15.04.2026 Суддя Маркосян М. В.
Справа № 644/3972/26
Провадження № 2-о/644/149/26
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

15 квітня 2026 року.

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі судді Маркосян М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, про оголошення особи померлою,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить оголосити громадянина України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - лінійного наглядача лінійно-кабельного відділення зв`язку 2 взводу зв`язку роти зв`язку тилового командного пункту польового вузла зв`язку Військової частини НОМЕР_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ), померлим (загиблим) ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 20:30 в районі населеного пункту Гродівка Покровського району Донецької області під час виконання обов`язків військової служби по захисту територіальної цілісності та суверенітету України від збройної агресії російської федерації, у бойовій обстановці, під час виконання бойових завдань у складі сил та засобів, залучених до відсічі та стримування збройної агресії російської федерації. Датою смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 . Місце смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати селище Гродівка Покровського району Донецької області.

Вивчивши надану заяву та додані до неї документи суд вважає за необхідне залишити її без руху для усунення недоліків.

Згідно ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. В той же час, в заяві визначена ще одна вимога «про встановлення причинно-наслідкового зв`язку» яка не підлягає розгляду у складі суду (суддя та двоє присяжних), передбаченому ч.4 ст.293 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно роз`яснень, викладених в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 137 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 274 ЦПК.

Відповідно до статті 308 ЦПК України Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: відсутність особи в місці її постійного проживання; відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи, суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення особи померлою ґрунтується на юридичному, достатньо обґрунтованому припущенні смерті особи.

У відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

На цьому також наголошено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про оголошення особи померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно до статті 307 ЦПК України, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Одночасно суд вживає заходів через органи опіки та піклування щодо встановлення опіки над майном фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, якщо опіку над майном ще не встановлено.

Так, визнання особи померлою є крайньою мірою та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи.

За правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою прирівнюється до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина.

У заяві представник заявника вказує, що оголошення ОСОБА_2 померлим необхідно заявниці для реалізації прав на оформлення спадкових прав та реалізацію особистих майнових та немайнових прав заявника.

Відповідно до статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини.

Виходячи з цього, заінтересованими особами у даній справі мають бути усі спадкоємці особи, якщо вони є, чи відповідна територіальна громада, а також особи, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги. В заяві також має бути зазначено власником якого саме майна є особа, яка визнається померлою і чи потребує це майно встановлення над ним опіки.

Разом з тим, представником заявника не залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб, які мають право на спадщину, а за відсутності інших спадкоємців територіальну громаду.

В заяві також не зазначено власником якого саме майна є ОСОБА_2 , який визнається померлим.

Одночасно, суд роз`яснює заявниці, що відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, зазначеної у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 встановлено, що суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій.

Отже, в заяві суд пропонує заявниці конкретизувати, чи закінчились активні бойові дії на місці ймовірної загибелі ОСОБА_2 та коли вони закінчились. Але ці обставини, також, можуть бути встановлені і при розгляді справи.

Крім того, частиною 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись до суду із заявою, заявником зазначено, що відповідно до вимог п.14 ч.2 ст.3 ЗУ «Про судовий збір» в якій зазначено, що судовий збір не справляється за подання заяви про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або антитерористичних операцій та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Однак, заявниця звертається із заявою про оголошення особи померлою, а не про встановлення факту смерті, тож не звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», який набрав чинності з 1 січня 2025 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3328 грн.

Згідно пункту 4 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою судовий збір складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 665,60 грн. Відтак, за звернення до суду із вказаною заявою, заявнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 665,60 грн. та надати до суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують звільнення заявника від сплати судового збору. Реквізити для оплати судового збору наявні на офіційному веб-сайті Індустріального районного суду м. Харкова за посиланням https://og.hr.court.gov.ua/sud2029/gromadyanam/sudzbir/ .

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 175,177,185, 258-261,353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, про оголошення особи померлою - залишити без руху та запропонувати заявниці не пізніше п`яти днів з дня отримання вказаної ухвали усунути недоліки з додержанням вимог ст. ст. 175, 177, п. п. 1, 2 ч. 1, 305-306 ЦПК України.

У разі невиконання ухвали в зазначений термін, заява вважається не поданою та повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Марина МАРКОСЯН