Провадження № 2/679/629/2026
Справа № 679/371/26
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

06 квітня 2026 року місто Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Грибанова Л.О., ознайомившись з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

24 березня 2026 року до Нетішинського міського суду надійшла позовна заява ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до положень діючого цивільного процесуального законодавства України позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст.175, ст.177 ЦПК України.

Так, у відповідності до положень ст.177 ч.4 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ст.133 ч.2 ЦПК України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року (зі змінами).

За приписами ст.9 Закону України «Про судовий збір», що унормовує зарахування судового збору до Державного бюджету України, ч.1) судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, ч.2) суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, судовий збір є сплаченим з моменту зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України.

Однак, вивченням матеріалів, доданих до позовної заяви ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, встановлено, що на підтвердження сплати судового збору за подання до Нетішинського міського суду зазначеної позовної заяви позивачем ТОВ «Споживчий центр» долучено платіжний документ платіжну інструкцію за №СЦ00088847 від 19 березня 2026 року про сплату судового збору в розмірі 2662 гривні 40 копійок за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 , скерованим до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, за реквізитами отримувача ГУК у Полт.обл/Лубенськ р-н/22030101, що не може бути прийнято судом в якості доказу сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі при зверненні ТОВ «Споживчий центр» до Нетішинського міського суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Тож, на думку суду, означене є підставою для залишення позовної заяви ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, без руху, оскільки, відкриття провадження у справі за заявою, яка не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, є свідченням надання заявникові певних привілеїв, не передбачених законом, що є не припустимим.

На підставі викладеного, суд, з урахуванням положень ст.185 ч.1 ЦПК України, відповідно до яких суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 і ст.177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, і, одночасно, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи положення ст.6 п.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі, й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух, при цьому, право на суд не є абсолютним, і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави, вважає за необхідне позовну заяву ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишити без руху, до усунення зазначених недоліків, які мають бути усунуті шляхом надання до суду (30100, місто Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, проспект Незалежності, 12) доказу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, у відповідності до приписів ст.4 ч.2 п.1) п.п.1) Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року (зі змінами), який складає за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі у розмірі 3328 гривень, або ж доказу, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору, відповідно до закону.

Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити, що для повернення помилково сплаченого судового збору, зокрема, сплаченого з технічною помилкою в призначенні платежу, діючим законодавством передбачено механізм повернення з державного бюджету помилково сплачених сум судового збору, а саме, платнику необхідно звернутись до суду (на рахунок якого помилково перерахований судовий збір) із заявою про отримання подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету, форму якого визначено Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим Наказом МФ України №787 від 03 вересня 2013 року.

Також, суд вважає за доцільне зазначити, що вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, суд вважає необхідним наголосити, що, у відповідності до положень ст.185 ч.3 ЦПК України, якщо позивач, відповідно до Ухвали суду, у встановлений строк, виконає вимоги, визначені ст.175 і ст.177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, і, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, керуючись ст.175, ст.185 ЦПК України, суд,

постановив:

Позовну заяву ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишити без руху.

Надати позивачеві ТОВ «Споживчий центр» строк протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху на усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду (30100, місто Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, проспект Незалежності, 12) доказу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, у відповідності до приписів ст.4 ч.2 п.1) п.п.1) Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року (зі змінами), який складає за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі у розмірі 3328 гривень, або ж доказу, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору, відповідно до закону.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: