Справа № 462/1939/26
УХВАЛА

14 квітня 2026 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., вивчивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 06.03.2026 року через систему «Електронний суд» звернулося в Залізничний районний суд м.Львова із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №2157851 від 12.03.2025 року в розмірі 69399,97 грн. та понесені судові витрати.

03.04.2026 року ухвалою суду заяву залишено без руху, в такій вказано які саме порушення вимог ст.175 ЦПК України позивачу слід усунути, та встановлено строк для їх усунення - десять днів з дня вручення позивачу ухвали.

09.04.2026 року через систему «Електронний суд» до судувід уповноваженого представника позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Гончарука Д.Р.надійшлазаява про усунення недоліків, в якій зазначив, що просить суд відкрити провадження у справі та у разі неможливості встановити місце реєстрації відповідача викликати такого через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України.

Слід зазначити, що під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, що підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 9 ст.28 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, підставою звернення із даним позовом до Залізничного районного суду м. Львова є те, що у договорі №2157851 від 12.03.2025 року вказано адресу реєстрації ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

При залишенні позову без руху судом звернуто увагу позивача, що матеріали позовної заяви не містять доказів на підтвердження зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування, знаходження) ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час подання позовної заяви у Залізничному районі м.Львова, чи доказів того, що останнє відоме зареєстроване місце проживання такого за адресою: АДРЕСА_1 , що впливає на визначення підсудності даної справи.

При поданні заяви про усунення недоліків позивачем не взято вказане до уваги та вказано, що останнім місцем проживання (реєстрації) відповідача є АДРЕСА_1 , про що вказано в кредитному договорі.

Водночас, такі доводи позивача не є підставою для визначення підсудності даної справи Залізничному районному суду м.Львова, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Порядок офіційного обліку місця проживання особи визначено положеннями Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» та здійснюється у двох формах: шляхом декларування місця проживання або реєстрації місця проживання.

За змістом п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» декларування місця проживання особи - повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади.

Згідно з п.12 ч.1 ст.2 вказаного Закону реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Аналогічно згідно з п.4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №265 від 07.02.2022 року, особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Також положеннями ч.1 ст.5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» визначено, що громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його.

Зі огляду на викладене вбачається, що місце проживання особи встановлюється за офіційними даними про його задеклароване або зареєстроване місце проживання.

Відповідно, таке місце проживання підлягає підтвердженню відомостями про його реєстрацію або даними про декларування особою свого місця проживання.

Згідно отриманої судом 26.03.2026 року відповіді на запит інформації відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЗМУ ДМС України у Львівській області встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_1 ,зареєстрованим чи знятим з реєстрації не значиться.

Також згідно отриманої 31.03.2026 року відповіді на запит інформації відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим чи знятим з реєстрації не значиться.

Згідно відповіді №2541107 від 31.03.2026 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстровано жодного майна.

Крім того, згідно відповіді №2517723 від 26.03.2026 року щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери встановлено, що відсутні дані по ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з матеріалами позовної заяви при укладенні договору про надання кредиту №2157851 від 12.03.2025 року вказано адресу ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

При цьому, матеріали справи не містять доказів на підтвердження зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання або перебування, чи про останнє відоме зареєстроване його місце проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи) чи місцезнаходження його майна у Залізничному районі м.Львова, а відтак матеріали справи не містять відомостей про наявні підстави, передбачені ЦПК України для звернення до Залізничного районного суду м.Львова.

Таким чином позивачем не усунуто недоліки позову, вказані в ухвалі суду від 03.04.2026 року.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

У зв?язку з тим, що позивач не усунув вказані в ухвалі недоліки у встановлений строк, суд дійшов висновку, що позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, слід повернути позивачу.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний