Провадження № 2/712/1269/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ШЕВЧЕНКО О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (адреса: м. Київ, бул. Лесі Українки 26, офіс 411) до ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 30.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_2 укладено Договір № 498019-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 30.04.2024 направлено відповідачу пропозицію (оферту) про укладення Договору № 498019-КС-001 про надання кредиту. 30.04.2024 року відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 498019-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою.

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало відповідачу грошові кошти у сумі 20 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 .

Також, 02.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 498019-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди Товариство надає позичальнику додатковий кредит в сумі 10 000 грн.

Відповідач на виконання умов Договору здійснила часткову оплату заборгованості на загальну суму 27 815 грн. 45 коп.

Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 09.10.2025 утворилась заборгованість за Договором про надання кредиту, в сумі 46 301 грн. 19 коп., що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту 21 324 грн. 98 коп.; суми прострочених платежів по процентах 24 976 грн. 21 коп.

Тому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" вказану суму заборгованості та понесені судові витрати.

Ухвалою від 03 грудня 2025 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

02.03.2026 року представником позивача подано додаткові пояснення у справі.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, в позовній заяві просив про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення, однак у зв`язку з скрутним матеріальним становищем просила розстрочити виконання судового рішення.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 30.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_2 укладено Договір № 498019-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 30.04.2024 направлено відповідачу пропозицію (оферту) про укладення Договору № 498019-КС-001 про надання кредиту. 30.04.2024 року відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 498019-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою.

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало відповідачу грошові кошти у сумі 20 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 .

Також, 02.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 498019-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди Товариство надає позичальнику додатковий кредит в сумі 10 000 грн.

Відповідач на виконання умов Договору здійснила часткову оплату заборгованості на загальну суму 27 815 грн. 45 коп.

Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 09.10.2025 утворилась заборгованість за Договором про надання кредиту, в сумі 46 301 грн. 19 коп., що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту 21 324 грн. 98 коп.; суми прострочених платежів по процентах 24 976 грн. 21 коп., що підтверджено розрахунком заборгованості, наданим позивачем.

Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до частини 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Частинами 4 та 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним..

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За правилами ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Як вбачається з матеріалів справи, зазначений кредитний договір містить основні істотні умови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредиту, дату її видачі, строк повернення грошових коштів, розмір процентів, умови кредитування.

Зокрема, у зазначеному кредитному договорі, сторони погодили суму договору, строк дії договору, процентну ставку за користування кредитом.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи кредитного договору, такий підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

За вказаних обставин суд вважає встановленим факт укладення відповідачем кредитного договору з ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», із дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Товариство свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме - надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач не виконав своїх зобов`язань та не погасив кредитну заборгованість.

З розрахунку суми заборгованості вбачається, що відповідачем вчинялися дії щодо часткової сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом та комісії. Однак повністю заборгованість відповідачем не погашена.

На час розгляду справи судом відповідач не надав даних, що свідчать про добровільне погашення заборгованості в повному обсязі та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.

Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язань, відповідно до ст. 617 ЦК України.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу належить повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50 % слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Разом з цим, відповідачем заявлено клопотання про розстрочення виконання рішення суду, враховуючи її матеріальний стан.

Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, при вирішенні цього клопотання суд враховує визнання позову відповідачем, його майновий стан, у зв`язку з цим вважає правильним розстрочити виконання рішення строком на 6 (шість) місяців шляхом сплати рівними частинами, а саме по 7 918 грн. 73 коп. кожного місяця.

Керуючись ст.ст.12,13,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1054, 1055 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», , адреса: м. Київ, бул. Лесі Українки 26, офіс 411, заборгованість за Договором № 498019-КС-001 про надання кредиту в розмірі 46 301 грн. 19 коп. та судовий збір в сумі 1 211 грн. 20 коп., а всього 47 512 грн. 39 коп.

Розстрочити ОСОБА_3 виконання цього рішення строком на 6 (шість) місяців шляхом сплати рівними частинами, а саме по 7 918 грн. 73 коп. кожного місяця.

Зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України у Черкаській області, яке знаходиться за адресою: 18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик 192, повернути позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що складає 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок, сплаченого при подачі позову до суду згідно платіжної інструкції № 16823 від 24 жовтня 2025 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст судового рішення складено 14 квітня 2026 року.