УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/562/26

Провадження № 2-н/568/48/26

14 квітня 2026 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Троцюк В.О.,

вивчивши матеріли заяви ОСОБА_1 , поданої в інтересах ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернулась до суду в інтересах ОСОБА_2 , із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_3 її на користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення 23 років.

Вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, на предмет дотримання вимог цивільного процесуального законодавства щодо форми та змісту поданої до суду заяви, суддя доходить наступних висновків.

Виходячи з положень частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Приписами статті 199 СК України передбачено, що вимога про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, повинна розглядатися в порядку позовного провадження. Зокрема, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Більш того, стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття та продовжують навчання (до досягнення 23-річного віку) і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою (пункт 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

У свою чергу, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Вказаною нормою ЦПК України не передбачено стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку.

Отже, стягнення аліментів відповідно до статті 161 ЦПК України України в порядку наказного провадження можливе на утримання неповнолітньої дитини.

Водночас вимоги ж щодо стягнення аліментів на повнолітніх осіб вирішуються в позовному порядку.

Пунктом 3 частиною 1 статті 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Оскільки дитина, на утримання якої заявник просить стягнути аліменти, є повнолітньою, ця вимога не підлягає розгляду в наказному провадженні, що згідно зі статтею 165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

За таких обставин, враховуючи те, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог статті 161 ЦПК України, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Суд роз`яснює заявнику, що у неї є право звернутися до суду із вимогами про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в порядку позовного провадження, як це передбачено ст. 199 СК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 160, 163, 165, 166, 260, 354 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 , поданої в інтересах ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Роз`яснити заявнику її право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

Суддя Троцюк В.О.