УХВАЛА

06 квітня 2026 року

м. Київ

справа № 367/4772/21

провадження № 61-2465ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М.,

Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу Міністерства фінансів України на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 травня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України, Державного податкового університету, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Виконавчий комітет Ірпінської міської ради, Голова комісії з реорганізації Університету державної фіскальної служби України Якубівський Володимир Леонідович про визнання права на приватизацію, визнання недійсним правочину, визнання незаконною (протиправною) бездіяльності, зобов`язання передати об`єкт державного житлового фонду до комунальної власності, зобов`язання виконати умови трудової угоди (контракту),

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства фінансів України, Державного податкового університету, в якому просив:

- визнати за ОСОБА_1 та членами його сім`ї право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним з моменту підписання правочин, оформлений передавальним актом від 26 січня 2022 року, який укладений між Університетом державної фіскальної служби та Державним податковим університетом в частині передачі прав на квартиру державного житлового фонду № 27, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 від Університету державної фіскальної служби до Державного податкового університету;

- визнати незаконною (протиправною) бездіяльність Міністерства фінансів України щодо неприйняття рішення стосовно передачі квартири державного житлового фонду АДРЕСА_1 , зазначеної у передавальному акті від 26 січня 2022 року (пункт 1.12, рахунок 1013 «Будинки та споруди», сторінка 14 передавального акту), укладеному між Університетом державної фіскальної служби та Державним податковим університетом до комунальної власності Ірпінської міської ради під час реорганізації Університету державної фіскальної служби України;

- зобов`язати Міністерство фінансів України та Університет державної фіскальної служби передати об`єкт державного житлового фонду, а саме квартиру АДРЕСА_1 - до комунальної власності Ірпінської міської ради для подальшої її приватизації сім`єю ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Університет державної фіскальної служби України виконати умови трудової угоди (контракту) від 01 вересня 2013 року з працівником ОСОБА_1 щодо передачі у власність ОСОБА_1 квартири за адресою: АДРЕСА_3 шляхом її приватизації ОСОБА_1 та членами його сім`ї.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 02 травня 2025 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Міністерство фінансів України та Державний податковий університет передати квартиру АДРЕСА_1 , до комунальної власності Ірпінської міської ради Київської області для подальшої її приватизації ОСОБА_1 та членами його сім`ї.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

26 лютого 2026 року Міністерство фінансів України через підсистему «Електронний Суд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 травня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 травня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2026 року касаційну скаргу заявника залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме надання доказів на підтвердження вартості квартири та доказів доплати судового збору, з урахуванням сплаченої суми.

Вимоги вказаної ухвали заявник виконав, зазначив, що вартість спірної квартири становить 1 348 943,20 грн, що підтверджується довідкою про балансову вартість квартири.

Відповідно до частини дев`ятої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ухвалу про відкриття провадження у справі або про відмову у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє не пізніше ніж через двадцять днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма

статті 394 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких)

подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених)

статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник визначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зазначаючи, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновків у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц, від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19, від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20, від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 та постановах Верховного Суду від 22 грудня 2018 року у справі № 826/856/18, від 31 січня 2019 року у справі № 19/64/2012/5003, від 13 лютого 2019 року у справі № 756/2114/17, від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 643/3720/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 01 червня 2020 року у справі № 520/14902/17, від 08 липня 2020 року у справі № 201/6092/17, від 22 липня 2020 року у справі № 295/15557/17, від 30 вересня 2020 року у справі № 483/183/19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 367/8010/16, від 27 квітня 2021 року у справі № 621/2640/18, від 12 травня 2021 року у справі № 750/2176/17, від 14 липня 2021 року у справі № 808/1849/18, від 14 вересня 2021 року у справі № 473/2473/20, від 15 грудня 2021 року у справі № 347/1370/19, від 18 травня 2022 року у справі № 295/6056/17, від 29 листопада 2022 року у справі № 346/4211/21, від 27 лютого 2023 року у справі № 215/1765/21, від 26 квітня 2023 року у справі № 344/1350/21, від 17 квітня 2024 року у справі № 211/5952/21, від 20 січня 2025 року у справі № 296/12456/23.

Заявник вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання чи має право суд зобов`язувати орган виконавчої влади (Міністерство фінансів України) приймати рішення про зміну форми власності майна (з державної на комунальну) в розумінні Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності». Також вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання чи може дія підпорядкованої державної установи (балансоутримувача) щодо визнання претензій третіх осіб автоматично перериває строк позовної давності для органу державної влади (власника/управлінця).

Також заявник вказує, що суди прийняли рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (члени сім`ї позивача).

Крім цього, заявник просить зупинити виконання та дію рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 травня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року до їх закінчення розгляду в касаційному порядку.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

У частині восьмій статті 394 ЦПК України передбачено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для

зупинення виконання/дії судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 травня 2025 року та постанова Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року підлягають примусовому виконанню в частині стягнення судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, проте заявником не надано доказів виконання судового рішення у відповідній частині (постанови про відкриття виконавчого провадження).

Крім цього, колегія суддів вважає, що заявник не обґрунтував правових підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію оскаржуваних судових рішень в частині позовних вимог, які не підлягають примусовому виконанню (щодо визнання за позивачем права на приватизацію квартири та зобов`язання передати квартиру до комунальної власності для її подальшої приватизації), а тому у задоволенні клопотання про зупинення дії рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 травня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року необхідно відмовити.

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої

статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства фінансів України на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 травня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року.

Витребувати з Ірпінського міського суду Київської області справу № 367/4772/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України, Державного податкового університету, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Виконавчий комітет Ірпінської міської ради, Голова комісії з реорганізації Університету державної фіскальної служби України Якубівський Володимир Леонідович про визнання права на приватизацію, визнання недійсним правочину, визнання незаконною (протиправною) бездіяльності, зобов`язання передати об`єкт державного житлового фонду до комунальної власності, зобов`язання виконати умови трудової угоди (контракту).

Відмовити в задоволенні клопотання Міністерства фінансів України про зупинення виконання та дії рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 травня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції

з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська