Номер провадження 2/243/256/2026
Номер справи 243/1292/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Агеєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кобець О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цидило и К» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2025 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ТОВ «Цидило и К» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Цидило и К» заборгованість з оплати послуг утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 в розмірі 12894,62 за період з 01 липня 2021 року по 31 січня 2025 року включно та судовий збір в сумі 3028,00 грн.

02.04.2025 року заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було задоволено позовні вимоги та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цидило и К», , р/р НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк», заборгованість з оплати послуг утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 (нежитлове приміщення стоматологічний кабінет) станом на 01.02.2025 в сумі 12891,62 грн. (дванадцять тисяч вісімсот дев`яносто одна грн. 62 коп.) та витрати з оплати судового збору в розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім грн. 00 коп.).

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28.11.2025 року заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02.04.2025 року по справі 243/1292/25 було скасовано та призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

15.12.2025 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Розумовського О.С. надійшла заява про закриття провадження у справі. Заява обґрунтована наступним. Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 квітня 2025 року у справі № 243/1292/25 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цидило и К» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю та стягнуто з ОСОБА_1 , заборгованість з оплати послуг утримання багатоквартирного будинку (нежитлове приміщення стоматологічний кабінет) станом на 01.02.2025 в сумі 12891,62 грн. (дванадцять тисяч вісімсот дев`яносто одна грн. 62 коп.) та витрати з оплати судового збору в розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім грн. 00 коп.).

21 серпня 2025 року постановою від 21 серпня 2025 року про відкриття виконавчого провадження Слов`янським відділом державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження № 78772361.

25 вересня 2025 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» надійшла заява адвоката Розумовського О.С., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 квітня 2025 року у справі №243/1292/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цидило и К» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

28 листопада 2025 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було скасовано заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 квітня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цидило и К» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Поки Слов`янський міськрайонний суд Донецької області розглядав заяву про скасування заочного рішення Слов`янський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконав у повному обсязі скасоване заочне рішення.

09 грудня 2025 року постановою про закінчення виконавчого провадження заборгованість по виконавчому провадженню сплачена в повному розмірі та перерахована за розпорядженнями державного виконавця. Залишок нестягненої суми за виконавчим документом 0 гривня (UAH); сума стягнутого виконавчого збору/сума стягненої винагороди приватного виконавця 1591.96 гривня (UAH).

Тобто, і заборгованість і судовий збір ОСОБА_1 перед Товариства з обмеженою відповідальністю «Цидило и К» сплачений, а отже відсутній предмет спору.

Таким чином, на час розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем, яка є предметом спору у справі, погашена у повному обсязі.

На підставі викладеного представник відповідача просить суд закрити провадження у справі № 243/1292/25 за позовом ТОВ «Цидило и К» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

06.01.2026 року до суду від представника позивача ТОВ «Цидило и К» Коровинського О. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю збільшення позовних вимог.

23.01.2026 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява ТОВ «Цидило и К» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надану житлову послугу з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 , в якому відповідач має у власності нерухоме майно в розмірі 4392,30 грн. станом на 01.01.2026 року включно.

24.02.2026 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Розумовського О.С. надійшли заперечення на прийняття позовної заяви (уточнена) про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будиночком, яка надійшла до суду 23.01.2026 року за вхідним номером 3999/2026-Вх у справі № 243/1292/25. Заперечення обґрунтовані наступним.

На час розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем, яка є предметом спору у справі, погашена у повному обсязі. Позивач, усвідомлюючи, що оскаржуване рішення вже скасоване та фактично виконане, однак діючи в межах сплаченого судового збору та відкритого провадження у даній справі, подав уточнену позовну заяву.

При цьому зміст поданої «уточненої» заяви свідчить про те, що фактично Позивач змінив предмет та/або підстави позову, сформулювавши нові позовні вимоги, які не є уточненням чи конкретизацією раніше заявлених вимог, а становлять по суті новий позов.

Водночас у поданій заяві відсутні будь-які обґрунтування причин такої зміни, не наведено підстав, які б зумовлювали необхідність уточнення позовних вимог, не зазначено, у чому саме полягає їх уточнення порівняно з первісною редакцією позову.

Таким чином, під виглядом уточнення позовних вимог Позивач фактично намагається реалізувати право на пред`явлення нового позову без дотримання встановленого процесуального порядку, зокрема без сплати судового збору за нові вимоги та без належного процесуального оформлення таких змін.

Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено такого виду заяви по суті справи чи заяви з процесуальних питань як «заяву про уточнення позовних вимог», що наданий до суду Позивачем. Зокрема серед визначених графою 1 та 2 глави 1 Розділу ІІІ ЦПК України письмових заяв учасників справи відсутній такий документ, як «заява про уточнення позовних вимог».

Окрім того, серед встановлених ЦПК України прав та обов`язків учасників справи (стаття 43 ЦПК України) та процесуальні права та обов`язки сторін (стаття 49 ЦПК України) відсутнє право позивача «уточнити позовні вимоги».

Зокрема частинами 2-3 статті 49 ЦПК України передбачено:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення

підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа

розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим

Кодексом.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Оскільки позивач не визначив чітко зміст своєї «уточненої позовної заяви» і подача такого документі до суду не передбачена ЦПК України, вказаний документ повинен був бути повернутий Позивачеві без розгляду.

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

При цьому при поданні такої заяви позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України. Зазначене узгоджується правовим висновком викладеним у постанові Велика Палата Верховного Суду від 24.04.2024 по справі № 657/1024/16-ц.

Представник відповідача зазначає про те, що у даному випадку, це не заява не про збільшення позовних вимог, ні про зменшення позовних вимог, ні про зміну предмету або підстав позову, внаслідок чого подача такого документі до суду не передбачена ЦПК України, вказаний документ повинен був бути повернутий Позивачеві без розгляду.

На підставі викладеного позивач просить суд позовну заяву (уточнена) про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будиночком, яка надійшла до суду 23.01.2026 року за вхідним номером 3999/2026-Вх по справі № 243/1292/25 залишити без розгляду. Закрити провадження у справі № 243/1292/25 за позовом ТОВ «Цидило и К» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Дослідивши зазначені заяви суд приходить до наступних висновків.

Щодо прийняття позовної заяви (уточнена) про стягнення заборгованості за послугу з управління багатоквартирним будинком, поданої представником позивача 21.03.2026 року суд зазначає наступне.

Згідно з частинами 1,2 ст. 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з пунктами 4 і 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З огляду на викладене позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів - предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

При цьому, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета і підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема, у статті 16 ЦК України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не повною мірою забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмета позову можлива, зокрема, у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

При цьому збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмета позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року в справі № 924/1473/15 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/2575/19

Відповідно до ч.1 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно з пунктом 2 частини другої, частиною третьою статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено право позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Подана представником заява про уточнення позовних вимог по своїй суті заявою про збільшення розміру позовних вимог.

Приписами п.2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України визначено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Водночас під час подання такої заяви позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Так, ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28.11.2025 року заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02.04.2025 року по справі 243/1292/25 було скасовано та призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін.

Відповідно до матеріалів справи судове засідання було призначено на 06.01.2026 року.

Уточнена позовна заява від представника позивача надійшла 23.01.2026 року, тобто після початку першого судового засідання.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що заява про уточнення позовних вимог подана представником позивача початку першого судового засідання є такою, що подана з порушенням норм цивільно-процесуального законодавства, а тому відсутні підстави для її прийняття.

Щодо заяви представника відповідача про закриття провадження на підставі п.2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а саме за відсутності предмету спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 Цивільно процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору.

Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження в справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому необхідно надавати сутнісного, а не формального значення.

Верховний Суд неодноразово акцентував увагу на відмінностях між поняттями «предмет спору» та «предмет позову». Зокрема, Верховний Суд зазначив, що предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, з приводу якого виник спір (правовий конфлікт) між позивачем і відповідачем (див., зокрема постанови Верховного Суду від 12 червня 2019 у справі № 916/542/18, від 01 серпня 2019 року у справі № 916/1743/18, від14 вересня 2021 року у cправі № 909/243/18).

При цьому підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Такі висновки викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20, постановах Верховного Суду від 20 лютого 2024 року у cправі № 916/1042/22, від 10 квітня 2024 року у справі № 754/11753/21, від 22 травня 2024 року у справі № 204/1150/23.

Закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю предмета спору можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року в справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19)).

Як вбачається з матеріалів справи, 21.08.2025 року Постановою старшого державного виконавця Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юсуповою О.В. було відкрито виконавче провадження № ВП 78772361 на підставі виконавчого листа по справі № 2/243/659/2025 року виданого 16.07.2025 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області на підставі рішення суду по цивільній справі № 243/1292/25.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28.11.2025 року заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02.04.2025 року по справі 243/1292/25 було скасовано.

Постановою старшого державного виконавця Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юсуповою О.В. від 09.12.2025 року було закінчено виконавче провадження № ВП 78772361 у зв`язку із тим, що заборгованість по виконавчому провадженню сплачена в повному розмірі та перерахована за розпорядженнями державного виконавця. Залишок нестягненої суми за виконавчим документом 0 гривня (UAH); сума стягнутого виконавчого збору/сума стягненої винагороди приватного виконавця 1591.96 гривня (UAH)

Таким чином, судом встановлено, що відповідач фактично сплатив заборгованість з оплати послуг утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 в розмірі 12891,62 за період з 01 липня 2021 року по 31 січня 2025 року включно та судовий збір в сумі 3028,00 грн., а тому на момент розгляду справи відсутній предмет спору.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 43, 49, 185, 255, 258-260, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У прийнятті позовної заяви (уточненої) Товариства з обмеженою відповідальністю «Цидило и К» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити та повернути її позивачу.

Заяву представника відповідача адвоката Разумовського Олександра Сергійовича про закриття провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цидило и К» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цидило и К» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подано до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області О.В. Агеєва