Справа №641/5997/20
Провадження №2-п/639/30/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Бірюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 січня 2021 року у цивільній справі № 641/5997/20 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

До Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла заява ОСОБА_1 , в особі її представника адвоката Миронової Світлани Володимирівни з заявою про перегляд заочного рішення та з клопотанням про поновлення пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 січня 2021 року у цивільній справі № 641/5997/20 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви зазначено, що заявником через свого представника була подана заява про ознайомлення з матеріалами справи та 27 лютого 2026 року ознайомилась з повним текстом Заочного рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 20 січня 2021року. Заявник (відповідач) не була обізнана про судовий розгляд справи. Будь яких листів від суду не отримувала. Доказів вручення Заявнику судових повісток та рішення суду матеріали справи не містять. Доказів вручення судової повістки про виклик до суду на 20.01. 2021 в матеріалах справи відсутні, так як і відсутні відомості щодо наявності відомостей реєстрації відправлення 490 в системі сайта «Тренінг УКРПОШТА». Рекомендоване повідомлення про вручення Судової повістки на 17.12.2020р. на адресу заявника (відправлення № 90) не має реєстрації на сайті системі «Тренінг УКРПОШТА» та не містить відмітки Укрпошти щодо причин не вручення листа адресату. Рекомендоване повідомлення про вручення Судової повістки на 20.01.2021 на адресу заявника (відправлення № 90) також не має реєстрації на сайті системі «Трекінг УКРПОШТА» та також не містить відмітки Укрпошти щодо причин не вручення листа адресату. Суд повторно не направляв на адресу заявника судову повістку про виклик до суду, не з`ясувавши поважність причини не прибуття до суду. За таких обставин вважає, що відповідачка не була присутня у судовому засіданні 20 січня 2021 року при ухваленні оскаржуваного судового рішення, процесуальні гарантії забезпечення належного розгляду справи стосовно них порушені через їх непоінформованість про дату і час розгляду справи в суді першої інстанції. Також заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки матеріали справи не містять доказів перерахування суми кредиту відповідачу. Також відсутні виписки банку, щодо руху коштів по картці відповідачки. Позивачем до суду не надані докази зарахування коштів в розмірі Ціни Договору на рахунок кредитора на виконання п.3.4. Договору про відступлення права вимоги, а тому не набув права вимоги по кредитному договору щодо позичальниці. Позивачем не надано Акту прийому-передачі Реєстру вимог на виконання умов п.2.3. Договору факторінгу, а отже позивач не підтвердив своє право на звернення до суду по спірному кредитному договору. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, сплату тіла кредиту, відсотків, комісії, не є належним доказом наявності заборгованості. Розрахунок заборгованості з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач, тощо.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заявник та її представник в судове засідання не з?явились, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 287 ЦПК України, суд вважає заможливе розглянути справу у відсутності нез?явившихся сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10 серпня 2020 року до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якої представник позивача просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № від 22 серпня 2018 року у розмірі 45 369, 02 грн.

11.08.2020 судом у відповідності до вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України направлено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відповіді на вищевказаний запит, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.57).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2020 року залучено до участі у цивільній справі №641/5997/20 за позовною Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, правонаступника позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (, місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, б. 1, 28 корпус).

Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено судове засідання (а.с. 75-76).

Слухання справи призначалося на 20.11.2020 та було відкладено на 17.12.2020, у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання. При цьому відповідач ОСОБА_1 була обізнана про судове засідання, яке було призначено на 20.11.2020, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання ОСОБА_1 копії позовної заяви з додатками та копії ухвали про відкриття провадження у справі (а.с.80).

Про день, час та місце судового засідання, яке було призначено на 17.12.2020, відповідач повідомлялась шляхом направлення на її адресу реєстрації: АДРЕСА_1 , судової повістки, однак судова повістка була повернута до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». ( а.с. 87-88).

17.12.2020 відповідач у судове засідання також не з`явилась, у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання було відкладено на 20.01.2021.

Про день та час розгляду справи відповідач була повідомлена шляхом направлення судової повістки за її місцем реєстрації та остання була повернута до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 95-96).

Відповідно до ч. 8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

20 січня 2021 року цивільна справа за позовом за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором була розглянута по суті, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, було ухвалено заочне рішення, про що не заперечував представник позивача.

Як зазначає заявник, що заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 січня 2021 року у цивільній справі № 641/5997/20 винесено передчасно, без врахування всіх обставин справи, оскільки він не був належним чином повідомлений про справу та не зміг надати свої заперечення щодо позовних вимог.

Однак, як вбачається з матеріалів справи № 641/5997/20, справа перебувала у провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова у період з 22.10.2020 по 20.01.2021 та неодноразово призначалась в судові засідання, про день, час та місце судових засідань відповідач повідомлялась шляхом направлення на її адресу реєстрації судових повісток. При цьому відповідач була обізнана про наявність позову стосовно неї в провадженні суду, оскільки ОСОБА_1 отримала копію позовної заяви з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак відповідач ОСОБА_1 про причини неявки суд не повідомляла, заяв про відкладення розгляду справи не подавала, заяв про зміну свого місця проживання також не подавала

За таких обставин, відповідач ОСОБА_1 вважається такою, що повідомлена про час та місце розгляду справи.

Як наголосив Верховний Суд України у Листі віл 01.05.2007 року про "Практику ухвалення та перегляду сулами заочних рішень у цивільних справах" суд до постановления ухвали про заочний розгляд справи обов`язково повинен перевірити факт повідомлення відповідача належним чином про час і місце судового засідання. Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи повинно проводитися відповідно до вимог статей 74 - 76 ЦПК (в новій редакції - ст.128-130 ЦПК України). При цьому в матеріалах справи повинні бути належні докази такого повідомлення. Якщо відповідні докази відсутні, то відповідач не може вважатися повідомленим належним чином, і підстав для заочного розгляду справи не існує.

Пункт 30 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 встановлює, що заочний розгляд судом цивільної справи відповідно до ст.224 ЦПК України допускається лише у тому разі, коли відповідач або всі відповідачі у справі, якщо їх було кілька, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, не з`явилися в судове засідання при відсутності в ньому їх представників і від них не надійшло повідомлення про причини неявки чи зазначені ними причини визнані неповажними і проти такого розгляду справи не заперечує позивач та ним не було змінено предмета або підстави позову чи розміру позовних вимог.

Тобто, однією з необхідних умов для заочного провадження є неявка відповідача в судове засідання. Неявкою відповідача є його фактична відсутність в залі судового засідання при розгляді справи по суті. При цьому необхідно враховувати, що неявкою відповідача є його особиста відсутність, а також відсутність його представника.

Так, 20 січня 2021 року Жовтневим районним судом м. Харкова було ухвалено заочне рішення, відповідно до якого позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені у повному обсязі ( а.с. 98-105).

Копія даного судового рішення була направлена на адресу відповідача 20.01.2021, однак останньою отримана не була та повернута до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання»( а.с. 117-118).

Як зазначає представник відповідача, про існування судового рішення Киян Т.О. дізналась лише 27 лютого 2026 року, після того, як представник відповідача ознайомилась з матеріалами справи.

Судом встановлено, що від представника відповідача адвоката Миронової С.В. 19.02.2026 надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи № 641/5997/20 та ознайомилась з матеріалами справи 27.02.2026 (а.с. 119-120).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 02 квітня 2026 року заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 січня 2021 року у цивільній справі № 641/5997/20 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 січня 2021 року у цивільній справі № 641/5997/20 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Прийнято заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 січня 2021 року у цивільній справі № 641/5997/20 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в провадження судді Труханович В.В. Призначено справу до розгляду в судове засідання

Згідно ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та/або не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз змісту ст. 288 ЦПК України дає підстави вважати суду, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом наступних обставин: перша відповідач не з`явився в судове засідання та/або не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; друга - докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При цьому, наявність цих підстав для скасування заочного рішення є обов`язковою.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 223 Цивільного процесуального кодексу України).

Якщо суд не припинив здійснювати судочинство, учасники судових процесів мають можливість подати заяву про розгляд справи у режимі відеоконференції за допомогою будь-яких технічних засобів, зокрема власних.

Відповідач відзив на позовну заяву разом з доказами, за наявності заперечень проти позову до суду не подавав, з клопотанням про розгляд справи в режимі відеоконференції, в тому числі поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів не звертався, доказів на підтвердження відсутності в нього технічної можливості прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції не надавав, своїм правом брати участь у судовому процесі через представника, відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, не скористався.

За змістом ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно з частиною 1 статті 44 Цивільного процесуального кодексу України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як зазначено вище, відповідач ОСОБА_1 про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, у спосіб передбачений законом шляхом надсилання судових повісток за її зареєстрованим місцем проживання. При цьому відповідач була обізнана про наявність позову стосовно неї в провадженні суду, оскільки ОСОБА_1 отримала копію позовної заяви з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак в судове засідання не з`явилась, не повідомила суд про причину своєї неявки, також не повідомила про зміну свого місця проживання.

У своїй постанові від 29 січня 2020 року у справі № 5015/1763/12 Верховний Суд вказав на те, що сам факт неотримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав судові повістки за належною адресою, самостійно зазначеною позивачем у позовній заяві, та яка повернулася в суд у зв`язку з неотриманням адресатом, не може вважатися неналежним повідомленням сторони про час та місце судового розгляду, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Зважаючи на наведені обставини та ураховуючи положення п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, суд дійшов висновку, що повістки про виклик відповідачів у судові засідання вважаються доставленими їм.

Отже, суд приходить до висновку, що в судові засідання відповідач не з`являлась та не повідомила про причини неявки, а також не подала відзив на позовну заяву без поважних причин.

Що стосується заперечень представника заявника щодо позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», а самещо відсутні виписки банку, щодо руху коштів по картці відповідачки, не надані докази зарахування коштів в розмірі, не надано Акту прийому-передачі Реєстру вимог на виконання умов п.2.3. Договору факторінгу, розрахунок заборгованості, на який посилається позивач не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, сплату тіла кредиту, відсотків, комісії, не є належним доказом наявності заборгованості.

При цьому представник заявника посилається на правові висновки викладені у постановах Верховного Суду 2021-2022 років, тоді як рішення у даній справі ухвалено у на початку 2021 року

Так, до заяви про перегляд заочного рішення представник заявника не надала суду жодних доказів, які можуть бути визнані судом, як такі, що мають істотне значення для вирішення спору, та які не були враховані судом при ухваленні заочного рішення.

Крім того, суд зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Желтяков проти України від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі Брумареску проти Румунії (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі Рябих проти Росії (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 січня 2021 року у цивільній справі № 641/5997/20, оскільки відсутні обставини для його скасування, визначені у ЦПК України, а тому заява відповідача не підлягає задоволенню.

Суд роз`яснює, що зазначене не перешкоджає відповідачу оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 260, 287, 288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 січня 2021 року у цивільній справі № 641/5997/20 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.04.2026.

Суддя В.В. Труханович