_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/239/26
УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

13.04.2026

Київський районний суд м. Одеси,

головуючий суддя Куриленко О.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та скасування арешту,

ВСТАНОВИВ:

09 квітня 2026 року на електронну пошту суду від позивача ОСОБА_1 надійшла позовна заява, в якій він просить: здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , наступним чином: - В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, виділити в натурі земельну ділянку у приватну власність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що відповідає 1/2 частки земельної ділянки, площею 0.0214 га, кадастровий номер: :33:021:0283, для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101, за результатами проведення судової земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи з грошовою компенсацією за відступ від рівності часток; В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, виділити в натурі земельну ділянку у приватну власність ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що відповідає 1/2 частки земельної ділянки, площею 0.0214 га, кадастровий номер: :33:021:0283, для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101, за результатами проведення судової земельнотехнічної та оціночно-земельної експертизи з грошовою компенсацією за відступ від рівності часток. Скасувати арешт накладений Приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком Валерієм Миколайовичем при примусовому виконання виконавчого листа №947/38543/25 виданого 20.01.2026р. суддею Київського районного суду міста Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості №63411101, рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, серія та номер: 80191321, видавник: Приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. та арешт нерухомого майна №63410960, рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, серія та номер: 80191321, видавник: Приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. відомості з ДЗК, серія та номер: 101966711, виданий 06.02.2026, видавник: Державний земельний кадастр, щодо 1/2 земельної ділянки площею 0.0214 га, кадастровий номер: :33:021:0283, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101.

Ухвалою судді від 10.04.2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та скасування арешту, залишено без руху. Надано позивачу 5-ти денний строк для усунення недоліків заяви.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву, в якій просить: застосувати заходи забезпечення позову шляхом зупинення продажу (реалізації) земельної ділянки площею 0,0214 га, кадастровий номер: :33:021:0283, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101, що здійснюється на електронному аукціоні електронної торгової системи Prozorro. Продажі за лотом №197 ID:LAE001-UA-184 | 69b161ffd97f859d816761f1, а також заборони суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, до вирішення даної справи по суті та набрання законної сили судового рішення по справі, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо нерухомого майна: земельної ділянки площею 0.0214 га, кадастровий номер: :33:021:0283, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101.

В обґрунтування заяви зазначає, що 27 вересня 1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб. Під час перебування у шлюбі, сторонами за спільні кошти було набуто майно, яке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме: земельна ділянка площею 0,0214 га, кадастровий номер: :33:021:0283, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯГ №954542, виданий 08.08.2007, видавник: Одеське міське управління земельних ресурсів. Право власності на яку зареєстровано на відповідача. Дані обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Також зазначає, що 12.05.2025 року ОСОБА_2 , не в інтересах сім`ї, було позичено у ОСОБА_3 в борг 1 630 000 грн., про що було укладено розписку зі строком повернення до 01.08.2025 р. Однак виконати грошові зобов`язання за договором позики укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у простій письмовій формі у вигляді розписки від 12.05.2025 р. ОСОБА_2 не змогла вчасно, у зв`язку з чим у жовтні 2025 року ОСОБА_3 звернувся з позовними вимогами до суду. 21.11.2025 року у цивільній справі №947/38543/25 було винесено рішення, яким позовні вимоги були задоволені та стягнуто з ОСОБА_2 1 698 460,00 грн., з яких у якості основної суми боргу 1 630 000,00 грн., відсотки 68 460,00 грн., а також судові витрати 15 745,60 грн. Зазначене судове рішення набрало законної сили. За наслідком чого, було видано виконавчий лист №947/38543/25 від 20.01.2026 р.

Стверджує, що нещодавно ОСОБА_1 стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком Валерієм Миколайовичем при примусовому виконанні виконавчого листа №947/38543/25, виданого 20.01.2026 року суддею Київського районного суду міста Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості було виставлено вищезазначену земельну ділянки на торги з метою погашення боргу. Стверджує, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком Валерієм Миколайовичем не було виділено частку ОСОБА_2 з спільного майна подружжя, тому, фактично, на сьогоднішній день, приватним виконавцем здійснюється продаж в тому числі і частки нерухомого майна ОСОБА_1 у спільному сумісному майні подружжя. Згоду на відчуження своє частки у спільному майні подружжя ОСОБА_1 не надавав. Торги з продажу спірного нерухомого майна вже призначені на 13 квітня 2026 року та без накладення арешту з забороною та зупинення продажу, нерухоме майно може бути відчужене і є підстави вважати, що у разі не застосування зазначеного способу забезпечення позову є ризики не виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача та потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Зазначає, що вищезазначеними діями порушуються права та інтереси позивача. Приймаючи, що у позасудовий спосіб неможливо вирішити питання поділу вищевказаного спільного сумісного майна подружжя, а саме земельної ділянки, продаж на торгах спільного майна подружжя без згоди позивача, без виділу частки ОСОБА_2 з спільного майна подружжя, позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом в судовому порядку про поділ майна подружжя.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Забезпечення позову це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення в подальшому (п.4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 Пленум Верховного Суду України).

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За положеннями п.п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України, встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив судам Пленум Верховного Суду України в пункті 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Вказане свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

У Постанові від 15.09.2020 р. у справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 17.11.2021 року у справі №316/844/21 (провадження №61-14849св21).

Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» зупинення вчинення виконавчих дій та виконавчого провадження належить до виключної компетенції виконавця, який зупиняє їх у випадках, передбачених ст. 34, 38 вказаного Закону.

Таким чином, заявлені вимоги ОСОБА_1 щодо зупинення продажу (реалізації) земельної ділянки площею 0,0214 га, кадастровий номер: :33:021:0283, в рамках виконавчого провадження у цивільній справі №947/38543/25 є такими, що суперечать нормам чинного законодавства. Тому у задоволенні клопотання слід відмовити .

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 149,150, 151,153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та скасування арешту, відмовити.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. М. Куриленко