18 березня 2026 року
справа № 199/9918/22
Суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Литвиненко І. В. та Мартєва С. Ю. на постанову Верховного Суду від 18 березня 2026 року у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: судді-доповідача - Петрова Є. В., суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А., Литвиненко І. В., Мартєва С. Ю., у справі за позовом першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області до ОСОБА_1 , Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди.
На підставі статті 35 ЦПК України висловлюємо окрему думку на вказану постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду з таких підстав.
У січні 2023 року перший заступник керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - ДП «Ілліч-Агро Донбас») про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди.
Підставою для державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку зазначено наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 01 жовтня 2019 року № 4824-СГ «Про надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення».
Відповідно до наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області копії наказу за аналогічними реквізитами (номером та датою прийняття) від 01 жовтня 2019 року № 4824-СГ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою» таким наказом насправді надався дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, яка розташована на території Республіканської сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів.
Прокурор зазначав, що згідно з листом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 23 грудня 2023 року № 10-5-0.3-2300/2-22 відповідач ОСОБА_1 зверталася до названого Управління із клопотанням про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 19 липня 2019 року № 3402-СГ надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Темрюцької сільської ради Нікольського району Донецької області.
Окрім того, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі договору оренди землі від 18 грудня 2019 року № 634 ОСОБА_1 передала спірну земельну ділянку в строкове платне користування ДП «Ілліч-Агро Донбас» строком на 10 років (номер запису про інше речове право - 34856145).
Прокурор також зазначав, що внаслідок змін у земельному законодавстві на час звернення до суду із цим позовом землі державної власності, якими розпоряджалося Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, перейшли у комунальну власність, а тому з 27 травня 2021 року уповноваженим органом на розпорядження спірною земельною ділянкою є Нікольська селищна рада Маріупольського району Донецької області.
Враховуючи викладене, прокурор просив суд:
Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська рішенням від 01 серпня 2024 року у задоволенні позову відмовив.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався презумпцією правомірності набуття права власності та тим, що позивач не надав доказів, які б підтверджували підробку документів, на підставі яких ОСОБА_1 надано у власність спірну земельну ділянку, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення віндикаційного позову.
Суд також зазначив, що позовна вимога про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди є похідною вимогою та ґрунтується виключно на можливості задоволення віндикаційної позовної вимоги, тому вона не підлягає задоволенню.
Дніпровський апеляційний суд постановою від 17 вересня 2025 року апеляційну скаргу Донецької обласної прокуратури задовольнив частково.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01 серпня 2024 року в частині позовних вимог прокурора Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області до ДП «Ілліч-Агро Донбас» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди скасував і ухвалив у цій частині нове судове рішення про закриття провадження у справі.

Повідомив керівника Маріупольської окружної прокуратури, що розгляд цієї справи в частині позовних вимог до ДП «Ілліч-Агро Донбас» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди віднесений до юрисдикції господарського суду.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Апеляційний суд мотивував постанову тим, що позивач не довів належними та допустимими доказами незаконність і безпідставність вибуття із державної власності в особі територіальної громади Темрюцької сільської ради Нікольського району Донецької області земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,0 га, кадастровий номер :03:000:1166, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 .

Сам собою факт існування двох наказів під одним номером, але з різним змістом, зокрема щодо передання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельних ділянок, які розташовані на території різних районів, мають різне цільове призначення та площу, не свідчить про недійсність будь-якого з цих документів і не підтверджує незаконність набуття вказаними особами права власності на відповідні земельні ділянки.

Водночас апеляційний суд дійшов висновку, що з огляду на предмет і суб`єктний склад спору у частині позовних вимог, заявлених прокурором в інтересах органу місцевого самоврядування до ДП «Ілліч-Агро Донбас», спір є земельним спором між територіальною громадою та юридичною особою. З урахуванням наведеного та положень процесуального закону, такий спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, що виключає його розгляд у цій частині в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог до ДП «Ілліч-Агро Донбас» підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині, оскільки в порядку цивільного судочинства підлягали розгляду лише позовні вимоги до ОСОБА_1 .

У жовтні 2025 року заступник керівника Донецької обласної прокуратури подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення

Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01 серпня

2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Верховний Суд постановою від 18 березня 2026 року касаційну скаргу заступника керівника Донецької обласної прокуратури залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01 серпня 2024 року у нескасованій після апеляційного перегляду частині та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року залишити без змін.

Не можемо погодитись з рішенням колегії суддів Верховного Суду з наступних міркувань.

Колегія суддів послалася на постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 травня 2025 року у справі № 199/9897/22 (провадження № 61-14436сво24), у якій суд касаційної інстанції закрив провадження у справі у частині позовних вимог, заявлених прокурором в інтересах органу місцевого самоврядування до ДП «Ілліч-Агро Донбас», з огляду на те, що спір в означеній частині належить до господарської юрисдикції.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 15 травня 2018 року у справі

№ 911/4144/16, від 01 жовтня 2019 року у справі № 911/2034/16 зазначила, що справи у спорах, що виникають із земельних відносин, у яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, проте предмет спору в яких безпосередньо стосується прав і обов`язків фізичних осіб, підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Позовну заяву прокурор обґрунтовував порушенням закону, допущеним фізичною особою, яка отримала земельну ділянку у власність в порядку приватизації. Вимога про витребування спрямована на повернення земельної ділянки на користь держави, при цьому така вимога є фактично похідною і прокурор не наводить даних про будь-яку недобросовісність дій останнього набувача та орендаря спірної земельної ділянки.

Отже, в першу чергу на вирішення суду постає питання щодо порушення інтересів держави відповідачем - фізичною особою. Факт такого порушення може бути встановлений лише загальним судом, а вирішення цього питання при розгляді господарським судом позову про витребування земельної ділянки може спричинити порушення гарантованого фізичній особі права на справедливий суд (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), яке включає не лише розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, але й передбачає, що справа має бути розглянута «судом, встановленим законом».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 квітня 2023 року у справі

№ 357/8277/19 вказала, що при визначенні юрисдикції суд прагне запобігти ситуаціям штучного створення преюдиції чи ситуаціям, коли для вирішення одного спору потрібно ініціювати два і більше процесів у судах різних юрисдикцій. Рішення суду має остаточно вирішувати спір по суті та захищати порушене право чи інтерес. Якщо для реалізації рішення суду потрібно ще раз звертатися до іншого суду й отримувати ще одне рішення - це означає, що обраний спосіб захисту (який часто зумовлений обмеженнями, що діють у певній юрисдикції) є неефективним. «Один спір - один процес» - це правило, якого Верховний Суд намагається дотримуватися і забезпечувати його через ухвалені правові висновки щодо юрисдикційності спорів.

З огляду на викладене вважаємо, що оскільки предметом спору у справі, що переглядається, є земельна ділянка, власником якої є фізична особа як сторона договору оренди землі, предмет спору безпосередньо стосується прав і обов`язків власника земельних ділянок.

Враховуючи, що позовні вимоги прокурора до ДП «Ілліч-Агро Донбас» про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння заявлені з приводу земельної ділянки, власником якої є фізична особа, яка укладала договір оренди з ДП «Ілліч-Агро Донбас», а тому з огляду на характер правовідносин, з яких виник спір, переконані, що його слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Суддя І. В. Литвиненко

С. Ю. Мартєв