У Х В А Л А

08 квітня 2026 року

м. Київ

справа № 145/175/20

провадження № 61-14222св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулейкова І.Ю., Коломієць Г.В. (суддя-доповідач), Лідовця Р.А., Черняк Ю.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Комунальне підприємство «Гніваньводопостач»,

розглянув заяву представника Комунального підприємства «Гніваньводопостач»- адвоката Швеця Олега Федоровича про роз`яснення постанови Верховного Суду від 26 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Гніваньводопостач» про визнання незаконними, скасування наказів про застосування дисциплінарних стягнень і звільнення з роботи, зміну дати та формулювання причини звільнення, стягнення заборгованості із заробітної плати, розрахунку при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Байдак В. Г. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 17 вересня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить суд скасувати оскаржуване судове в частині скасування рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 04 червня 2024 року про задоволення позовних вимог про зміну дати і формулювання причин звільнення, а також середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та залишити в силі в цій частині рішення суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2025 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Байдака В. Г. задоволено частково. Постанову Вінницького апеляційного суду від 17 вересня 2024 року у частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку скасовано, прийнято в цій частині нову постанову.

Позов ОСОБА_1 у частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволено частково.

Стягнуто з КП «Гніваньводопостач» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 982 024,55 грн.

В іншій частині постанову Вінницького апеляційного суду від 17 вересня 2024 року залишено без змін.

Стягнуто із КП «Гніваньводопостач» на користь держави судовий збір у розмірі 19 640,50 грн.

Стягнуто із КП «Гніваньводопостач» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, понесені нею в суді касаційної інстанції, у розмірі 5 000,00 грн.

У лютому 2026 року від представника КП «Гніваньводопостач» - адвоката Швеця О. Ф. надійшла заява, у якій він просив роз`яснити резолютивну частину постанови у тій частині, чи підлягають утриманню податки із середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 982 024,55 грн.

У березні 2026 року матеріали справа надійшли до Верховного Суду.

Відповідно до частин першої-другої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні його змісту. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті в судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко збігаються з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування, і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові або невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішення, які нечітко сформульовані або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Абзацом другим пункту 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, суми нарахованої заробітної плати враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, у яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Постанова Верховного Суду, у тій частині, про роз`яснення якої подано заяву, (чи підлягають утриманню податки із суми середнього заробітку, стягнутого судом) не допускає кількох варіантів тлумачення висновків суду, ця постанова є мотивованою і зрозумілою, тому не підлягає роз`ясненню в порядку статті 271 ЦПК України.

Подібний висновок викладено у пункті 7.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2025 року у справі № 990/317/23 (провадження № 11-99заі24).

У контексті наведеного, колегія суддів Верховного Суду зауважує, що питання, на яке КП «Гніваньводопостач» хоче отримати роз`яснення у порядку статті 271 ЦПК України, поставлено у такому аспекті, що вимагає від суду додаткового обґрунтування вже прийнятої ним постанови, що чинним законодавством України не передбачено і є неприпустимим.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд вважає, що його постанова від 26 листопада 2025 року є цілком зрозумілою та не містить недоліків, що ускладнюють реалізацію цього судового рішення.

Отже, у задоволенні заяви представника КП «Гніваньводопостач»- адвоката Швеця О. Ф. про роз`яснення постанови Верховного Суду 26 листопада 2025 року слід відмовити.

Керуючись статтею 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Комунального підприємства «Гніваньводопостач»- адвоката Швеця Олега Федоровича про роз`яснення постанови Верховного Суду від 26 листопада 2025 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. Ю. Гулейков

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк