УХВАЛА

06 квітня 2026 року

м. Київ

справа № 727/12638/24

провадження № 61-1754ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М.,

Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Максимчук Анжела Вікторівна, на постанову Чернівецького апеляційного суду від 16 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору, - Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Чернівецької міської ради, до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 27 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні позову.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 16 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 27 жовтня 2025 року в частині розподілу судових витрат на правничу допомогу залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Змінено резолютивну частину рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 27 жовтня 2025 року, доповнено її абзацом другим наступного змісту:

«Попередити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про необхідність змінити ставлення до виконання своїх обов`язків щодо виховання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

11 лютого 2026 року через підсистему «Електронний Суд» подана до Верховного Суду касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Максимчук А. В., на постанову Чернівецького апеляційного суду

від 16 січня 2026 року.

У касаційній скарзі представник заявника просить суд касаційної інстанції скасувати постанову апеляційного суду в частині розподілу судових витрат та в частині доповнення резолютивної частини рішення суду першої інстанції та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення витрат з ОСОБА_4 на користь заявника на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Верховного Суду від 23 лютого 2026року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для поданнянової редакції касаційної скарги, оформленої у відповідності до вимог статті 392 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, та надання доказів надсиланнянової редакції касаційної скарги учасникам справи.

На виконання вимог вказаної ухвали представник заявника засобами поштового зв`язку подала до суду касаційну скаргу у новій редакції з доданими до неї матеріалами.

Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2026 року продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги представника заявникана постанову Чернівецького апеляційного суду від 16 січня 2026 року.

Вимоги вказаної ухвали представник заявника виконав.

У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження судового рішення представник заявника зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме суд застосував норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 07 квітня 2021 року у справі № 910/12876/19,

від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22.

Крім цього, представник заявника вважає, що апеляційний суд порушив право відповідача на участь у судовому засіданні та принцип змагальності, що полягає розгляд справи судом за відсутності останнього та його представника без належної оцінки поданого клопотання про відкладення розгляду справи та доданих до нього доказів поважності неявки сторін.

Також представник заявника вважає, що апеляційний суд вийшов за межі та порушив принцип диспозитивності, оскільки фактично доповнив резолютивну частину рішення новим зобов`язальним приписом у вигляді попередження, що не заявлено позивачем та не було предметом позову.

Представник заявника вважає, що суд апеляційної інстанції безпідставно застосував правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові

від 06 березня 2024 року у справі № 317/2256/22, від яких, на його думку, слід відступити, щодо встановлення в резолютивній частині рішення зобов`язального примусу у вигляді попередження про необхідність зміни ставлення до виконання батьківських обов`язків. На думку представника заявника виникає питання чи може суд, за наявності встановлених фактичних обставин щодо участі батька у виховані дитини та позбавлення батьківських прав, самостійно з власної ініціативи встановлювати зобов`язальний припис у вигляді попередження про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, при цьому не зазначивши, яке саме ставлення підлягає зміні, у який спосіб така зміна має бути здійснена, який орган уповноважений встановити факт здійснення зміни ставлення та відповідно до якої норми такий орган (суд) має встановити відповідний факт.

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма

статті 394 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 4 частини другої

статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 260, 389, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Максимчук Анжела Вікторівна, на постанову Чернівецького апеляційного суду від 16 січня 2026 року.

Витребувати із Шевченківського районного суду міста Чернівці цивільну справу № 727/12638/24 за позовом ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору, - Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Чернівецької міської ради, до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська