РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/9999/25

Пров. №2/766/546/26

15 квітня 2026 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Зацепілін В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, старший державний виконавець Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Лейченко Валерія Сергіївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

30.06.2026 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (далі АТ КБ «Приватбанк») про визнання виконавчого напису № 114 від 11.01.2019 р. про стягнення з нього на користь АТ КБ «Приватбанк» 2688360,99 грн, вчинений 11.01.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Миколаївною, таким що не підлягає виконанню.

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що позивачу стало відомо про оспорюваний виконавчий напис, який вважає незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора; відповідачем не було надано нотаріусу документи відповідно до переліку за постановою КМУ від 29.06.1999 р.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.07.2025 року відкрито загальне позовне провадження.

16.10.2025 від представника відповідача АТ КБ «Приватбанк» поданий відзив на позов, просить у задоволенні позову відмовити.

Від третіх осіб пояснення не надходили.

Ухвалою від 10.11.2025 закрите підготовче провадження, витребувано докази, справу призначено до розгляду за суттю.

Ухвалою від 02.02.2026 судове засідання відкладено, витребувані докази.

16.02.2026 електронною поштою від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. на адресу суду надійшла відповідь, що згідно акту від 03.01.2023 року №10 схваленого Протоколом засідання ЕК Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 31.03.2023 року №4 про вилучення для знищення документів не внесених до Національного архівного фонду, копії виконавчих написів та документів, на підставі яких вони вчиненні за 2019 рік, були знищені.

В судове засідання учасники справи не прибули про час, дату та місце її розгляду повідомлені у встановленому законом порядку. Матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи у її відсутність.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 21.03.2007 року між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 було укладено договір про іпотечний кредит № HET0GA00001824 (надалі Кредитний договір), відповідно до якого Банк зобов`язується надати гр. ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі 22250,00 дол. США на термін до 21.03.2017 р., які ОСОБА_2 зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строку та в порядку, встановленому кредитним договором. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати банку щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати, згідно договору, що підтверджене копією Кредитного договору № HET0GA00001824 від 21.03.2007 року.

Позивач виступив майновим поручителем за вказаним кредитним договором. 21.03.2007 року, в забезпечення зобов`язання за Кредитним договором між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки (надалі Договір іпотеки), відповідно до якого ОСОБА_1 передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено копією Договору іпотеки від 21.03.2007 року.

11.01.2019 року приватним нотаріусом Бондар І.М. ДМНО нотаріального округу, було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №114. За даним виконавчим написом на користь АТ КБ «Приватбанк» звернуто стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» по заборгованості в розмірі 96441,03 дол. США, що еквівалентно 2 684 860,99 грн грн. яка складається з: заборгованість за кредитом 18 104,49 дол. США, заборгованість за відсотками 19371,79 дол. США, комісія 3288,22 дол.США, пеня 55 676,53 дол. США, плата за вчинення виконавчого напису - 3 500 грн, а всього: 2 688 360,99 грн.

Вважаючи виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки існує спір щодо заборгованості за кредитом, позивач звернувся до суду з вказаним позовом з наміром захистити своє порушене цивільне право.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступних положень закону та відповідних правовідносин.

Так, згідно зі ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (зі змінами та доповненнями) передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно пункту 1.1. вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Пунктом 1.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Так, згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставне майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17.

Однак відповідач та треті особи не надали суду жодних доказів безспірності заборгованості.

Позивач стверджує, що нотаріусом не було перевірено на підтвердження безспірності стягуваної суми боргу.

Перевірити безспірність суми позбавлений і суд через відсутність документів поданих нотаріусу. Слід зазначити, що заборгованість за якою проводилося стягнення з 21.03.2007 по 15.11.2018 р., тобто за 11 років сім місяців двадцять п`ять днів, що виходить за межі строків позовної давності та не може вважатися безспірною.

Таким чином, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з`ясовано, яка існує заборгованість, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі.

Крім того, згідно пункту 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мінюсту України від 03.03.2004р. №20/5 ( зі змінами): для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувана та боржника; дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

За умовами ст. 284 Інструкції заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Пунктом 286 Інструкції встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Згідно ст.2 Закону України "Про нотаріат" правовою основою діяльності нотаріату є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України.

Статтею 5 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус зобов`язаний здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону; сприяти громадянам, підприємствам, установам та організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вже зазначалося вище, за умовами ст. 284 Інструкції заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. № 1172.

Згідно з цим Переліком для одержання виконавчого напису з метою стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються: 1) оригінал нотаріально посвідченої угоди; 2) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягають стягненню за написом №114 в розмірі з урахуванням витрат пов`язаних з вчинення виконавчого напису, 2 688 360,99 грн, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та доведеними, тому позов підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору при поданні позовної заяви в розмірі 1211,20 грн.

Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.

Рішення в повному обсязі складено 15.04.2026 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 282 ЦПК України, суд

вирішив:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: відсутнє, адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (, місцезнаходження: м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1д), треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6, офіс 9), старший державний виконавець Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Лейченко Валерія Сергіївна (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, буд. 42) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Миколаївною 11 січня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 114, про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , який є майновим поручителем ОСОБА_2 за її кредитними зобов`язаннями перед АТ КБ «Приватбанк», згідно кредитного договору від 21.03.2007, за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» по заборгованості в розмірі 96441,03 дол. США, що еквівалентно 2 684 860,99 грн. яка складається з: заборгованість за кредитом 18 104,49 дол. США, заборгованість за відсотками 19371,79 дол. США, комісія 3288,22 дол.США, пеня 55 676,53 дол. США, плата за вчинення виконавчого напису - 3 500 грн, а всього: 2 688 360,99 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (, місцезнаходження: м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1д) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: відсутнє, адреса для листування: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн двадцять коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Херсонського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. В. Ус