ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 930/65/25
Провадження № 2/131/191/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2026 р. м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області

у складі:

головуючого - судді Марчук В.І.,

за участю секретаря судових засідань Яременко Г.О.,

та представника відповідача Ільяшової В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань №2 в м.Іллінці Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про відшкодування завданої моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2024 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду із позовом до Немирівського РУП ГУНП у Вінницькій області про відшкодування завданої моральної шкоди.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2025 року, справа надійшла на розгляд судді Марчук В.І.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 травня 2025 року позовна заява ОСОБА_1 залишалася без руху.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 червня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання по даній справі на 22 липня 2025 року, відмовено в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів судом.

В судове засідання на вказану дату позивач ОСОБА_1 не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просив розгляд справи перенести на іншу дату, оскільки він 07.07.2025 року звернувся до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з проханням призначити йому адвоката у даній справі, та станом на 09.07.2025 року (дата вказана у заяві) жодного рішення щодо призначення/відмови у призначенні адвоката не отримав. Підготовче засідання відкладено на 05 серпня 2025 року.

Підготовче засідання вказаної дати не проводилося в зв`язку із неявкою учасників справи та відкладено на 09 вересня 2025 року.

В судове засідання 09 вересня 2025 року позивач ОСОБА_1 не з`явився. В поданій до суду заяві за вх.№4352 від 02.09.2025 року останній просив розгляд справи перенести на іншу дату, оскільки він 09.07.2025 року звернувся до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з проханням призначити йому адвоката у даній справі, однак жодного рішення щодо призначення/відмови у призначенні адвоката не отримав. 26.08.2025 року він звернувся із скаргою до керівника даного центру щодо відсутності відповіді на його заяву. Станом на 29.08.2025року (дата вказана у заяві) жодного рішення щодо призначення ОСОБА_1 адвоката немає та відсутня відповідь на його заяву. Підготовче засідання відкладено на 02 жовтня 2025 року.

Розгляд справи 02 жовтня 2025 року не відбувся у перебуванням головуючого судді Марчук В.І. у відпустці. Підготовче засідання відкладено на 27 жовтня 2025 року.

В судове засідання 27 жовтня 2025 року позивач ОСОБА_1 не з`явився. В поданій до суду заяві за вх.№5517/25 від 28.10.2025 року останній просив розгляд справи перенести на іншу дату, оскільки він 09.07.2025 року звернувся до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з проханням призначити йому адвоката у даній справі, однак жодного рішення щодо призначення/відмови у призначенні адвоката не отримав. 26.08.2025 року він звернувся із скаргою до керівника даного центру щодо відсутності відповіді на його заяву. Не отримавши відповіді на вказані заяву та скаргу він особисто звернувся із усною скаргою, на що керівник Центру пообіцяв розібратися. Однак станом на 25.10.2025року жодного рішення щодо призначення ОСОБА_1 адвоката немає та відсутня відповідь на його заяву. Підготовче засідання відкладено на 17 листопада 2025 року.

У підготовче судове засідання 17 листопада 2025 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином та своєчасно повідомленим відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України про дату, час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи у його відсутності та клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило.

Підготовче засідання вказаної дати не проводилося в зв`язку із неявкою учасників справи та відкладено на 17 грудня 2025 року.

В судове засідання 17 грудня 2025 року позивач ОСОБА_1 не з`явився. В поданій до суду заяві за вх.№6483/25 від 15.12.2025 року останній просив розгляд справи перенести на іншу дату, оскільки він 16.12.2025 року звернувся до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги зі скаргою щодо неналежного розгляду його клопотання про призначення адвоката. Однак станом на 13.12.2025року (дата вказана у заяві) жодного рішення щодо призначення ОСОБА_1 адвоката немає та відсутня відповідь на його скаргу.

Доказів на підтвердження вказаних обставин щодо звернення до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з проханням призначити йому адвоката Кравчуком М.М. та подачі відповідних скарг суду не надано.

Ухвалою Іллінецького районного суду Внницької області від 17 грудня 2025 року відкладено підготовче засідання по даній справі на 11 годину 00 хвилин 13 січня 2026 року. Роз`яснено позивачу ОСОБА_1 права та обов`язки, як учасника справи, у відповідності до ст.ст.43,58 ЦПК України, зокрема: право брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника); не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою; виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Роз`яснено ОСОБА_1 , що відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Крім того, роз`яснено ОСОБА_1 , що згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи. Крім того, зобов`язано ОСОБА_1 надати суду в строк до 11 січня 2026 року докази поважності причин неявки у судові засідання особисто та докази звернення до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з проханням призначити йому представника та із відповідними скаргами.

В судове засідання 13 січня 2026 року ОСОБА_1 , своєчасно та належним чином повідомлений про дату та час розляду справи, не з`явився, доказів поважності причин неявки у судове засідання не надав, клопотань про розгляд справи у йоо відсутності або відкладення судового засідання не подавав.Ухвалою суду від 13 січня 2026 року відкладено підготовче засідання по даній справі на 11 годину 00 хвилин 09 лютого 2026 року. Роз`яснено ОСОБА_1 , що, відповідно до статті 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Крім того, роз`яснено позивачу ОСОБА_1 , які обставини входять до предмету доказування та які докази, зокрема позивачем ОСОБА_1 на підтвердження обставин, вказаних в позовній заяві, мають бути подані суду.

30.01.2026 року позивачем ОСОБА_1 заявлено клопотання замінити у справі сторону відповідача Немирівське РУП ГУНП у Вінницькій області на належного відповідача ГУНП у Вінницькій області, та клопотання про витребування доказів, а саме: витребування від Вінницького районного суду - адміністративних матеріалів у справі №128/2590/21 та саму постанову від 21.12.2021 року; витребування від ГУНП у Вінницькій області акту про вилучення у нього автомобіля 06.09.2021 року, та підтвердження про надходження на їхні банківські рахунки НОМЕР_1 коштів у сумі 915грн. та 855грн. від 29.10.2021 року о 13:55 за тримання його автомобіля на штраф майданчику. Розгляд даного клопотання просив проводити у його відсутності.

В судове засідання 09 лютого 2026 року ОСОБА_1 , своєчасно та належним чином повідомлений про дату та час розляду справи, не з`явився, доказів поважності причин неявки у судове засідання не надав. Ухвалою суду від 09 лютого 2026 року клопотання ОСОБА_1 про заміну неналежного відповідача задоволено та у цивільній справі №930/65/25 замінено первісного відповідача - Немирівське РУП ГУНП у Вінницькій області на належного відповідача - Головне управління Національної поліції у Вінницькій області. Відкладено підготовче засідання по даній справі на 11 годину 00 хвилин 12 березня 2026 року. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів судом відмовлено.

18.02.2026 року представником відповідача, ГУНП у Вінницькій області через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву та клопотання про залучення належним відповідачем по заявленому позову ОСОБА_1 - Державної казначейської служби України. Копії відзиву та клопотання направлені поштовим відправленням № 866 на адресу ОСОБА_1 та отримані ним 21 лютого 2026 року.

В судові засідання, призначені на 12 березня 2026 року та 08 квітня 2026 року, позивач ОСОБА_1 , своєчасно та належним чином повідомлений про дату, часта місце розгляду справи не з`явився, причини неявки у судове засідання не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутності не подав. Крім того, на виконання ували суду від 17 грудня 2026 року позивач ОСОБА_1 не надав докази поважності причин неявки у судові засідання особисто та докази звернення до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з проханням призначити йому представника та із відповідними скаргами.

Поряд з цим, позивачем ОСОБА_1 до суду 02.04.2026 року подано клопотання про витребування доказів, без викланення клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання такого клопотання, без зазначення поважності причин пропуску строку для подання такого клопотання. Розгляд клопотання ОСОБА_1 просив проводити у його відсутності. Разом з тим, суд зауважує, що згідно ухвал Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 червня 2025 року та від 09 лютого 2026 року вже було відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про витребування доказів судом та вказувалось на вищевказані обставини, пов`язані зі заявленням даних клопотань.

Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду з наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод т апрактику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно із ч. 1ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається.

Згідно приписів ст. 58, ч.ч. 3, 5 ст.223 ЦПК України позивач може забезпечити свою участь в судовому засіданні особисто або шляхом участі повноважного представника, при цьому особиста участь позивача не позбавляє його права мати при розгляді справі й представника, неявка ж представника за умови участі позивача не є перешкодою в розгляді справи, відкладення розгляду справи у такому випадку є правом, а не обов`язком суду, коли з урахуванням обставин суд дійде поважності причин та підстав відкладення справи, в той час у разі одночасної повторної неявки позивача та його представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від цих учасників процесу надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, та не з`явлення безпосередньо позивача не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 не з`явився два рази поспіль у підготовче судове засідання з розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки суд не повідомив.

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18 листопада 2022 року у справі № 905/458/21 зазначено, що нормами процесуального права передбачено право учасника справи: а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника); б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Неявка позивача або його представника в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки може означати втрату позивачем юридичного інтересу до розгляду його справи судом.

Як зазначено у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 березня 2023 року у справі № № 755/21179/21 - у разі, якщо позивач не з`явився в судове засідання, однак, повідомив суду інформацію про причини своєї неявки, суд має здійснити оцінку поважності таких причин. За відсутності такого повідомлення суд приймає рішення про залишення заяви без розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У постановах Верховного Суду: від 11 січня 2023 року у справі № 500/3032/18 (провадження № 61-19742св21), від 12 січня 2023 року у справі № 205/3009/16 (провадження № 61-6033св22), від 14 лютого 2023 року у справі № 947/15909/21 (провадження № 61-10773св22) зазначено, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

Правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами, що презюмується.

Таким чином, положення частини п`ятої статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Суд зобов`язаний припиняти недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема забезпечує захист інтересів відповідача, який змушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Проте таких дій позивач не вчиняв. Неявка позивача чи його представника в судові засідання свідчить про зловживання позивачем своїми процесуальними правами, що призводить до порушення строків розгляду справи і порушення права відповідача на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку. Зважаючи на те, що належним чином повідомлений позивач не з`являється в судові засідання, його неявка перешкоджає розгляду даної цивільної справи у зв`язку з необхідністю в особистих поясненнях позивача, вирішення клопотання про заміну первісного відповідача, ГУНП у Вінницькій області, належним відповідачем Державної казначейської служби України, яка, згідно ст.51 КПК України, проводиться за клопотанням позивача, про що достовірно відомо позивачу.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду, від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, провадження № 61-17220св18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, провадження № 61-9020св21, від 12 травня 2022 року у справі № 645/5856/13-ц, провадження № 61-2876св20).

У рішенні від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03, у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив «:…. саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні»

Як вказано у Постанові Верховного Суду від 28 березня 2023 року у справі № 711/7486/19 (провадження № 61-10183св21), процесуальний закон щодо наслідків неявки позивача у судові засідання є зрозумілим і передбачуваним для нього, щодо його застосування існує усталена судова практика залишення позову без розгляду.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі№ 9901/949/18 (провадження № 11-1179заі19) та від 27 травня 2020 року у справі № 9901/11/19 (провадження № 11-122заі20) викладено правову позицію про те, що загальнообов`язкові процесуальні правила є певною формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема, забезпечує захист інтересів відповідача, який вимушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Так, обізнаність позивача ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи підтверджується матеріалами справи. Таким чином, стороні позивача було відомо про два останні судові засідання, однак до суду вони не з`явилися і заяви про розгляд справи у їх відсутність не подавали.

Отже, суд встановивши, що позивач був повідомлений належним чином про судові засідання, які були призначені на 12 березня 2026 року та 08 квітня 2026 року, двічі у судові засідання не з`явився, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав, та, визнавши відсутність поважних обставин для відкладення розгляду справи, приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі частини п`ятої статті 223 та пункту 3 частин першої статті 257 ЦПК України.

При цьому, суд враховує тривалість перебування справи у провадженні, дії позивача у розгляді його позовних вимог, який не цікавиться рухом справи, в судові засідання не з`являється, доказів поважності причин неприбуття в судові засідання не надає, не вживає дій спрямованих на забезпечення явки свого представника в судове засідання.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справи є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Поряд з цим, слід ураховувати, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України).

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Таким чином, відповідно до ч.3ст.131 ЦПК України, суд визнає, що позивач повторно не з`явився до суду без поважних причин.

За таких обставин, враховуючи принцип розумності строків розгляду справи та те, що позивач повторно не з`явився у судове засідання для розгляду справи по суті, позивач та його представник не позбавлені були можливості подавати будь-які заяви через систему "Електронний суд", засобами електронного чи поштового зв`язку, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 131,233,257,353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про відшкодування завданої моральної шкоди, - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 його право звернутися до суду повторно після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повна ухвала складена 13 квітня 2026 року.

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Валентина МАРЧУК