УХВАЛА

16 березня 2026 року

м. Київ

справа № 359/10288/18

провадження № 61-15927ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого

діє адвокат Миролюбова Ольга Володимирівна, на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про виселення з квартири,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про виселення з квартири.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 березня

2025 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду

від 25 листопада 2025 року, позов задоволено.

Виселено ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 .

31 грудня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Миролюбова О. В., засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наведеними причинами пропуску такого строку та доказами на їх підтвердження в оригіналах чи належним чином завірені їх копії, з приводу отримання копії постанови суду апеляційної інстанції заявником.

На виконання вимог вказаної ухвали представник заявника надала до Верховного Суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій зазначає, що під час апеляційного розгляду справи була присутня разом з ОСОБА_1 в судовому засіданні 25 листопада 2025 року. Отримала копію оскаржуваної постанови 01 грудня 2025 року засобами поштового зв`язку. Крім того, представником з?ясовано, що ОСОБА_1 повну постанову отримав ввечері 25 листопада 2025 року черезпідсистему «Електронний суд», а 27 листопада 2025 року безпосередньо в суді. Також

ОСОБА_1 звертався доапеляційного суду із заявами про роз?янення рішення і про виправлення описки.

Вказує, що касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження зпричин, які на її переконання,є поважними. Головною причиною, яка призвела до затягування написання в найкоротші терміни касаційної скарги були постійні перебої постачання електроенергії і відсутність світла за місцем проживання та здійснення адвокатської діяльності.Крім того, просить врахувати, що інтереси ОСОБА_1 розпочалапредставляли під час призначеного апеляційного розгляду справи, тому

в процесі підготовки до написання касаційної скарги, повинна була вивчити 5 томів справи, судовий розгляд якої в суді першої інстанції тривав з 2018 року по 2025 рік,

а також вивчити судову практику, узгодити позицію зі своїм довірителем.

На підставі викладеного, представник заявника просить визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити цей строк.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

Частиною першою статті 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_1 про отримання оскаржуваної постанови 27 листопада 2025 року, також наявні докази отримання представником оскаржуваної постанови 01 грудня 2025 року засобами поштового зв`язку. Водночас представник заявника повідомив суд про те, що ОСОБА_1 повну постанову отримав ввечері 25 листопада 2025 року черезпідсистему «Електронний суд», і просить врахувати, що касаційна скарга подана з незначним пропуском строку, а саме трьох днів (не включаючи вихідні дні).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 4 грудня 1995 року у справі

«Беллет проти Франції» зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Зважаючи на незначний пропуск строку на касаційне оскарження судових рішень, суд, враховуючи періодичні відключення електроенергії протягом листопада - грудня

2025 року, а також доводи представника заявника про те, що вона розпочалапредставляти інтереси заявника під час апеляційного розглядусправи, та з метою недопущення надмірного формалізму, доходить висновку про поновлення заявнику строку на касаційне оскарження судових рішень.

Частиною дев`ятою статті 394 ЦПК України визначено, що ухвалу про відкриття провадження у справі або про відмову у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє не пізніше ніж через двадцять днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове

рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою

статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає пункт 1

частини другої статті 389 ЦПК України, а саме, що суди не врахували правові висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі № 6-2931цс16, від 29 листопада 2017 року

у справі № 753/481/15-ц, постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року

у справі № 695/2427/16-ц, від 09 жовтня 2019 року у справі № 523/12186/13-ц,

від 24 січня 2019 року у справі № 757/7180/15-ц, від 13 листопада 2019 року

у справі № 369/9908/15-ц, від 05 грудня 2018 року у справі № 496/2508/16-ц,

від 24 травня 2018 року у справі № 5027/805-б/2012, від 26 червня 2018 року

у справі № 922/4475/16, від 23 листопада 2018 року у справі № 5023/1668/11,

від 08 липня 2021 року у справі № 916/329/20, від 09 жовтня 2024 року

у справі № 753/939/24, постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня

2019 року у справі № 569/4373/16-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 353/1096/16-ц, від 11 вересня 2021 року у справі № 930/191/23.

Крім того, підставою касаційного оскарження визначено порушення норм процесуального права, зокрема, суд першої інстанції необґрунтовано відмовив заявнику у задоволенні клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження, також необґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання про проведення

судово-почеркознавчої експертизи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також, заявник стверджує, що судом першої інстанції досліджено висновок експерта від 20 січня 2025 року, яким достеменно встановлено, що підпис ОСОБА_2 на позовній заяві виконаний іншою особою, тобто має місце порушення

статті 175 ЦПК України.

Крім цього, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подали до Верховного Суду клопотання про зупинення виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2025 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року, до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

В обґрунтування вказаних клопотань заявники зазначають, що оскаржуваним рішенням порушено право на проживання дитини, яка не брала участь у розгляді справи, яка на час відкриття провадження була неповнолітньою, що підтверджується довідкою ОСББ «Альта» від 04 грудня 2018 року. Крім цього, вказують, що у разі виконання оскаржуваного рішення про виселення відповідачі фактично втратять єдине місце проживання та у випадку скасування вказаного рішення поновлення попереднього становища буле істотно ускладнене, оскільки власник матиме можливість передати квартиру у користування іншим особам. Також вказують, що 10 березня та 11 березня 2026 року державним виконавцем Бориспільського відділу державної виконавчої служби відкрито виконавчі провадження № 80467139 та № 80467367 щодо примусового виконання оскаржуваного рішення, на підтвердження зазнаного надають копії постанов.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

У частині першій статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання/дії судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання заявників про

зупинення виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 10 березня 2025 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку, оскільки заявники довели, що зупинення виконання оскаржуваного рішення може спричинити несприятливі наслідки для сторін.

Касаційна оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої

статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Миролюбова Ольга Володимирівна, строк на касаційне оскарження рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Миролюбова Ольга Володимирівна, на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 березня

2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про виселення з квартири.

Зупинити виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2025 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року,до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська