УХВАЛА

27 квітня 2026 року

м. Київ

справа № 501/4377/24

провадження № 61-5321ск26

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чорноморського міського суду Одеської області від 29 квітня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на поховання,

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2026 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Чорноморського міського суду Одеської області від 29 квітня 2025 рокута постанову Одеського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Подана касаційна скарга не відповідає формі і змісту касаційної скарги, визначеним статтею 392 ЦПК України.

У статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлені вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги.

Пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено: клопотання особи, яка подає скаргу.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції змінити оскаржувані рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у визнанні права власності на частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання права власності на решту спадкового майна за спадкоємцями у рівних частках після смерті ОСОБА_3 , зокрема: по 3/8 частки квартири АДРЕСА_2 ; по 1/2 частки земельної ділянки з кадастровим номером: :01:004:0134; по 1/4 частки земельної ділянки з кадастровим номером: :01: 004:0297; по 1/4 частки земельної ділянки з кадастровим номером: :02:022:0032. Залишити без змін оскаржувані рішення суду в частині вирішення зустрічного позову.

Повноваження суду касаційної інстанції визначені статтею 409 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Заявнику необхідно надіслати до суду касаційної інстанції нову редакцію касаційної скарги, зазначивши прохальну частину касаційної скарги, з урахуванням статті 409 ЦПК України, а саме визначитись яке судове рішення має прийняти суд касаційної інстанції за результатами розгляду його касаційної скарги.

Пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України встановлено, що до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Заявник не додав до касаційної скарги докази направлення копії касаційної скарги ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, заявнику необхідно надати суду копію касаційної скарги або докази направлення її відповідачу.

Крім цього, заявник не долучив до касаційної скарги документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У жовтні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за позивачем на 3/4 частини квартири АДРЕСА_2 ; 1/4 частини житлового будинку, що розташований по

АДРЕСА_1 ; 1/4 частини земельної ділянки з кадастровим номером: :01:004:0297; 1/4 частини земельної ділянки з кадастровим номером: :02:022:0032; 1/4 частини земельної ділянки з кадастровим номером: :01:004:0134.

Крім цього, у грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом про стягнення витрат на поховання матері в розмірі 24 645 грн.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги заявник оскаржує судові рішення повністю.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону, чинній на час подання позову, за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати

(7 100 грн * 5 розмірів = 35 500 грн).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону

України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги фізичною особою на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно, відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, судовий збір за подання касаційної скаргипідлягає сплаті в розмірі

30 280 грн (3 028 грн * 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, відповідно до вимог підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Судовий збір підлягає перерахуванню або внесенню за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону

України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати до суду оригінал документа, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Касаційну скаргу необхідно залишити без руху з наданням представнику заявника строку усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чорноморського міського суду Одеської області від 29 квітня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року залишити без руху, надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя: В. М. Ігнатенко