Справа № 344/2677/25
Провадження № 2/344/429/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.,

з участю секретаря Бурянна Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,-

ВСТАНОВИВ:

В позові вказано: «…Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вже протягом 10 років відіграє значну роль у сфері спортивної політики у Івано- Франківській області, сприяє розвитку фізичної культури та спорту, бере участь у організації та проведенні спортивних заходів. Протягом 2015-2016 років очолював посаду заступника голови комітету фізкультури і спорту Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. З 2016 по 2017 рік начальник відділу спорту Департаменту молодіжної політики та спорту Івано- Франківської міської ради. Протягом першого кварталу 2017 року брав участь у Антитерористичній операції та у зв`язку із проходженням строкової військової служби був увільнений з посади (копія Довідки про участь у АТО у додатку №2). Надалі продовжував трудову діяльність на посаді начальника відділу спорту Департаменту молодіжної політики до 2022 року. З червня 2022 року по травень 2023 року займав посаду в.о. керівника Комунального підприємства «ФРАНКІВСЬК АРЕНА». Станом на день формування цієї позовної заяви виконавчий директор Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУТБОЛЬНИЙ КЛУБ РЕВЕРА 1908». Нещодавно Позивачем було виявлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в мережі Інтернет, а саме на інформаційному ресурсі (далі також «видання», «сайт») «Незалежні медіа Прикарпаття» було розміщено публікацію, а саме статтю під назвою «Замість традиційного прев`ю до календарних матчів у Першій та Другій лігах» (далі за текстом стаття, скріншоти містяться у додатку №4). Як видно з публікації, автором даної статті є журналіст ОСОБА_3 . Зі змісту вказаної статті видно, що в ній, серед іншого, у стверджувальній формі зазначається, що Позивач, ОСОБА_4 , вже не вперше був виявлений у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем. Тобто у статті Позивач обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортним засобом у стані, зокрема, алкогольного сп`яніння. А саме, у абзаці 2 статті зазначено (пунктуація та граматика автора збережені): «Як стало відомо, із різних джерел, минулого тижня, працівниками патрульної поліції був виявлений у стані алкогольного сп`яніння, який перебував за кермом власного автомобіля … ОСОБА_4 ». Також нижче у статті додається наступне:- «…що спонукало вище згадану особу 1993 року народження, спочатку споживати, а у наступному. і це не вперше, сідати у стані алкогольного сп`яніння за кермо авто…» абзац 6 статті. «Дочекаємось офіційного повідомлення від відповідних правоохоронних органів з даного питання.» абзац 7 статті. «Сподіваємось, що виявлений та належно задокументований факт перебування - за кермом власного автомобіля у стані алкогольного сп`яніння «визначного діяча місцевого спорту» - «не замнуть»…» абзац 8 статті. Окрім неодноразових згадок імені, прізвища, року народження та посади, до статті додано і фото Позивача, ОСОБА_5 , що взяте з його особистої сторінки у соціальній мережі «Інстаграм», яка має назву « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що підтверджує те, що згадані у статті факти стосуються саме Позивача у даній справі. Стаття, поширена на сайті «Незалежні медіа Прикарпаття» була загальнодоступною, не містила жодних обмежень щодо перегляду її змісту, з нею міг ознайомитися будь який користувач мережі Інтернет, а тому викладена в ній оскаржувана інформація щодо заявника вже була доведена до відома невизначеному колу осіб. Вчинення правопорушення, у якому безпідставно звинувачується Позивач, заслуговує на осуд, створює у громадськості помилкове негативне уявлення про Позивача, ставить під сумнів дотримання ним морально-етичних та ділових норм. Вважаючи інформацію в частині керування Позивачем транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння неправдивою, образливою та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію. З метою з`ясування обставин справи клієнта, підтвердження або спростування факту виявлення працівниками Національної поліції ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння за кермом автомобіля у період, який вказаний у статті, 29 жовтня 2024 року адвокатом Івановичем А. М. було надіслано Адвокатський запит №283 від 21 жовтня 2024 року на адресу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (копія Адвокатського запиту №283 у додатку №5). Оскільки стаття була опублікована 12 жовтня 2024 року і містить згадку про події «минулого тижня» (абзац 2 статті), вочевидь йдеться про проміжок часу з 30 вересня 2024 року по 06 жовтня 2024 року включно. Таким чином, запитувана адвокатом інформація стосувалася і цього періоду включно, а саме з 01 вересня 2024 року по 12 жовтня 01 листопада 2024 року на електронну адресу адвоката надійшла Відповідь на запит №18720-2024 від 31 жовтня 2024 року від начальника Управління превентивної діяльності ГУНП в Івано-Франківській області Ігоря Влашина (копія міститься у додатку №6). Як видно з відповіді, у період з 01 вересня 2024 року по 12 жовтня 2024 року ОСОБА_1 не притягався до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП. Окрім того, 28 листопада 2024 року, Представником Позивача було надіслано Адвокатський запит №296 на адресу Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області з метою встановлення факту здійснення третіми особами збору персональних даних про Позивача. У Відповіді на запит за №106-А3/41/20/03-24 від 02 грудня 2024 року начальник Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Олег Костенко проінформував, що 07 жовтня 2024 року на адресу Управління надходив запит за підписом журналіста Володимира Омома на бланку Загальнополітичного друкованого видання «Незалежні медіа Прикарпаття» щодо надання підтвердження вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із одночасним розкриттям інформації про стан здоров`я, а саме його перебування у стані сп`яніння. З огляду на те, що інформація про стан здоров`я особи належить до конфіденційної та не підлягає поширенню без згоди особи журналісту було відмовлено у наданні будь-якої інформації про ОСОБА_1 . Тобто, автор статті, журналіст Володимир Омом, не отримав жодного офіційного підтвердження щодо виявлення працівниками патрульної поліції вчиненого Позивачем правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, та всупереч цьому безпідставно надав для поширення таку інформацію. Інформація, викладена у статті про особу Позивача є саме фактичними твердженнями, а не оціночними судженнями, адже автор статті, ОСОБА_3 , у абзаці 8 статті чітко зазначає про те, що факт перебування ОСОБА_6 за кермом у стані алкогольного сп`яніння був виявлений та належно задокументований. З цих слів автора очевидно, що є чітка можливість перевірити існування описаних подій, натомість як встановити правдивість чи неправдивість оціночних суджень неможливо…».

Тому позивач просив суд: «… визнати недостовірною та такою, що принижує гідність, честь та ділову репутацію інформацію щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), опубліковану на інформаційному ресурсі «Незалежні медіа Прикарпаття» ( ІНФОРМАЦІЯ_4 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », а саме: - «Як стало відомо, із різних джерел, минулого тижня, працівниками патрульної поліції був виявлений у стані алкогольного сп`яніння, який перебував за кермом власного автомобіля … ОСОБА_4 »;- «…що спонукало вище згадану особу 1993 року народження, спочатку споживати, а у наступному. і це не вперше, сідати у стані алкогольного сп`яніння за кермо авто…»;- «Сподіваємось, що виявлений та належно задокументований факт перебування- за кермом власного автомобіля у стані алкогольного сп`яніння «визначного діяча місцевого спорту» - «не замнуть»…»; та зобов`язати ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) протягом 7 календарних днів з моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі, спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у такий же спосіб, як вона була поширена, а саме шляхом розміщення на інформаційному ресурсі «Незалежні медіа Прикарпаття» (https://imp.if.ua) публікації під заголовком «Спростування недостовірної інформації щодо громадянина ОСОБА_5 », яка міститиме повний текст судового рішення у даній справі та підтвердження переказу Відповідачем коштів у якості відшкодування моральної шкоди на рахунок рахунок БЛАГОДІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «САН». 3. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) та журналіста ОСОБА_7 моральну шкоду за поширення недостовірної інформації про ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у розмірі 50 000,00 гривень на рахунок БЛАГОДІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «САН» за реквізитами: НОМЕР_2 в філії АТ «ОЩАДБАНК» у місті Івано-Франківську, ЄДРПОУ отримувача 45056891, МФО банку 336503, призначення платежу: благодійний внесок…».

Відповідач подав письмове заперечення проти позову, відповідно до якого: він не має стосунку до сайту «Незалежні медія Прикарпаття» ні як редактор, ні як власник цього блогу; інтернет сторінка «НМП» не зареєстрована як ЗМІ; знайти такий сайт особисто не зміг; ГО «Незалежні медія Прикарпаття» не мала і не має офіційних сайтів, не є ЗМІ за статутом і не може ним бути апріорі; « ні журналістів, ні ЗМІ, ні посвідчень журналістів вона не видавала і не видає!; електронної пошти у ГО «Незалежні медія Прикарпаття» немає і не було; куди надсилались лист позивачем відповідачу і членам ГО не відомо; просив суд закрити справу або зупинити провадження».

Судом встановлено наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в мережі Інтернет, на інформаційному ресурсі «Незалежні медіа Прикарпаття» було розміщено публікацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », автором даної статті є журналіст ОСОБА_3 , зі змісту якої серед іншого у стверджувальній формі зазначається, що ОСОБА_4 , вже не вперше був виявлений у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем. Тобто позивач обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортним засобом у стані, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Позивач ствердив, що сайт є офіційним сайтом «Незалежні медіа Прикарпаття».

Відповідач заперечив, що є офіційним сайтом «Незалежні медіа Прикарпаття».

Відповідач заперечив, що спірна стаття виготовлена і розміщена ним чи ГО «Незалежні медіа Прикарпаття».

Спірна інформація: «Як стало відомо, із різних джерел, минулого тижня, працівниками патрульної поліції був виявлений у стані алкогольного сп`яніння, який перебував за кермом власного автомобіля … ОСОБА_4 » належить до повідомлення про фактичні обставини та участь в них визначеної особи позивача.

В ст. 1 Закону України «Про інформацію» вказано, що інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

В ст. 1 Закону України «Про інформацію» вказано, що основними принципами інформаційних відносин є: відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації.

Таким чином інформація повинна бути достовірною і повною та отримана у правомірний спосіб.

В ч. 1 ст. 277 ЦК України вказано, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

В ч. 4 ст. 277 ЦК України вказано, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Позивачем не доведено ту обставину, що саме відповідачі поширили щодо нього спірну інформацію.

01 листопада 2024 року на електронну адресу адвоката надійшла відповідь на запит №18720-2024 від 31 жовтня 2024 року від начальника Управління превентивної діяльності ГУНП в Івано-Франківській області Ігоря Влашина про те, що у період з 01 вересня 2024 року по 12 жовтня 2024 року ОСОБА_1 не притягався до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП.

У Відповіді на запит за №106-А3/41/20/03-24 від 02 грудня 2024 року начальник Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Олег Костенко проінформував, що 07 жовтня 2024 року на адресу Управління надходив запит за підписом журналіста Володимира Омома на бланку Загальнополітичного друкованого видання «Незалежні медіа Прикарпаття» щодо надання підтвердження вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із одночасним розкриттям інформації про стан здоров`я, а саме його перебування у стані сп`яніння. З огляду на те, що інформація про стан здоров`я особи належить до конфіденційної та не підлягає поширенню без згоди особи журналісту було відмовлено у наданні будь якої інформації про ОСОБА_1 .

В спірній статті вказано: «Дочекаємось офіційного повідомлення від відповідних правоохоронних органів з даного питання».

Таким чином на час оприлюднення інформації її не було підтверджено у спосіб, що визначений законом.

Повідомлення наступного змісту: «…що спонукало вище згадану особу 1993 року народження, спочатку споживати, а у наступному. і це не вперше, сідати у стані алкогольного сп`яніння за кермо авто…»; викладено у запитальній формі та не належить до ствердження про факт і тому не може бути спростовано.

Таким чином позов в даній частині заснований на припущенні та не є обґрунтованим правовими підставами.

Повідомлення наступного змісту: «… Сподіваємось, що виявлений та належно задокументований факт перебування- за кермом власного автомобіля у стані алкогольного сп`яніння «визначного діяча місцевого спорту» - «не замнуть»…» полягає у викладенні власної думки про припущення і сподівання, що певні дії в майбутньому не матимуть місця і не відбудуться, а тому не належить до ствердження про факт і тому не може бути спростовано.

Відповідач ствердив, що не має доступу до інформаційного ресурсу «Незалежні медіа Прикарпаття» ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), а тому його не може бути зобов?язано розмістити на ньому інформацію.

Позивач не спростував таку інформацію.

Також позивач вказав в позові, що інформацію поширено на офіційному сайті громадської організації, однак не подав позову до такої організації, не висунув будь-яких неї вимог ні на час звернення до суду, ні протягом часу розгляду його позову.

Позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) та журналіста ОСОБА_7 моральну шкоду, однак позивачем не доведено перед судом, що шкоду заподіяно спільними діями відповідних осіб, а тому вони несуть солідарну відповідальність.

Так само вказавши в позові на публікації в інших джерелах та іншими особами позивач не оформив позову до відповідних осіб, не розмістив позовні вимог до них.

В ч. 4 ст. 77 ЦПК України вказано, що суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Отже суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

В ч. 4 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже саме сторона позивача несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, що полягали б обґрунтуванні позову до третіх осіб та розміщенні в позові матеріально-правових вимог до таких осіб.

Позивач з вернувся з позовом про відшкодування завданої шкоди, а тому зобов`язаний довести перед судом неправомірність діяння, завдану шкоду та матеріально-правовий зв?язок між діями та шкодою. Крім цього позивач зобов`язаний обґрунтувати правові підстави та елементи моральної шкоди і надати безпосередній розрахунок за кожен елемент моральної шкоди та вид і розмір відповідного страждання, а не обґрунтовувати розмір шкоди своїм бажанням у стягненні грошових коштів на користь третьої особи у формі благодійного внеску.

Так само не може бути стягнуто спірні грошові кошти з одночасним наданням цьому вигляду благодійного внеску від імені відповідача.

В ч. 4 ст. 277 ЦК України вказано, що якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

Отже позивачу належить право спростувати інформацію за обставин не знання про особу, яка безпосередньо поширила проти нього спірну інформацію.

Тому позов в цій частині може бути задоволений.

В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов?язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов?язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково;

визнати недостовірною та такою, що принижує гідність, честь та ділову репутацію інформацію щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), опубліковану на інформаційному ресурсі «Незалежні медіа Прикарпаття» ( ІНФОРМАЦІЯ_4 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », а саме: - «Як стало відомо, із різних джерел, минулого тижня, працівниками патрульної поліції був виявлений у стані алкогольного сп`яніння, який перебував за кермом власного автомобіля … ОСОБА_4 ».

в іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Бородовський С.О.