Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: 03.04.2026. Зареєстровано: 04.04.2026. Забезпечено надання загального доступу: 06.04.2026.
Номер судового провадження: 2/208/1634/26
провадження № 2/208/1634/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді - Гречаної В.Г.,

за участі секретаря судового засідання Агеєвої В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу №208/13733/25 за позовом ОСОБА_1 до Очеретинської селищної військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Кам`янського із позовом до Очеретинської селищної військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позову зазначив, що він отримав у власність 1/2 житлового будинку, згідно Договору купівлі-продажу, від 20.11.1991 року, посвідчений виконавчим комітетом Пісківської сільської Ради народних депутатів Ясинуватського району Донецької області, та зареєстрований у реєстрі за № 107, згідно технічного паспорту (б/н), виданий 27.02.1992 року Бюро технічної інвентаризації м. Донецька, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорта на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 на 12 права власності та має загальну площу 114,2 кв.м, з них житлову площу 61,20 кв. м.

З 17 вересня 2024 року ОСОБА_1 проживає, як внутрішньо переміщена особа в АДРЕСА_3 .

Право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 він не встиг своєчасно зареєструвати, тому будь-які відомості про право власності на житловий будинок відсутні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно або в Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Тому позивач звернувся із заявою до державного реєстратора на нерухоме майно ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Шишацької селищної ради щодо реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт житловий будинок, що знаходиться за адресою: в АДРЕСА_1 та надав вище перелічені документи. Але отримав відмову на проведення можливості провести державну реєстрацію права власності на житловий будинок.

Під час розгляду заяви було здійснено пошук інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрах до 2013 року, в результаті якого встановлено, що інформація про реєстрацію права власності на закінчений будівництвом об`єкт житловий будинок, знаходиться за адресою: в АДРЕСА_1 відсутня.

Відповідно до отриманої відповіді на запит від Департаменту економіки Донецької області державної адміністрації, щодо реєстрації речових прав на об`єкт нерухомого майна, що розташоване за адресою: в АДРЕСА_1 , встановлено, що згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адреса місцезнаходження КП БТІ м. Донецька, Постановою ВРУ від 17.07.2020 №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» в Донецькій області населені пункти на території якихих органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням КМУ від 07.11.2014 № 1085-р. Вся територія Донецького району Донецької області є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 07.04.2014 року. Тому дані запити направити до КПІ БТІ м. Донецька не має можливим.

Також державним реєстратором було звернуто увагу, що у документах пов`язаних з приватизацією житла, відомості про характеристики не зазначалися, але натомість у таких документах відображалися посилання на технічний паспорт, який в таких випадках вказувався як невід`ємна частина документа про право власності. За таких умов відповідний документ про право на технічний паспорт слід розцінювати як єдину правову сутність, а тому відсутня необхідність отримання відомостей про технічні характеристики об`єкта з ЄДССБ. Тому наданий технічний паспорт від 27.07.1992 року не є невід`ємною частиною документа про право власності, а саме договору купівлі-продажу від 20.11.1991 року.

Таким чином, у ОСОБА_1 на теперішній час немає документів, які б могли підтвердити право власності на вказаний житловий будинок, окрім договору купівлі-продажу, технічного паспорту та архівної довідки.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2025 року, цивільну справу №208/13733/25 передано до провадження судді Гречаній В.Г.

Ухвалою суду від 27.10.2025 року відкрито провадження у справі №208/13733/25 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Представник відповідача Очеретинської селищної військової адміністрації Покровського району Донецької області М. Коваленко подав до суду клопотання, у якому просить проводити розгляд справи без участі їх представника, розглядати справу за наявними матеріалами справи та прийняти рішення на розсуд суду.

Ухвалою суду від 25.02.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Разом з позовними вимогами позивач ОСОБА_1 просив позов розглядати у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду даної справи.

24.03.2026 року представник відповідача Очеретинської селищної військової адміністрації Покровського району Донецької області М. Коваленко подав до суду клопотання, у якому просить проводити розгляд спраив без участі їх представника, розглядати справу за наявними матеріалами справи та прийняти рішення на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 20.11.1991 року, посвідчений секретарем виконкому Пісківської сільської Ради І.П. Бредихіною, зареєстровано в реєстрі за № 107, відповідно до якого ОСОБА_1 купив частину житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Відповідно до архівної довідки №01-21/4725 від 08.08.2025 року, виданої Очеретинською селищною військовою адміністрацією Покровського району Донецької області , в документах архівного фонду № 9 Первомайської сільської ради, які передані на державне зберігання, в погосподрській книзі № 16 на 2011-2021 роки є наступні дані. Номер об`єкта погосподарського обілку 0862-1, місцезнаходження АДРЕСА_1 , прізвище голови домогосподарства ОСОБА_1 , житловий будинок у приватній власності ОСОБА_1 , загальна площа 114,2 кв.м.

Відповідно до технічного паспорту від 27.07.1992 року на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , зазначено, що житлового будинку належить ОСОБА_1 .

Рішенням про відмову в проведенні реєстраційних дій № 80802987 від 12.09.2025 року державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_2 відмовила у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з неможливістю встановити фактичну адресу об`єкту нерухомого майна та розмір частки у праві власності на об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до довідки про надання інформаційно-консультативних послуг суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Всеукраїнський експертно-правовий союз» від 09.10.2025 року, житловий будинок загальною площею 114,2 кв.м., житловою площею 61,20 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 має оціночну вартість 196000,00 грн., частина житлового будинку має вартість 98000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У статті 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що відповідно до статті 328 цього Кодексу набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, за яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України (аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2018року у справі № 920/615/16, від 05 вересня 2019року у справі № 907/310/18).

Стаття 392 ЦК України, в якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право.

Таким чином суд підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, відповідно до ст.392 ЦК України, а рішення спрямоване на захист, існуючого, наявного, права, що виникло у позивача з передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

У пункті 37 Постанови від 07.02.2014р. №5 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що позови про визнання права власності, що пред`явлені на підставі статті 392 ЦК, пов`язані з невизначеністю відносин права власності позивача щодо свого майна.

Упостанові від 19.05.2020 у справі №916/1608/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Позивачем у такому позові може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою.

У вищевказаній справі Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що правило за аналогією закону (а саме, статті 392 ЦК України) має застосовуватися не тільки у випадках, коли власник втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні в нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно, але лише за умови, що право на майно не зареєстроване за іншою особою.

Судом встановлено, що відповідно до копії до договору купівлі-продажу від 20 листопада 1991 року, посвідченого виконавчим комітетом Пісківської сільської Ради народних депутатів Ясинуватського району Донецької області, та зареєстрований у реєстрі за № 107, ОСОБА_1 купив частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач не встиг своєчасно зареєструвати право власності на житловий будинок.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки, і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який неодноразово був продовжений та станом на час розгляду справи триває.

Відповідно де Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (у редакції станом на час і розгляду справи), територію Покровської територіальної громади включено до території активних бойових дій та бойові дії на даній території не завершені, а саму територію віднесено до тимчасово окупованої РФ території України.

Підтвердження права власності на майно необхідно позивачу для захисту свого майнового інтересу.

Відповідно до ст.349 ЦК право власності на майно припиняється в разі його знищення, але суд при задоволенні позову керується практикою ЄСПЛ та міжнародними нормами.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Отже, зважаючи на вищевикладене, враховуючи наявність у позивача копій правовстановлюючого документу, позовні вимоги позивача є підставними та обґрунтованими, а будь-яких перешкод для їх задоволення судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи, що позивач з вимогою про повернення оплаченого судового збору не звертався, судовий збір залишається за позивачем.

На підставі ст.ст. 316-319, 328, 392 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 200, 206, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

йськової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на частину житлового будинку, загальною площею 114,2 кв.м., з них житлова площа 61,20 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу від 20.11.1991 року, посвідчений виконавчим комітетом Пісківської сільської Ради народних депутатів Ясинуватського району Донецької області, та зареєстрований у реєстрі за № 107, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - Очеретинська селищна військова адміністрація Покровського району Донецької області, , адреса: Донецька область, Покровський район, село Очеретине, вулиця Незалежності, будинок № 12.

Повний текст рішення складено 03.04.2026 року.

Суддя В.Г.Гречана

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...