Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/783/26
Провадження № 2-о/945/71/26
УХВАЛА

про прийняття заяви до розгляду

та відкриття провадження у справі

13 квітня 2026 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Лопіна О.О., перевіривши виконання вимог ст. ст. 187, 293 - 294, 305 - 306 Цивільного процесуального кодексу України за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ); Військова частина НОМЕР_1 (АДРЕСА_3 ); Відділ реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Шосейна, буд. 11 м. Миколаїв), про оголошення померлим військовослужбовця,

встановив:

02 квітня 2026 року ОСОБА_1 (далі - заявник) в системі «Електронний суд» через свого представника ОСОБА_3 сформувала до Миколаївського районного суду Миколаївської області заяву про оголошення померлим її чоловіка - військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зник безвісті 03 березня 2023 року під час виконання бойового завдання, в районі виконання завдань за призначенням в ході проведення бойових дій в районі н. п. Червонопопівка Луганської області.

Підстав для відмови у відкритті провадження у справі, залишення заяви без руху або повернення заяви не вбачається.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Зі змісту заяви слідує, що заявник ОСОБА_1 просить оголосити померлим її чоловіка - військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для реалізації права на прийняття спадщини та отримання пільг від держави.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України.

Частиною 4 статті 293 ЦПК України визначено, що розгляд справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою здійснюється у складі одного судді та двох присяжних.

За такого, заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 ; Військова частина НОМЕР_1 ; Відділ реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оголошення померлим військовослужбовця необхідно прийняти до розгляду за правилами окремого провадження та розглядати справу у складі головуючого судді та двох присяжних.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 307 ЦПК України суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

Під час встановлення юридичного факту смерті військовослужбовця у справах про оголошення його померлим або визнання його безвісно відсутнім Міністерство оборони або відповідні військові частини підлягають залученню до участі у справі з метою захисту інтересів держави, оскільки визнання в судовому порядку військовослужбовця безвісно відсутнім або оголошення його померлим є підставою для виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини та припинення виплати членам його сім`ї грошового забезпечення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду (постанова Верховного Суду від 10 липня 2024 року у справі № 686/11198/22 (провадження № 61-4913св24).

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до абз. 2 ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з пунктом 1, підпунктами 1 - 3 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби; загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Відповідно до ст. 16 - 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

За наявності особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, на користь яких складено таке особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні у відсотках.

Незалежно від змісту особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження.

У разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 4 цієї статті, у рівних частках.

До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Заява та додані до заяви докази не містять відомостей про те, що ОСОБА_4 складено особисте розпорядження, на випадок його загибелі (смерті).

Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

З метою з`ясування обставин справи, суд вважає за необхідне витребувати від Міністерства оборони України інформацію про наявність в матеріалах особової справи військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особистого розпорядження, складеного на випадок його загибелі (смерті).

Керуючись ст. ст. 187, 293 - 294, 305 - 306 ЦПК України,

постановив:

Прийняти заяву до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 ; Військова частина НОМЕР_1 ; Відділ реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оголошення померлим військовослужбовця.

Призначити справу до судового розгляду у приміщенні суду на 08 травня 2026 року на 10 годину 00 хвилин.

Розгляд справи здійснювати в порядку окремого провадження за участі головуючого судді Лопіної О.О. та двох присяжних.

Витребувати від Міністерства оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітряних Сил, 6) інформацію про наявність в матеріалах особової справи військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особистого розпорядження, складеного на випадок його загибелі (смерті).

Міністерству оборони України подати інформацію, яку витребовує суд у строк до 05 травня 2026 року, у разі неможливості подати таку інформацію у встановлені строки, зобов`язати Міністерство оборони України, повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Заявнику ОСОБА_1 надати оригінали документів для огляду в судовому засіданні.

Направити заявнику ОСОБА_1 , а також заінтересованим особам: ОСОБА_2 ; Військова частина НОМЕР_1 ; Відділ реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, копії цієї ухвали, для відома.

Міністерству оборони України направити копію цієї ухвали, для виконання.

Заінтересованим особам: ОСОБА_2 ; Військова частина НОМЕР_1 ; Відділ реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в разі наявності заперечень проти заяви, надати їх в письмовому вигляді разом з доказами або посиланням на них.

Зобов`язати сторони надати: копії документів на підтвердження повноважень представників (якщо вони беруть участь у справі).

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Олена ЛОПІНА

13.04.2026