Справа № 308/5312/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення завданої шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , у якій просить стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на його користь невиплачене грошове забезпечення (заробітну плату) як матеріальну шкоду за період служби з 20.05.2023 по 04.09.2024 включно у розмірі 635 040,21 грн, заподіяну в результаті застосування пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №481 від 12 травня 2023 року, який був визнаний протиправним та нечинним.

Ознайомившись із поданою позовною заявою та доданими до неї матеріалами, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Способи захисту цивільних прав передбачені ст. 16 ЦК України, яка регулює приватноправові відносини.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору про право цивільне, а по-друге, суб`єктний склад такого спору, в якому однією зі сторін, як правило, є фізична особа.

Водночас завданням адміністративного судочинства відповідно до ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Статтею 5 КАС України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений цією статтею, у тому числі шляхом стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлений інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь у спорі суб`єкта владних повноважень є обов`язковою, але недостатньою ознакою для віднесення спору до адміністративної юрисдикції. Визначальною є суть спору та характер правовідносин, з яких він виник.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин та юридичної природи обставин справи.

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з проходженням позивачем військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 та нарахуванням і виплатою йому грошового забезпечення під час проходження такої служби.

Відносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни врегульовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру.

Питання соціального і правового захисту військовослужбовців, у тому числі їх матеріального та грошового забезпечення, регулюються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Отже, спір щодо нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовцю, у тому числі спір щодо недоотриманих сум грошового забезпечення за період проходження військової служби, є спором, пов`язаним із проходженням публічної служби, а тому підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Те, що позивач визначив свої вимоги як вимоги про відшкодування шкоди, не змінює правової природи спірних правовідносин, оскільки фактично позовні вимоги стосуються виплати недоотриманого грошового забезпечення, яке, на думку позивача, не було нараховане у належному розмірі під час проходження військової служби.

Таким чином, заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а віднесені до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 5 ст. 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження у справі з підстав, встановлених пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

За таких обставин у відкритті провадження у справі слід відмовити, роз`яснивши позивачу право на звернення до суду адміністративної юрисдикції.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186, ст. 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення завданої шкоди - відмовити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даного спору віднесено до юрисдикції адміністративного суду та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання судом та може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Бедьо В.І.