УХВАЛА

14 квітня 2026 року

м. Київ

справа № 128/788/25

провадження № 61-3158ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чорний Сергій Олександрович, на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 10 лютого 2026 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк», банк) звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , відповідно до якого просило стягнути заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 03 вересня 2020 року, станом на

20 листопада 2024 року у розмірі 8 401,62 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 жовтня

2025 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь

АТ «Універсал Банк» заборгованість станом на 20 листопада 2024 року за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 03 вересня

2020 року у розмірі 8 401,62 грн та судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Не погодившись із цим рішенням суду представник ОСОБА_1 - адвокат Чорний С. О. у грудні 2025 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору в сумі 3 633,60 грн та встановлено строк для усунення недоліків - 5 днів з дня вручення апелянту копії ухвали.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21 січня 2026 року апеляційну скаргу Чорного С. О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 жовтня 2025 року у справі № 128/788/25 визнано неподаною та повернуто апелянту у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги (несплата судового збору).

26 січня 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Чорний С. О. повторно подав апеляційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 жовтня 2025 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27 січня 2026 року апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10 лютого 2026 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чорного С. О. визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

11 березня 2026 року через підсистему Електронний суд представник

ОСОБА_1 - адвокат Чорний С. О. подав касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 10 лютого 2026 року у справі № 128/788/25, яку просить скасувати, а справу направити до апеляційного суду для продовження розгляду.

Касаційна скарга обґрунтована порушенням апеляційним судом норм процесуального права. Заявник вважає, що апеляційний суд безпідставно не врахував той факт, що вперше апеляційну скаргу було подано в межах строку, встановленого законом, проте ухвалою Вінницького апеляційного суду

від 21 січня 2026 року апеляційну скаргу було повернуто апелянту у зв`язку із несплатою судового збору. Стверджує, що не мав змоги сплатити судовий збір у встановлений судом строк з об`єктивних причин, оскільки перебував у дорозі з метою виїзду з України до Чеської Республіки. Перебування за кордоном ускладнило комунікацію ОСОБА_1 з адвокатом. Водночас після повернення апеляційної скарги, без зволікань повторно подав апеляційну скаргу та сплатив судовий збір.

Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків. Вимоги ухвали Верховного Суду виконано.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття касаційного провадження колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала про повернення апеляційної скарги не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до частин першої-другої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги визначені статтею 356 ЦПК України.

Відповідно до положень пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу,

а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

У відповідності до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до положень частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Вимоги закону щодо сплати судового збору за подання апеляційного скарги для учасників справи та їх представників, а тим більше якщо представник є адвокатом, були передбачуваними.

Розмір судового збору за апеляційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 жовтня 2025 року правильно розрахований апеляційним судом в сумі 3 633,60 грн (3 028 грн х 150% х 0,8).

Апеляційний суд надав можливість апелянту виправити недоліки апеляційної скарги.

При цьому за відомостями підсистеми Електронний суд ухвала апеляційного суду від 29 грудня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху того ж дня була доставлена до електронних кабінетів ОСОБА_1 та Чорного С. О .

Однак ні відповідач, ні його представник до 21 січня 2026 року не відреагували на ухвалу апеляційного суду, недоліки не усунули, строк для усунення недоліків продовжити не просили, як і не заявляли клопотань про відстрочення/розстрочення чи зменшення судового збору або звільнення від його сплати. Внаслідок чого апеляційний суд повернув апеляційну скаргу ухвалою від 21 січня 2026 року.

Після повторного подання апеляційної скарги 26 січня 2026 року, апеляційний суд, діючи в межах своїх повноважень констатував, що за встановлених обставин виїзд ОСОБА_1 за межі України, його комунікація з адвокатом не є поважними причинами пропуску строку на подання апеляційної скарги.

ЄСПЛ неодноразово вирішував питання пропорційності, визначаючи процесуальні помилки, що виникли під час судового розгляду, в результаті чого заявник був позбавлений доступу до суду, та ухвалюючи рішення про те, чи мав заявник нести надмірний тягар у зв`язку з цими помилками. В тих випадках, де відповідна процесуальна помилка виникла лише з одного боку, з боку заявника чи з боку відповідних органів влади, зокрема суду(-ів), залежно від випадку, Суд, як правило, схильний покладати тягар на ту сторону, яка її допустила. При цьому суд оцінює те, хто саме переважно чи об`єктивно спричинив виникнення помилок - заявник чи відповідні органи влади, зокрема суд(-и). Зокрема, обмеження доступу до суду буде непропорційним, якщо неприйнятність засобу юридичного захисту є наслідком того, що допущення помилки поставлено у провину заявнику, який об`єктивно не відповідає за неї (див. пункти 90, 95 рішення у справі «Zubac v. Croatia» від 05 квітня 2018 року, заява № 40160/12).

У розглядуваній справі інтереси Єрьоміна С. Ю. представляв адвокат, який вочевидь був обізнаний з вимогами закону щодо необхідності сплати судового збору за подану апеляційну скаргу. При цьому отримавши ухвалу апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху ні відповідач ні його представник понад 20 днів не повідомляли суд про наявність у них будь-яких складнощів в усуненні недоліків скарги.

Апеляційний суд, оцінивши наведені апелянтом обставини щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, дійшов обґрунтованого висновку, що наведені підстави не можуть бути визнані поважними, оскільки залежали від апелянта та не викликані об`єктивними причинами. Апеляційний суд правомірно залишив повторну апеляційну скаргу без руху для наведення поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду від 28 жовтня 2025 року.

09 лютого 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Чорний С. О. подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка мотивована аналогічними підставами, яким апеляційним судом вже було надано правову оцінку.

Встановивши, що у визначений судом строк апелянт не виконав вимог щодо усунення недоліків апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції повернув апеляційну скаргу.

Поновлення строку на апеляційне оскарження належить до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Верховний Суд з огляду на сукупність обставин, встановлених апеляційним судом у розглядуваній справі, предметом спору у якій є стягнення заборгованості в розмірі 8 401,62 грн, не вбачає підстав для ревізії висновків апеляційного суду щодо недоведеності поважних причин для поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права при вирішенні питання про повернення апеляційної скарги є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чорний Сергій Олександрович, на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 10 лютого

2026 року у справі № 128/788/25.

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников