СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/25/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Журибеда О.М.,

при секретарі Шило М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Обухівський відділ Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить: зобов`язати Обухівський відділ Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України припинити чинність арештів (заборон, обтяжень) частини належної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , квартири АДРЕСА_1 та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна номер запису про обтяження 8159147 (тим обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 8159147; зареєстрована: 06.112008 14:32:13 за №8159147 реєстратором: Київська обласна філія Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 04050, м. Київ, вул. Мельникова 81, літ. А; Підстава обтяження: посатнова, НОМЕР_2, 03.11.2008, Відділ державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції, стягувач не азначений, Об`єкт обтяження: квартира, частина квартири, адреса: АДРЕСА_2 ; заявник: відділ державної виконачої служби Обухівського районного управління юстиції, код 34911011, 08700, Київська область, м. Обухів, вул. Київська 5).

Скарга обгрунтована тим, що маючи намір оформити спадщину та розпорядитися частиною належного заявнику майна, під час перевірки нотаріусом було виявлено та повідомлено, що на частину квартири накладено обтяження. Саржник звертався з приводу скасування накладеного арешту до Обухівського відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської облатсі. УЦМУМЮ (м. Київ), за ініціативою якого було накладено арешт, одна на своє звернення отримав відповідь з якої вбачається, що згідно відомостей Автоматизованої системи виконввчого провадження, в Обухівському МР ВДВС ГТУЮ у Київській області перебувало виконавче провадження АСВП НОМЕР_2 з примусвого виконання виконавчого листа №2-1021/1-02 від 10.04.2002 та 27.02.2019 року державник виконавйцем на пісдатві п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», винесено посатнову про закінчення виконавчого провадження (фактичне повне виконання рішення). Разом із тим з відповіді вбачається, що на підставі ЗУ «Про виконавче провадження» відомості про боржника виключаються з ЄРБ одначсно з винесенням посатнови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документу стягувачу на підсатві п. 1,3,11 ч.1 ст.37 цього Закону або поставнови, передбаченої ч. 4 ст. 40 Закону., чи в день встановлення виконавцем факту відстуності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів. Зауважує, що звернувся своєчяасно з позовом до Обухівського районного суду Київської області про звільнення нерухомого майна з під арешту, однак ухвалою суду від 18.08.2025 року, як абула залишена без змін постановою Київськго апеляційного суду від 20.11.2025 року, скаржнику було відмовлено у відкритті провадження у справі та фактично вказано на необхідність звернення до суду з відповідною скаргою в порядку ст.ст. 447-448 ЦПК України.

Скаржник та його представник в судове засіданні не з`явились, подали заяву про розгляд скарги без їх участі.

Інші учасник процесу в судове засідання не з`явились, пр одату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до наступного висновку.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, скаржник ОСОБА_1 є власником частини квартири АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області від 11.08.2025 року №128932 вбачається наступне:

«Згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що в Обухівському МР ВДВС ГТУЮ у Київській області перебувало виконавче провадження АСВП НОМЕР_2 з примусового виконання Виконавчого листа «2-1021/1-02 від 10.04.2002 виданого Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно до її повноліття.

15.01.2007 року державним виконавцем инесено постанову про відкриття виконавочго провадження за №АСВП НОМЕР_2.

03.11.2008 року державним виконавцем винесено потанову пр арешт майна боржника.

27.02.20219 року державним викоавцем керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (фактичне повне виконання рішення.».

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18.08.2025 року, ка була залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 20.11.2025 року було відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 про звільнення нерухомого майна з-під арешту.

Відповідно до статті 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини першої статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідності до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У силу ч. ч. 1 та 2 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження", під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Процедура накладення арешту на майно боржника врегульована ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження".

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. і ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження").

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника або про опис та арешт майна боржника. Постанова про арешт майна боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Порядок стягнення аліментів визначений ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження". Зі змісту ч. 2 цієї статті вбачається, що стягнення може бути звернено на майно боржника у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів понад три місяці.

За нормами ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. ст. 447, 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, шо рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 451 ЦПК України з а результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. ст. 316, 317 ЦК України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що до суду звернувся скаржник, який був боржником у виконавчому провадженні про стягнення аліментів, яке постановою державного виконавця від 27.02.2019 року закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення) з вимогою про зобов`язання державного виконавця зняти арешт з його майна, так як його заява про зняття арешту з майна в зв`язку з відсутністю заборгованості по аліментам, подана до державного виконавця, залишена без виконання.

Отже, суд приходить до висновку, що закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним виконання рішення суду, є підставою для зняття державним виконавцем арешту з майна боржника.

Тому суд зобов`язує державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), шляхом припинення чинності арештів з майна боржника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, ст. ст. 56, 59, 74 Закону України «Про виконавче провадження» суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Обухівський відділ Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 на дії державного виконавця- задовольнити.

Зобов`язати Обухівський відділ Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства ютиціїї України припинити чинність арештів (заборон, обтяжень) частини належної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , квартири АДРЕСА_1 та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна номер запису про обтяження 8159147 (тим обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 8159147; зареєстрована: 06.112008 14:32:13 за №8159147 реєстратором: Київська обласна філія Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 04050, м. Київ, вул. Мельникова 81, літ. А; Підстава обтяження: посатнова, НОМЕР_2, 03.11.2008, Відділ державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції, стягувач не азначений, Об`єкт обтяження: квартира, частина квартири, адреса: АДРЕСА_2 ; заявник: відділ державної виконачої служби Обухівського районного управління юстиції, код 34911011, 08700, Київська область, м. Обухів, вул. Київська 5).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя О.М. Журибеда