ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/3056/18
номер провадження 6/695/23/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Середи Л.В.,

за участі секретаря с/з Оніщенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», Золотоніський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2026 року ТОВ «Капіталресурс», через систему «Електронний суд», звернулося до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з вказаною заявою, в якій просить суд: замінити стягувача у виконавчому листі №695/3056/18 від 01.07.2019, що виданий Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу, з АТ КБ «Приватбанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» та видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» дублікат виконавчого листа №695/3056/18 від 01.07.2019 року, що виданий Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення боргу з ОСОБА_1 ..

Заяву обґрунтовує тим, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н, згідно якого, останньому було надано грошові кошти (кредит) на споживчі цілі, та встановлений графік повернення їх. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. В подальшому, позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено та на виконання рішення видано виконавчий лист №695/3056/18, який первісним стягувачем було пред`явлено до виконання.

15.05.2020 державним виконавцем Золотоніського міськрайонного ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) виконавче провадження було завершено, оригінал виконавчого листа направлено стягувачу. Однак оригінал вищевказаного виконавчого листа на адресу стягувача не надходив, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження жодних відкритих виконавчих проваджень про стягнення боргу з боржника на підставі вищевказаного виконавчого листа немає.

22 серпня 2025 року між АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Капіталресурс» було укладено Договір факторингу №8-22-08/2025, за яким було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором відповідача.

Таким чином, кредитора по договору було замінено з АТ КБ «Приватбанк» на ТОВ «Капіталресурс». Окрім того, кредитний договір відповідача на момент звернення заявника з даною заявою є дійсним та не оскаржувався сторонами по справі.

У зв`язку з вказаним, ТОВ «Капіталресурс» на даний час, внаслідок відсутності виконавчого документу, не може реалізувати свої права, як стягувача, що гарантовані законодавством України, а тому новий кредитор звернувся до суду із даною заявою.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, у заяві просив розгляд справи провести без його участі.

Представник заінтересованої особи - Золотоніський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи провести без його участі, заявлені вимоги вирішити на розсуд суду.

Інші заінтересовані особи ( ОСОБА_1 , АТ КБ «Приватбанк») у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, шляхом направлення судових повісток на їх адреси, які зазначені у заяві.

Згідно п.2 ч.3 ст.442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути заяву без участі заявника та заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд, врахувавши доводи заявника, викладені у заяві про заміну стягувача у та видачу дубліката виконавчого листа, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи №6953056/18 в обсязі, необхідному для правильного вирішення заявлених вимог, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20.08.2013 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №б/н, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 якого, рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.04.2019 року у цивільній справі №695/3056/18, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість в сумі 6798,02 грн. та судовий збір в сумі 1762 грн.

Вищевказане рішення набрало законної сили та 01.07.2019 року на адресу АТ КБ «Приватбанк» направлено копію вказаного рішення суду та виконавчий лист по даній цивільній справі стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, вищевказані рішення та виконавчий лист АТ КБ «Приватбанк» отримало 05.07.2019 року.

Як вбачається з витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження, у провадженні органу ДВС, серед іншого, перебувало виконавче провадження №59803544, яке відкрите 15.08.2019 року, в якому боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем АТ КБ «Приватбанк». Стан виконавчого провадження завершено.

12.05.2020 року головним державним виконавцем Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прокопенко В.В., у виконавчому провадженні №59803544, винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, якою вирішено виконавчий лист №695/3056/18, виданий 01.07.2019 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 20.08.2013 року повернути стягувачу. Виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 12.05.2023 року.

22 серпня 2025 року між АТ КБ «Приватбанк» («Клієнт») та ТОВ «Капіталресурс» («Фактор») укладено Договір факторингу №8-22-08/2025.

Відповідно до п.1 зазначеного Договору факторингу, за цим договором, в порядку та на умовах, ним визначених: клієнт відступає належні йому права вимоги (Прав вимоги), а саме права грошової вимоги клієнта до позичальників, зазначених у Реєстрі боргових зобов`язань (за формою, що наведена у Додатку №1 до цього договору), який складається клієнтом, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами (з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них), що укладені між клієнтом та боржниками, та перелік яких наведено згідно з відповідним реєстром боргових зобов`язань, а фактор здійснює фінансування клієнта шляхом купівлі у нього Прав вимоги та сплачує клієнту за права вимоги грошові кошти (купівельну ціну) у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Згідно п.4 вказаного Договору факторингу за цим договором фактор набуває прав кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками грошових зобов`язань за основними договорами (повернення боржниками сум основного боргу (кредиту), погашення заборгованості за нарахованими, але не сплаченими за користування кредитними коштами процентами, право вимагати сплати неустойки (пені, штрафів), передбачених основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, три проценти річних), права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень щодо боржників, задоволення всіх своїх вимог (повернення суми основної заборгованості, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків, тощо), що випливають з умов основних договорів, за рахунок майна боржників, тощо. Розмір заборгованості за основними договорами, права вимоги за якими переходять до фактора, вказаний у відповідному Реєстрі боргових зобов`язань.

Моментом (днем) переходу до фактора прав вимоги (у відповідній частині) є день підписання сторонами відповідного Акту приймання-передачі відповідного Реєстру боргових зобов`язань (за формою, що наведена у Додатку №2 до цього договору), що відповідає частині основних договорів за відповідним етапом відступлення прав вимоги, як зазначено у попередньому абзаці цього договору, який підписується сторонами на паперових носіях і в електронному вигляді шляхом підписання кваліфікованими електронними підписами уповноважених представників сторін.

08 вересня 2025 року клієнтом АТ КБ «Приватбанк» та фактором ТОВ «Капіталресурс» підписано та скріплено печатками сторін Акт №2 приймання-передачі Реєстру боргових зобов`язань №2 від 08 вересня 2025 року за Договором факторингу №8-22-08/2025 від 22 серпня 2025 року.

Відповідно до витягу з Реєстру боргових зобов`язань №2 до Договору факторингу №8-22-08/2025 від 22 серпня 2025 року, ТОВ «Капіталресурс» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №б/н від 20.08.2013 року в сумі 5974,36 грн.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно з ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив..

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні, він замінюється правонаступником.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування).

В зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України, за заявою заінтересованою сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, настання певних обставин, що мають юридичне значення, зокрема вибуття АТ КБ «Приватбанк» із зобов`язання після постановлення на його користь судового рішення та видачі на підставі цього рішення виконавчого листа, є підставою для заміни стягувача АТ КБ «Приватбанк» на його правонаступника ТОВ «Капіталресурс» у межах суми, право вимоги на яку правонаступником набуто.

Суд вважає, що у разі позбавлення заявника ТОВ «Капіталресурс» права на здійснення процесуального правонаступництва та заміну стягувача під час примусового виконання рішення суду будуть порушені приписи ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у відповідності до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява ТОВ «Капіталресурс» у частині заміни стягувача у виконавчому листі підлягає задоволенню.

Крім того, у пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Згідно п.п.17.4 п.1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року по справі №196/673/14-ц (провадження № 61-21357св21) зроблено висновок, що: «аналіз пункту 17.4. розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2023 року по справі №6-66/2011 (провадження № 61-8679св22) зроблено висновок, що: «дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено».

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не були виконані втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Отже, підставами для видачі дубліката виконавчого листа є, насамперед, доведеність втрати оригіналу виконавчого листа.

Заявник ТОВ «Капіталресурс» у заяві про видачу дубліката виконавчого листа вказує, що на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №61632637 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа. 06.08.2020 року державним виконавцем ВДВС вищевказане виконавче провадження було завершено, оригінал вищевказаного виконавчого листа направлено стягувачу. Станом на теперішній час оригінал вищевказаного виконавчого листа на адресу стягувача не надходив, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження жодних відкритих виконавчих проваджень про стягнення боргу з боржника на підставі вищевказаного виконавчого листа не має.

З викладеного вбачається, що заявник ТОВ «Капіталресурс» вказує лише на обставини, які свідчать виключно про відсутність у стягувача, тобто у ТОВ «Капіталресурс» вищевказаного виконавчого листа, оскільки станом на теперішній час виконавчий лист йому не надходив.

У постанові Верховного Суду від 18 листопад 2020 року у справі №263/4331/18 зазначено, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 09 жовтня 2019 у справі №2-6471/06.

Водночас суд зауважує, що на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, оригінал листа у справі №695/3056/18 перебував у розпорядженні АТ КБ «Приватбанк». Оскільки 08 вересня 2025 року права вимоги за кредитним договором №б/н від 20.08.2013 р. перейшли від банку до ТОВ «Капіталресурс», саме первісний кредитор (АТ КБ «Приватбанк») мав забезпечити передачу оригіналу виконавчого документа новому стягувачу разом із правами вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Однак, доказів не направлення на адресу АТ КБ «Приватбанк» та не надходження на адресу вказаного виконавчого листа, відповідно до вищевказаної постанови головного державного виконавця, а також відсутності у АТ КБ «Приватбанк» вказаного виконавчого листа, матеріали заяви не містять.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з матеріалів заяви об`єктивно неможливо встановити, що виконавчий лист №695/3056/18, який видано Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області 01.07.2019, дійсно був втрачений, а також обставини, за яких було втрачено виконавчий лист у цій цивільній справі, у разі, якщо такий дійсно був втрачений.

На необхідність встановлення судом обставин, за яких було втрачено виконавчий лист, та доказів, які надані товариством на підтвердження втрати виконавчого листа, наголосив Верховний суд у постанові від 19 лютого 2025 року у справі №459/1524/16-ц.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.ч.1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ «Капіталресурс» у частині вимог про видачу дубліката виконавчого листа.

На підставі викладеного, відповідно до ст.512, 514, 516, 517 ЦК України, згідно зі ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст.1, 2, 12, 13, 76, 78, 79, 81, 89, 177, 247, 259, 263-265, 273, 354, 442, п.17.4 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», Золотоніський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа, - задовольнити частково.

Замінити стягувача Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс», адреса: 04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, буд.28А, , у виконавчому листі №695/3056/18, що виданий Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області 01.07.2019 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 20.08.2013 року.

У задоволенні решти заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Середа Л.В.