Справа № 214/8179/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чернова Н.В. розглядаючи скаргу ОСОБА_1 , стягувач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», суб`єкт оскарження Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макарова Юлія Валентинівна, на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою та просить суд невідкладно зупинити виконавче провадження № 79342088, витребувавши матеріали виконавчого провадження та перевірити правомірність відкриття і здійснення виконавчого провадження.

Однак подана скарга не відповідає вимогам ЦПК України.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до статті 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

При цьому з огляду на частину 2 статті 451 ЦПК України, відповідно до якої у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) на скаржника покладається обов`язок чітко обґрунтувати свої вимоги в прохальній частині тексті скарги стосовно того, які саме дії чи бездіяльність виконавця скаржник вважає неправомірними та які саме рішення (постанови) виконавця просить скасувати.

Перевірка правомірності відкриття та здійснення виконавчого провадження, без дотримання вказаних вище вимог, не входить до компетенції суду.

Крім того, частина 3 статті 448 ЦПК України містить вимоги до подання скарги, серед яких скарга повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються; ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження; дату, коли особа, яка подає скаргу, дізналася про порушення її прав внаслідок ухвалення оскаржуваних рішень, вчинення дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця;

Указані вимоги заявником не виконані, відомості про стягувача (код ЄДРПОУ, адреса місцезнаходження, засоби зв`язку, тощо), текст скарги не містить, як і не містить інформацію про ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (що надається лише учасникам виконавчого провадження), а також відомості щодо дати, коли заявник дізнався про порушене право, що позбавляє суд в тому числі вирішити питання щодо дотримання скаржником строків, передбачених пунктом а) частини 1 статті 449 ЦПК України.

Крім того, згідно частини 4 статті 448 ЦПК України, до скарги додаються докази направлення копій скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Аналогічне узгоджується з вимогами частини 2 статті 183 ЦПК України, відповідно до якої письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Вимога про надання доказів надіслання заяви, скарги, клопотання чи заперечення (надання) іншим учасникам справи (провадження) стосується подання таких на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень (розділи VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України).

Скаргу ОСОБА_1 подано в порядку розділу VII ЦПК України, яким передбачено судовий контроль за виконанням рішення суду, однак доказів надсилання її іншим учасникам процесу (стягувачам) матеріали скарги не містять.

Суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог частин третьої та/або четвертої цієї статті, повертає її скаржнику без розгляду протягом чотирьох днів після її надходження до суду (частина 5 статті 448 ЦПК України).

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд з розгляду подібних правовідносин у постанові від 05 листопада 2020 року у справі № 591/1581/20 (провадження № 61-10904св20).

Суд також звертає увагу скаржника, що частиною першою статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави, за наявності яких виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні. Указаною нормою визначено перелік підстав для зупинення вчинення виконавчих дій виконавцем.

За змістом вимог статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», зупинення виконавчого провадження є виключним правом державного (або приватного) виконавця, суд не може підміняти повноваження державного виконавця, а лише здійснює контроль за виконанням судового рішення в порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа може застосовуватись судами лише, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Розглядаючи скаргу на дії державного, приватного виконавця у порядку статей 447-453 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання зупинення стягнення за виконавчим документом, оскільки провадження щодо примусового виконання судового рішення є проявом процесуального принципу обов`язковості судового рішення, без нього даний принцип перетворюється в декларативний, а тому зупинення стягнення можливе лише у випадках оскарження самого рішення, на виконання якого було видано виконавчий лист або при оскарженні виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень полягає у відстроченні виконання судового рішення на певний строк, має відповідати принципу верховенства права та здійснюватися у випадках і на підставі, визначених законом (абзац п`ятий пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

Таким чином, при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів зупинення виконавчих дій, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, неналежне виконання яких може бути оскаржено до суду.

Верховний Суд у постанові від 01 березня 2021 року у справі № 752/26606/18 дійшов висновку про те, що положення статей 149-153 ЦПК України, які регламентують забезпечення позову, не можуть застосовуватися при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, державного чи приватного виконавця (статті 447-451 ЦПК України), поданої у порядку здійснення судового контролю за виконанням рішення суду, яке набрало законної сили (стягнення за яким не зупинялось) і підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, у ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом зупинення виконавчих дій.

Керуючись ст.183, 448 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Повернути без розгляду скаргу ОСОБА_1 , стягувач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», суб`єкт оскарження Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макарова Юлія Валентинівна, на дії державного виконавця

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Н.В. Чернова