Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2026 року с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді Кравченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Павлюка З.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

УСТАНОВИВ:

19 лютого 2026 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що розпорядженням голови Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 05.04.2021 №Р-117/0/328-21 до її прийомної сім`ї ОСОБА_3 було влаштовано дітей, позбавлених батьківського піклування: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Матір`ю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є ОСОБА_1 (відповідач), яка заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15.05.2018 позбавлена батьківських прав відносно обох своїх дітей.

Протягом всього часу перебування дітей в прийомній сім`ї відповідач жодного разу не виявила бажання побачитися з дітьми, не цікавилася їх життям, не приймала участі у вихованні та не надала матеріальної допомоги на утримання.

Добровільно сплачувати аліменти відповідач не бажає, тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом.

Відповідач є працездатною особою, стан здоров`я якої дозволяє здійснювати трудову діяльність, інших осіб на утриманні не має, а відтак має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Оскільки позивачці достеменно не відомо про офіційне працевлаштування відповідача та розмір її щомісячного доходу, з метою належного та стабільного забезпечення потреб дітей, позивачка вважає за доцільне просити суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі на кожну дитину.

Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дати подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою судді від 06 березня 2026 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що вона не працює, на даний час займається домашнім господарством та не має можливості сплачувати аліменти на утримання дітей. Також пояснила, що протягом часу перебування дітей у прийомній сім`ї матеріальну допомогу дітям не надавала, з дітьми не спілкувалася, інших дітей або осіб на утриманні не має.

Вислухав пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом установлено, що відповідачка ОСОБА_1 є матір`ю малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком малолітніх дітей є ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.7-8).

Заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року у справі №179/2111/17 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позбавлено батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9-10).

З інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/101750207) вбачається, що заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 05.11.2021 року у справі №179/561/21 батька дітей, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позбавлено батьківських прав відносно його малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням виконавчого комітету Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 22 березня 2021 року №70 (зі змінами, внесеними рішенням виконавчого комітету Магдалинівської селищної ради від 24.12.2021 №359), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.11-12).

Рішенням виконавчого комітету Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 22.03.2021 №71 (зі змінами, внесеними рішенням виконавчого комітету Магдалинівської селищної ради від 24.12.2021 №360), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.13-14).

Розпорядженням голови Новомосковської районної державної адміністрації №Р-117/0/328-21 від 05.04.2021, малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 влаштовано до прийомної сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_9 . Покладено на прийомних батьків ОСОБА_9 та ОСОБА_2 персональну відповідальність за життя, здоров`я, фізичний та психічниий розвиток ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.15-16).

Відповідно до ч.1 ст.256-1 СК України прийомна сім`я це сім`я, яка добровільно взяла на виховання та спільне проживання від одного до чотирьох дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування.

Прийомні батьки є законними представниками прийомних дітей і діють без спеціальних на те повноважень як опікуни або піклувальники (ч.4 ст.256-2 СК України).

Згідно з ч.4 ст.256-3 СК України за прийомними дітьми зберігається право на аліменти, пенсію, інші соціальні виплати, а також на відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, які вони мали до влаштування до прийомної сім`ї.

Судом встановлено, що малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є дітьми, позбавленими батьківського піклування у зв`язку з ухиленням батьків від виконання обов`язків з виховання дітей. З часу влаштування дітей у прийомну сім`ю відповідачка будь-якої матеріальної, фінансової чи натуральної допомоги дітям не надає.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини, відповідно до ст. 180, ст.181 СК України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, дана норма надає тому з батьків або законних представників дитини, з ким проживає дитина, право вибору способу сплати аліментів - у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі.

Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3512 грн., отже мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину становить 1756 грн.

Як вбачається з позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину.

Статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

При визначенні величини аліментного платежу суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством.

Так, судом встановлено, що відповідачка перебуває в працездатному віці, офіційно не працевлаштована, інших дітей або непрацездатних осіб на утриманні не має. Доказів наявності групи інвалідності або захворювань, які не дозволяють працювати та отримувати дохід відповідачкою суду не надано. Доказів наявності обставин, які не дозволяють відповідачці сплачувати аліменти у розмірі, який заявлений позивачем, суду не надано.

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини, а також те, що позбавлення батьківських прав не звільняє відповідачку ОСОБА_1 від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки аліменти на їх утримання у розмірі по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на кожну дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дітей. Крім того, при прийнятті рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., судом прийнято до уваги, що даний розмір аліментів є більшим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Крім того, суд звертає увагу на те, що статтею 184 СК України не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказувати у його резолютивній частині положення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначена вимога покладається на суд лише в порядку наказного провадження (ч. 3 ст. 184 СК України).

Отже, аналізуючи положення статті 182 та 184 СК України слід дійти висновку, що, під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України. Разом з тим, нормою ст.184 СК України не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказувати у його резолютивній частині положення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідачки необхідно стягнути на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

При вирішенні питання про судові витрати суд приймає до уваги, що позивач при пред`явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1331,20 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 19 лютого 2026 року і до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) гривень 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 09 квітня 2025 року.

Суддя О.Ю.Кравченко