УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/1924/23

Номер провадження 6/184/41/26

31 березня 2026 року

Покровський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаша В.І.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В.,

розглянувши в м. Покров заяву представника відповідача ОСОБА_1 Хачікян Маріам Петросівни про розстрочку виконання рішення по цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

23.03.2026р. представник відповідача Хачікян М.П. звернулась до суду в порядку ст. 435 ЦПК України з заявою про розстрочку виконання рішення від 22.01.2024 року по справі №184/1942/23 за позовом Акціонерного Товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Заяву обґрунтовує тим, що у зв`язку з об`єктивними обставинами, що склалися, на даний час відповідач позбавлений реальної можливості виконати рішення суду одноразово у повному обсязі, оскільки не має стабільного (постійного) джерела доходу. Такий стан речей зумовлений в тому числі складною соціально-економічною ситуацією в країні, спричиненою військовою агресією, що негативно вплинула на можливість працевлаштування та отримання регулярного доходу. Крім того, відповідач нещодавно одружився, на його утриманні перебуває сім`я, зокрема малолітня дитина, що потребує постійного матеріального забезпечення. Також відповідач фактично здійснює догляд та матеріальну підтримку дідуся, який є особою похилого віку, має хронічні захворювання та потребує постійної допомоги і витрат на лікування. Заочним рішенням Покровського міського суду Дніпропетровської області від 02.09.2025 року (справа №182/6342/24) позовну заяву АТ "АКЦЕНТ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, звернуто стягнення з відповідача в загальному розмірі 29237,08 грн. (з них 26209,00 грн. боргу та суму сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн.). Заочним рішенням Покровського міського суду Дніпропетровської області від 08.12.2025 року (справа №184/1997/25) задоволено позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в загальному розмірі 38127,25 грн. (з них 35099,25 грн.: - 21806,25 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; - 13293,00 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; судові витрати 3028,00 грн.). Таким чином, сукупність зазначених обставин - відсутність стабільного доходу, наявність на утриманні малолітньої дитини та необхідність забезпечення догляду за хворим родичем, наявність інших рішень судів, що з урахуванням даного провадження становлять 109 795,64 грн. (з них по іншим справам на загальну суму 67364,33 грн.) - істотно ускладнює виконання рішення суду одним платежем, однак відповідач не ухиляється від його виконання та має намір виконати рішення суду у повному обсязі шляхом поступового погашення заборгованості. Надання розстрочки виконання рішення суду у даному випадку сприятиме реальному виконанню рішення, тоді як застосування заходів примусового виконання без урахування майнового стану відповідача може призвести до його фактичної неможливості виконання. На підставі викладеного просить розстрочити виконання рішення суду від 22.01.2024 року на один рік зі сплатою рівними частинами 11 місяців в сумі 3535,94 грн. та останній місяць в сумі 3535,97 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у їх відсутності та задовольнити заяву про розстрочку виконання рішення від 22.01.2024 року.

Суд, розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 22.01.2024 року Покровським (Орджонікідзевським) міським судом Дніпропетровської області було ухвалено заочне рішення по справі №184/1924/23 за позовом Акціонерного Товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відповідно до якого стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість у сумі 39747.31 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2684.00 грн. Загальна сума стягнення із ОСОБА_1 за рішенням суду складає 42431.31 грн.

У зв`язку з об`єктивними обставинами, що склалися, на даний час відповідач позбавлений реальної можливості виконати рішення суду одноразово у повному обсязі, оскільки не має стабільного (постійного) джерела доходу. Такий стан речей зумовлений в тому числі складною соціально-економічною ситуацією в країні, спричиненою військовою агресією, що негативно вплинула на можливість працевлаштування та отримання регулярного доходу. Крім того, відповідач нещодавно одружився, на його утриманні перебуває сім`я, зокрема малолітня дитина, що потребує постійного матеріального забезпечення. Також відповідач фактично здійснює догляд та матеріальну підтримку дідуся, який є особою похилого віку, має хронічні захворювання та потребує постійної допомоги і витрат на лікування. Заочним рішенням Покровського міського суду Дніпропетровської області від 02.09.2025 року (справа №182/6342/24) позовну заяву АТ "АКЦЕНТ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, звернуто стягнення з відповідача в загальному розмірі 29237,08 грн. (з них 26209,00 грн. боргу та суму сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн.). Заочним рішенням Покровського міського суду Дніпропетровської області від 08.12.2025 року (справа №184/1997/25) задоволено позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в загальному розмірі 38127,25 грн. (з них 35099,25 грн.: - 21806,25 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; - 13293,00 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; судові витрати 3028,00 грн.). Таким чином, сукупність зазначених обставин - відсутність стабільного доходу, наявність на утриманні малолітньої дитини та необхідність забезпечення догляду за хворим родичем, наявність інших рішень судів, що з урахуванням даного провадження становлять 109 795,64 грн. (з них по іншим справам на загальну суму 67364,33 грн.) - істотно ускладнює виконання рішення суду одним платежем, однак відповідач не ухиляється від його виконання та має намір виконати рішення суду у повному обсязі шляхом поступового погашення заборгованості. Надання розстрочки виконання рішення суду у даному випадку сприятиме реальному виконанню рішення, тоді як застосування заходів примусового виконання без урахування майнового стану відповідача може призвести до його фактичної неможливості виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як передбачено ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У відповідності до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Розстрочка виконання рішення суду це розподіл виконання рішення на частини, що підлягають виконанню протягом певного періоду часу або через певні періоди часу, що призводять до перенесення строку виконання рішення на пізніші періоди, зокрема, полягає в розподілі належних до сплати сум платежу на певні частини із встановленням конкретного строку для виконання кожної з визначених частин рішення. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення суд виходить з міркувань доцільності та об`єктивності необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для розстрочки виконання рішення суд не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, розстрочка має бути компромісом між заінтересованими сторонами.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року №8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувана і боржника. Відсутність грошових коштів не є виключною обставиною та має негативний вплив на фінансовий стан не лише заявника, а й стягувача у справі.

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 і Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від) 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява №60858/00).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Рішенням Суду у справі Глоба проти України №15729/07 від 05.07.2012 року суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення.

Отже, питання щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися цивільними судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі №796/43/2018.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.06.2021 року у справі №9901/598/19.

Приймаючи до уваги те, що на даний час відповідач знаходиться у складному матеріальному становищі, що ускладнює виконання ним рішення суду, однак має намір виконати та сплатити позивачу заборгованість за кредитним договором, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розстрочення виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.267,435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 - задовольнити.

Розстрочити виконання заочного рішення Покровського міського суду Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року у справі №184/1924/23 за позовом Акціонерного Товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості» шляхом сплати стягнутої із ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованості за кредитним договором та судового збору у загальному розмірі 42431 (сорок дві тисячі чотириста тридцять одна гривня) 31 копійка на один рік зі сплатою рівними частинами 11 місяців в сумі 3535,94 грн. та останній місяць в сумі 3535,97 грн.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду через Покровський міський суд Дніпропетровської області.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Покровського міського суду В. І. Томаш