Провадження № 2-к/761/5/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Сіромашено Н.В.,

за участю секретаря Голуба О.А.,

представника заінтересованої особи ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за клопотанням представника ОСОБА_1 - адвоката Польської Марії Олексіївни про визнання рішення Вищого суду штату Каліфорнія Округу Лос-Анжелес від 18.06.2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Польська М.О. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду із клопотанням про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, а саме рішення суду Вищого суду штату Каліфорнія Округу Лос-Анжелес (Сполучені Штати Америки) від 18.06.2025 року про поділ майна подружжя. Рішення набрало законної сили 23.07.2025 року. Укладаючи дане рішення, сторони домовилися про розподіл майна, як викладено в даному судовому рішенні за згодою сторін, і приймають його як розподіл свого майна, щоб уникнути судових розглядів та подальших витрат, а також для вирішення цього питання шляхом мирової угоди. Зазначає, що майно, що присуджується та підтверджується як власність ОСОБА_1 наступні активи, незалежно від того, чи є вони роздільними або спільними, присуджуються та підтверджуються як одноосібна та роздільна (особиста) власність ОСОБА_1 , з правом негайного володіння, вільним та незастереженим від будь-яких претензій, прав, правових титулів чи інтересів ОСОБА_2 . ОСОБА_1 однособіно приймає на себе зобов`язання та сплачуватиме, а аткож звільняє ОСОБА_2 від будь-яких та всіх обтяжень, зобов`язань, відповідальності, прав застави та боргів щодо активів, присуджених та підтверджених як власність ОСОБА_1 , а саме нерухоме майно комерційна нерухомість, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Починаючи з 1 травня 2025 року, ОСОБА_3 матиме право отримувати всю орендну плату, отриману від цієї нерухомості, і нестиме відповідальність за сплату всіх витрат на утримання, обтяжень, зобов`язань та витрат на обслуговуванняу зв`язку з цією нерухомістю, і звільнить ОСОБА_4 від відповідальності за ними. Останній здійснить передачу правового титулу ОСОБА_5 . Тому, як убачається з вказаного рішення, ОСОБА_1 присуджується та підтверджується як власність нерухоме майно на території України, а саме, комерційна нерухомість, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2025 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав вищевказане клопотання та просив його задовольнити.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв.

Суд, вислухавши представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18.06.2025 рішенням Вищого суду штату Каліфорнія Округу Лос-Анжелес (Сполучені Штати Америки) в частині присуджено та підтверджено заявниці в даній справі - дружині ОСОБА_6 , як власність, нерухоме майно на території України, а саме: комерційна нерухомість за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набрало законної сили 23.07.2025 року.

Визнання рішення іноземного суду - це поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом (пункт 10 частини першої статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Частиною 2 ст. 11 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, то вважається, що воно існує, оскільки не доведено інше.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 82 Закону України «Про міжнародне приватне право», визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Статтею 462 ЦПК України визначено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Таким чином, положеннями частини першої статті 462 ЦПК України визначено дві правові підстави (умови), за яких рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні: перша - це наявність міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; друга - принцип взаємності.

Аналіз положень статті 462 ЦПК України дозволяє зробити такі висновки: 1) відсутність міжнародного договору не може бути перешкодою для визнання і надання дозволу на виконання на території України іноземного судового рішення, останнє може бути здійснено на основі принципу взаємності; 2) наявність взаємності презюмується (правило сприятливого ставлення щодо визнання і виконання іноземних судових рішень); 3) доказування зворотного (відсутність забезпечення взаємності в іноземній державі) покладається на заінтересовану особу (боржника).

Положення статті 462 ЦПК України кореспондують статті 11 Закону України «Про міжнародне приватне право», відповідно до якої суд чи інший орган застосовує право іноземної держави незалежно від того, чи застосовується у відповідній іноземній державі до подібних правовідносин право України, крім випадків, якщо застосування права іноземної держави на засадах взаємності передбачене законом України або міжнародним договором України. Якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, вважається, що вона існує, оскільки не доведено інше.

Таким чином, принцип взаємності полягає у тому, що держава, яка дотримується цього принципу, надає на своїй території аналогічні права і бере на себе аналогічні зобов`язання.

Передумовою визнання та виконання рішення іноземного суду є застосування принципу взаємності, який може бути закріплений як в національному законодавстві, так і в нормах міжнародного договору. Відсутність відповідного міжнародного договору не створює перешкоди для даної процедури, зокрема у випадку якщо національними правовими нормами встановлене загальне правило про дотримання принципу взаємності.

Для правильного застосування принципу взаємності як умови для визнання і виконання іноземного судового рішення є важливими положеннями частини другої статті 462 ЦПК України, відповідно до яких у разі, якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Таким чином, принцип взаємності означає, що рішення суду певної держави повинно визнаватись та виконуватись в Україні, якщо тільки немає доказів того, що рішення українських судів не визнаються і не можуть бути виконані на території такої держави.

Оскільки між Україною та Сполученими Штатами Америки не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, то рішення суду цієї держави визнається в Україні за принципом взаємності і відсутність двостороннього договору не може бути підставою для невизнання рішення.

Тому, суд прийшов до висновку, що для даних правовідносин слід застосовувати принцип взаємності для визнання рішення суду.

Фактично заявниця ініціювала процедуру визнання на території України рішення Вищого суду штату Каліфорнія Округу Лос-Анжелес від 18.06.2025 з метою вирішення питання, яке стосується нерухомого майна за адресою: вул. Ярославів Вал, 21Л, м. Київ, Україна.

Враховуючи зміст рішення Вищого суду штату Каліфорнія Округу Лос-Анжелес від 18.06.2025, суд доходить висновку що між сторонами заявницею та заінтересованою особою виникли правовідносини майнового характеру в частині вирішення питання яке стосується прав на нерухоме майно за вищевказаною адресою

Іноземний суд присудив та підтвердив, як власність заявниці, нерухоме майно на території України, а саме: об`єкт нерухомості за адресою: вул. Ярославів Вал, 21Л, м. Київ, Україна; зобов`язав ОСОБА_7 здійснити передачу правового титулу заявниці..

Частиною першою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

ОСОБА_2 у вказаній частині рішення іноземного суду не виконав, 21.10.2025 заявниця звернулася до національного суду з клопотанням про визнання на території України рішення іноземного суду.

За змістом статті 463 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення іноземного суду, суд не може оцінювати його правильність по суті чи вносити будь-які зміни до його змісту, а перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання.

Обов`язок доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні рішення іноземного суду покладається на сторону, яка заперечує проти заяви (клопотання) стягувача (див. постанови Верховного Суду від 11 липня 2022 року у справі № 761/11623/17 та від 23 вересня 2022 року у справі № 686/11087/20).

При розгляді даної справи не було надано заінтересованою особою заперечень щодо визнання рішення іноземного суду.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що клопотання про визнання рішення Вищого суду штату Каліфорнія Округу Лос-Анжелес від 18.06.2025 слід задовольнити.

Керуючись ст. ст.260, 261, 353, 353, 462, 464-466, 471-473 ЦПК України:

У Х В А Л И В:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Польської Марії Олексіївни про визнання рішення Вищого суду штату Каліфорнія Округу Лос-Анжелес від 18.06.2025 року, задовольнити.

Визнати в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, а саме: Вищого суду штату Каліфорнія Округу Лос-Анжелес від 18.06.2025 року, яким присуджено право власності на нерухоме майно на території України, а саме комерційна нерухомість, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке набрало законної сили 23.07.2025 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошенння.

Суддя: Н.В. Сіромашенко