Справа № 604/196/26
Провадження № 2/604/272/26
15 квітня 2026 року cелище Підволочиськ
Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Сіянко В.М.,
за участю секретаря судового засідання Феньо О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Підволочиськ цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на неналежне виконання відповідачем умов наступних кредитних договорів :
Вказує, що 27 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» ( надалі ТОВ «ФК`ЄАПБ) було укладено Договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ«ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ ««1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» Права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитними договорами №8226579 від 22 січня 2025 року та №73144629 від 14 лютого 2025 року, укладеними з ОСОБА_1 .
Крім того вказує, що 13 листопада 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №13112025, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило позивачу право грошової вимоги за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором №№ 8311848 від 22 вересня 2024 року, укладеним з ОСОБА_1 .
Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 19 лютого 2025 року відкрито провадження у справі № 604/196/26 та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, завчасно подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, з невідомих для суду причин, про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином. Правом на подання відзиву не скористався, а також не надав заперечень щодо суті позову та не повідомив про поважність причини неявки в судове засідання.
До суду повернулись поштові повідомлення з відміткою пошти про вручення поштового відправлення ОСОБА_1
13 березня 2026 року через підсистему Електронний суд від відповідача у справі надійшла апеляційна скарга, відповідно до змісту якої ОСОБА_1 вказав, що не згідний з нарахованими процентами та не має коштів для погашення кредиту.
Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст.223 ЦПК України не вбачається.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Крім того, Верховний Суд в постанові від 01.10.2020 по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Таким чином, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених про дату і час судового засідання учасників справи.
Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.
Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за Договором Кредитної лінії №8226579 від 22 січня 2025 року.
Судом встановлено, що 22 січня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» ( надалі Кредитодавець) та ОСОБА_1 ( надалі Позичальник) укладено договір кредитної лінії (Надійний)№ 8226579, відповідно до якого умов якого Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (проценти) від суми Кредиту та Комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору. (надалі договір № 8226579).
Умовами пунктів 5.1 -5.16 сторони погодили порядок укладання Договору та створення електронних підписів.
Змістом договору визначено чітко визначено, що договір підписуються Сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Договір № 8226579 було підписано відповідачем ОСОБА_1 , шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором 620720.
Розділом 6 цього договору визначено, порядок нарахування,сплати Процентів, Комісії та інших платежів, порядок повернення Кредиту.
У відповідності до п. 6.1 Договору № 8226579, за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі визначеному п.2.2 Договору.
Сторонами договору погоджено способи повернення кредиту, сплати процентів та комісії за надання кредиту: в особистому кабінеті на Сайті Кредитодавця; за допомогою інтернет -банкінгу позичальника; в касі банку надавши реквізити кредитодавця; у терміналах самообслуговування; на сайті EasyPay, City24, Bank 24.
Сторонами договору погоджено реквізити для оплати.
Згідно із п. 9.5 Договору за порушення кредитодавцем строків надання позичальнику кредиту, визначених Договором, позичальник має право стягнути з кредитодавця неустойку у вигляді пені за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15 відсотків від суми простроченого платежу. Якщо позичальником не сплачено/сплачено не в повному обсязі перший обов`язковий платіж/мінімальний обов`язковий платіж (платежі), за Договором нараховується неустойка у розмірі, визначеному п. 2.2 Договору, починаючи з першого дня прострочки та закінчуючи датою оплати несплаченого/сплаченого не в повному обсязі першого обов`язкового платежу/мінімального обов`язкового платежу (платежів) та неустойки. Після оплати простроченого першого обов`язкового платежу та/або мінімального обов`язкового платежу (платежів) та неустойки у повному обсязі, подальше виконання зобов`язань позичальником здійснюється відповідно до умов Договору зі сплатою, після усунення порушень Договору, мінімального обов`язкового платежу у строки, встановлені для сплати мінімального обов`язкового платежу відповідно до п. п. 2.2.4 п. 2.2 Договору. Неустойка нараховується з урахуванням обмежень, встановлених Законом України "Про споживче кредитування" та іншими актами законодавства.
Отже, договір №8226579від 22.01.2025 є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України, а також ст. 1054 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності для укладення Договору і волевиявлення учасників Договору було вільним.
Матеріали справи свідчать, що ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» виконало зі своєї сторони умови Кредитного договору, відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконував умови взятого на себе зобов`язання, не погашав кредит та не сплачував відсотки за користування кредитом.
У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем обов`язку за укладеним між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 договору №8226579 від 22.01.2025.
В ході розгляду справи відповідач ОСОБА_1 не надав жодного доказу на підтвердження того, що він належним чином виконав грошові зобов`язання за зазначеним договором .
Судом також встановлено, що 27 березня 2025 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» ( надалі Фактор) та ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» ( надалі Клієнт) укладено Договір факторингу №27/03/2025, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі Права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта ( ціна Продажу) за відповідний Реєстр за плату, у передбачений чим Договором спосіб. (п. 1.1.) Згідно п. 1.2 цього Договору факторингу сторони погодили, що перехід прав вимоги відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому передачі відповідного Реєстру Боржників, який є невід`ємною частиною цього договору (пункт 1.2).
Надана копія договору факторингу №27/03/2025року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта - ТОВ ««1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів»» до Фактора - ТОВ "ФК " Європейська агенція з повернення боргів»".
Згідно акту прийому передачі реєстру боржників №9 від 25.07.2025 року за договором факторингу № 27/03/25, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №9, кількістю 5538, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу № 27/03/25 від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.
Відтак на підставі укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Договору факторингу від 27.03.2025 до позивача перейшло право вимоги за договором №8226579 від 22.01.2025 до відповідача ОСОБА_1 .
Поряд з цим позивачем додано платіжну інструкцію №746 від 31.07.2025 за якими ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів»" перерахувало ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» грошові кошти, призначенням платежу вказано -оплата за відступлення Права Вимоги згідно з Додаткової угоди№6 від 25.07.2025 до Договору факторингу від 27.03.2025 №27/03.25.
Щодо вимоги позивача про стягнення 1950 грн- неустойки, суд зазначає наступне.
Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 18.06.2024 N 3817-IX, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З аналізу положень пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» та статей 1046,1049,1050,1054 ЦК України, можна дійти висновку про те, що на кредитний договір укладений між сторонами у справі, розповсюджується дія пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, а відтак позичальник ОСОБА_1 звільняється від обов`язку сплати на користь позикодавця неустойки за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24 лютого 2022 року, а нарахована позикодавцем неустойка, що передбачена відповідним договором, підлягає списанню позикодавцем.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що вимоги позивача в частині про стягнення із ОСОБА_1 , неустойки в розмірі 1950,00 грн, нарахованої внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.
Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за Договором надання коштів у кредит ( з комісією за надання кредиту) №73144629 від 14 лютого 2025 року.
Судом встановлено, що 14 лютого 2025 року ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» ( надалі Кредитодавець) та ОСОБА_1 ( надалі Позичальник/Відповідач) укладено Договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73144629 (надалі - Договір кредиту №73144629).
Згідно з п. 2.1 Договору кредитодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти (кредит) на погоджений умовами договору строк (строк кредиту) шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту або достроково та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію.
За умовами вказаного Договору Кредитодавець надав відповідачу кредит у розмірі 3500,00 грн.; строк кредитування - 23 днів ( з 14.02.2025 по 08.03.2025), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.173 %, комісія за надання кредиту складає 15,00% від суми наданого Кредиту, що у грошовому виразі складає 525,00 грн. У таблиці до п. 2.2.4 договору сторонами погоджено денну проценту ставку - 0,825%, проценти за понадстрокове користування кредитом 4.00%; пеня -4,00% на день; орієнтовна реальна річна процентна ставка 1687,02%, орієнтовної загальної вартості кредиту 4164,27 грн .
Технологія (порядок) укладання договору дистанційно, в електронній формі з використанням ІКС та створення електронних підписів сторін, наведено у п. 5 договору.
За змістом підпунктів 5.1-5.3 кредитного договору, позичальник ознайомився з Паспортом споживчого кредиту та Офертою, що містить в тому числі проект договору, політикою конфіденційності, Правилами надання коштів та банківських металів у кредит, інформацією передбаченою Законом України «Про споживче кредитування», Законом України « Про фінансові послуги та фінансові компанії» , Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про захист персональних даних» .
Відповідно до п. 5.12 кредитного договору електронні підписи сторін накладаються на договір, після чого кредитодавець на виконання вимог Положення, затвердженого постановою Національного банку України від 03.11.2021 №113 додатково накладає кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікаційною електронною позначкою часу, після чого його умови вважаються прийнятими, а договір укладеним.
Розділом 6 цього договору визначено, порядок нарахування,сплати Процентів, Комісії та інших платежів, порядок повернення Кредиту.
У відповідності до п. 6.1 Договору кредиту №73144629, за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі визначеному п.2.2 Договору.
Сторонами договору погоджено способи повернення кредиту, сплати процентів та комісії за надання кредиту: в особистому кабінеті на Сайті Кредитодавця; за допомогою інтернет -банкінгу позичальника; в касі банку надавши реквізити кредитодавця; у терміналах самообслуговування; на сайті EasyPay, City24, Bank 24.
Дослідивши докази, суд вважає, що частині вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором надання коштів у кредит ( з комісією за надання кредиту) №73144629 від 14 лютого 2025 року слід відмовити з тих мотивів, що серед наданих суду матеріалів відсутні докази видачі кредиту за вказаним договором позичальнику.
На підтвердження позовних вимог за Договором надання коштів у кредит ( з комісією за надання кредиту) №73144629 від 14 лютого 2025 року позивачем додано до позову копію вказаного договору, додаток №1 до договору, додаткову угоду №8 до Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025; акт прийому - передачі Реєстру Боржників від 26.08.2025; платіжну інструкцію №96 від 29.08.2025 до договору факторингу; реєстр боржників №14 від 26.08.2025; розрахунки за Договором №73144629, онлайн сервіс створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.
Так, доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановленіЗаконом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.
У разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.
Разом із тим, позивачем ТОВ`ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів згідно кредитного договору №73144629 від 14 лютого 2025 року на рахунок відповідача ОСОБА_1 .
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «UnionAlimentariaSanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до вимог частин 3 та 4статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.
Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
Додана до позовної заяви копія Договору надання коштів у кредит ( з комісією за надання кредиту) №73144629 від 14 лютого 2025 року з додатком, розрахунок заборгованості не свідчать про отримання відповідачем кредитних коштів.
Крім того, посилання виключно на розрахунок заборгованості за кредитним договором як на підставу задоволення позовних вимог є необґрунтованими, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19.
У зв`язку із не доведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів відповідачу, не підтвердження позивачем належного виконання ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» умов вищезазначеного кредитного договору, а також відсутності належних доказів фактичного користування відповідачем кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника), підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за вказаними договорами відсутні.
Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20 травня 2022 року, винесеній у справі №336/4796/18.
Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за Договором надання споживчого кредиту №8311848 від 22 вересня 2024 року.
Матеріали справи свідчать, що 22 вересня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» ( надалі Товариство) та ОСОБА_1 ( надалі Споживач або відповідач) було укладено договір N 8311848 про надання споживчого кредиту, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С8179 ( надалі договір N 8311848).
Згідно п. 1.1 вказаного Договору,Укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний застосунок "CreditPlus". Ідентифікація Споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет/ Мобільний застосунок "CreditPlus", в порядку передбаченому Договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний Споживачем при вході(в т.ч через месенджери), та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно Пароля входу до Особистого кабінету/Мобільного застосунку "CreditPlus". При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ Мобільного застосунку "CreditPlus".
Відповідно до п. 1.2 зазначеного Договору, на умовах, встановлених договором, Товариство зобов`язується надати Споживача кредит у гривні, а Споживач зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Відповідно до п. 2.1 зазначеного Договору, кошти на кредит надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_4 .
Відповідно до п. 3.1 зазначеного Договору, проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто методом "факт/факт".
Згідно п. 3.2 вказаного Договору, до періоду розрахунку процентів включається день надання кредиту та день фактичного повернення кредиту. У випадку, якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день.
За умовами п. 4.4. Споживач, серед іншого, зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені ( у разі наявності) на інші платежі передбачені договором. .
Відповідно до п. 5.1 зазначеного Договору, сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів.
Пунктом 9.6 договору сторони погодили Цей Договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі Сторони Товариства електронним підписом, Споживачу в Особистий кабінет/Мобільний застосунок "CreditPlus» для ознайомлення та підписання.
Поряд з цим умовами договору передбачено, що Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що створений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІКС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору створює підпис Споживача на Договорі та вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.
Підписуючи цей Договір, Споживач підтверджує, що: перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.1, 2 ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та розміщена на Веб-сайті; - він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», (далі - Правила), що розміщені на Веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися ( п. 9.8 Договору).
Крім того, в матеріалах справи міститься підписана таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (одноразовий ідентифікатор С8179) та в якій містяться відомості про позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови.
Отже, договір № 8311848 від 22 вересня 2024 року є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України, а також ст. 1054 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності для укладення Договору і волевиявлення учасників Договору було вільним.
На підтвердження виконання ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором позивачем надано лист ТОВ «ПЕЙТЕК» вих. № 20251114-1.1 від 14.11.2025 за змістом якого, відповідно до договору про організацію переказу грошових коштів №190122-1 від 19.01.2019 укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ПЕЙТЕК» було успішно зараховано 22.09.2024 грошові кошти у сумі 5800,00 на платіжну карту НОМЕР_4 , яка вказана у п. 2.1 договора № 8311848.
Таким чином, ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 5800,00 грн.
Водночас ОСОБА_1 не надано виписки по платіжній картці НОМЕР_4 на спростування обставин отримання 22.09.2024 кредиту в сумі 5800 грн.
У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем обов`язку за укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 договору кредиту № 8311848 з повернення кредиту в сумі 5800 грн та сплати процентів у розмірі 6832,98 грн.
Будь-яких доказів, які б спростували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем суду не представлено.
При цьому, з розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування відсотків за користування кредитом здійснено в межах строку кредитування та розрахунок, наданий позивачем, є математично правильним.
Судом враховано, що відповідач обізнаний про наявність судового спору у даній справі, поряд з цим ОСОБА_1 не надано будь-яких доказів, які б спростували твердження позивача, як і не надано контррозрахунку на проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаними кредитними договорами.
Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 18.06.2024 N 3817-IX, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, на період дії воєнного стану позичальники звільняються від сплати заборгованості за штрафними санкціями.
Судом також встановлено, що 13 листопада 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» ( надалі Клієнт) та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів»" ( надалі Фактор) було укладено договір факторингу № 13112025, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.
Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору, за цим договором позивач (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Авентус Україна» (Клієнта) (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Згідно з п. 1.2. Договору факторингу перехід від Клієнта (ТОВ «Авентус Україна») до Фактора (позивача) вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор (позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.
Відповідно до частини першої ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За приписами ч. 1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
За змістом ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст.652ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.2ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.
Відповідно до ч. 1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За приписами ч. 1, 3 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Стаття 514 ЦК України встановлює, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною 2 ст.517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За правилами статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів»"не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, якою передбачено що, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів»» має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує таке.
В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду.
Судом встановлено, що позивач поніс судові витрати, у виді сплати судового збору в сумі 3328,00 грн.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1930,24 грн (3328,00 грн х 58% / 100 %) судового збору
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 205, 207, 512, 514, 513, 516,1050,1054,1055,1077,1078ЦК України ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 133, 137, 141, 223, 263-265, 282 ЦПК України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Європейська агенція з повернення боргів»" до ОСОБА_1 - задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення проголошено 15 квітня 2026 року.

Суддя В.М. Сіянко