від 29.01.2024 в розмірі 21300 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 09.03.2026 складає 931431,96 грн.

Разом із позовною заявою позивач надав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, розрахункові рахунки, рухоме та нерухоме майно, які належать ОСОБА_2 і знаходяться у нього чи в інших осіб в межах суми позову в розмірі 931431,96 грн.

Необхідність вжиття заходів щодо забезпечення позову заявник обґрунтував тим, що Наразі у відповідача перед позивачем наявна безспірна заборгованість за договором позики. З боку позивача неодноразово вчинялись дії направлені на врегулювання відносин. У той час відповідач не реагує на дії позивача та ігнорує будь-які дії на встановлення контакту та сплати заборгованості. Позивач неодноразово телефонував відповідачу, однак останній не відповідає на телефоні дзвінки та на повідомлення. Також було направлено претензію, яка повернута позивачу відділенням поштового зв`язку з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Тобто відповідач ухилився від отримання поштової кореспонденції. Сума заявлених до стягнення грошових коштів є значною для фізичної особи та становить 21300,00 доларів США, що за курсом Національного банку України складає понад дев`ятсот тисяч гривень. Відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань, не реагує на вимоги позивача, не відповідає на телефонні дзвінки та фактично уникає будь-якого контакту з позивачем. Крім того, відповідач ухилився від отримання направленої йому претензії, що підтверджується поверненням поштового відправлення з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання», що свідчить про його небажання врегулювати спір у добровільному порядку. За таких обставин існує обґрунтована ймовірність того, що відповідач, усвідомлюючи наявність значної заборгованості та можливість звернення позивача до суду, може вчинити дії, спрямовані на унеможливлення або істотне ускладнення виконання майбутнього судового рішення, зокрема відчужити належне йому рухоме чи нерухоме майно, зняти або перерахувати грошові кошти з банківських рахунків, передати майно у користування третім особам або іншим чином розпорядитися своїми активами. На даний час відповідач має можливість вільно відчужити та здійснювати будь-які дії щодо майна (грошових коштів), яке є у його власності, що в свою чергу ускладнить чи унеможливить ефективний судовий захист порушеного права позивача та призведе до необхідності залучення інших осіб до участі у справі, подання нових позовів тощо. Без вжиття заходів забезпечення позову відповідач не обмежений у вчинені дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після пред`явлення позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). З огляду на те, що відповідач як власник майна має необмежене право розпоряджатися належними йому активами, відсутність заходів забезпечення позову створює реальний ризик відчуження майна або розпорядження грошовими коштами до моменту ухвалення судового рішення, що в подальшому може ускладнити або зробити неможливим його фактичне виконання. Таким чином, вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача є співмірним із заявленими позовними вимогами, спрямованим виключно на гарантування реального виконання можливого рішення суду та не порушує баланс інтересів сторін.

Цивільна справа для розгляду по суті за підсудністю надійшла до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з Новобаварського районного суду міста Харкова 10.04.2026.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 poкy за № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначила, що: «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу/ іншим особам здійснювати певні дії (постанова Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №910/4669/21).

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

З доводів заяви про забезпечення позову та наданих заявником документів вбачається, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі подальшого відчуження ОСОБА_2 належного йому майна та розпорядження грошовими активами, наявні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, розрахункові рахунки, рухоме та нерухоме майно, які належать ОСОБА_2 і знаходяться у нього чи в інших осіб в межах суми позову в розмірі 931431,96 грн. Метою вжиття заходів забезпечення позову є можливість запобігання продовженню дій, які можуть перешкодити вирішенню спору чи ефективному захисту прав позивача.

З огляду на викладене та враховуючи предмет спору, про який повідомляє заявник, а саме, наявність боргу, сума якого є значною, суд вважає обґрунтованими вимоги представника позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, тому що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, розрахункові рахунки, рухоме та нерухоме майно, які належать ОСОБА_2 і знаходяться у нього чи в інших осіб в межах суми позову в розмірі 931431,96 грн може призвести до неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Такий спосіб забезпечення позову цілком відповідатиме суті заявлених вимог, не буде надмірним обмеженням прав відповідача, оскільки не матиме наслідком позбавлення права користування відповідачем належним йому майном, та є таким, що відповідає правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 poкy № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", ст. 149, 151, 152, 153, 259, 260, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, розрахункові рахунки, рухоме та нерухоме майно, які належать ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) і знаходяться у нього чи в інших осіб в межах суми позову в розмірі 931431,96 грн.

Копію ухвали направити для виконання Надвірнянському відділу державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та сторонам для відома.

Ухвала в частині забезпечення позову виконується негайно, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О.Ю. Максименко