Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2026 Справа №607/14623/25 Провадження №2-о/607/71/2026

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Бойко О.В.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

представника заінтересованої особи Ткачука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , Головне Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Міністерство оборони України, Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту батьківства та внесення відомостей до актового запису про народження дитини,-

В С Т А Н О В И В:

І. Описова частина

1. Стислий зміст заяви

ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_4 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , Головне Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Міністерство оборони України, Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернулася в суд із заявою у якій просить встановити факт батьківства ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 ; внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 №15 від 04.08.2016 року, зробленого Острівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, а саме у графі «прізвище» замість « ОСОБА_6 » зазначити « ОСОБА_7 », у графі «батько» замість « ОСОБА_8 » зазначити « ОСОБА_5 ».

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що від фактичних шлюбних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 . При складанні актового запису про народження дитини, відомості про батька дитини було внесено зі слів матері ОСОБА_1 , оскільки вона із батьком дитини ОСОБА_5 не перебувала у зареєстрованому шлюбу, а про порядок добровільного визнання батьківства не знала. В жовтні 2023 року ОСОБА_5 був призваний на військову службу по мобілізації. Виконуючи військовий обов`язок ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 під час обстрілу противника біля населеного пункту село Шабальне Чугуївського району Харківської області загинув. Малолітній ОСОБА_4 , як дитина ОСОБА_5 , має право на виплату йому одноразової допомоги по загибелі військовослужбовця, пенсії по втраті годувальника, соціальних пільг, як дитина загиблого військовослужбовця. Однак, через відсутність документу, що підтверджує родинні відносини сина ОСОБА_4 з ОСОБА_5 , дитина позбавлена можливості скористатися належним їй правом на отримання вказаної допомоги та соціальних виплат. ОСОБА_3 є рідним братом загиблого та єдиним його родичем, який не заперечує щодо встановлення даного факту.

2. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді

Ухвалою судді від 18 липня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.11.2025 призначено у даній справі судову молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.02.2026 поновлено провадження у даній справі.

Заявник ОСОБА_1 та представник заявника адвокат Коцюба Н.Я. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити з підстав зазначених у поданій заяві.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вважає, що вимоги ОСОБА_1 підставні та підлягають до задоволення, оскільки його загиблий брат ОСОБА_5 був батьком малолітнього ОСОБА_4 про що йому повідомляв неодноразово та при житті здійснював батьківське піклування, купував йому усе необхідне, цікавився його життям.

Представник Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутності.

Представник Міністерства оборони України в судовому засіданні Ткачук В.В. у судовому засіданні подану заяву не визнав.

Представник Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялась про місце та час розгляду справи.

ІІ. Мотивувальна частина

1.Фактичні обставини, встановлені судом

Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 04 серпня 2016 року Острівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , і його батьками зазначено ОСОБА_8 та ОСОБА_1

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №5, відомості про батька ОСОБА_4 (актовий запис №15 від 04.08.2016) записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, тобто зі слів матері.

Згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 17 лютого 2025 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 43 роки, місце смерті: с. Шабельне Чугуївського району Харківської області.

Як вбачається із довідки про причину смерті від 13 лютого 2025 року, наданої Харківським обласним бюро судово-медичних експертиз, ОСОБА_5 , 1981 р.н., помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: ушкодження внаслідок воєнних дій, спричинені вибухом або уламками.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , суду пояснили що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 із 2015 року проживали однією сім`єю, піклувалися один про одного, вели спільне господарство та у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_4 . Також підтвердили суду ту обставину, що ОСОБА_5 за життя піклувався про свого сина ОСОБА_4 , цікавився його життя та дбав про його розвиток, навчання та допомагав матеріально.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/120-25/15237-БД від 05.02.2026 Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, ОСОБА_5 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , матір`ю якого є ОСОБА_1 . Ймовірність даної події складає 99, 99999997%.

2.Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже під час регулювання сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно з положеннями Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України Законом № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері,яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли не має спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Верховний Суд зауважує, що при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, спір про визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.

У рішенні Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), що є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», на підставі практики вказав, що в подібних справах має враховуватися справедливий баланс між відповідними конкуруючими інтересами. Усі рішення щодо найкращих інтересів дитини повинні мати надзвичайне значення (§ 23 рішення). ЄСПЛ звернув увагу, що стосовно спорів про батьківство, ініційованих ймовірними біологічними батьками, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду в цій сфері, біологічний батько не повинен повністю виключатись з життя своєї дитини, якщо тільки цього не вимагають відповідні причини щодо захисту найкращих інтересів дитини (рішення від 22 березня 2012 року у справі «Каутзор проти Німеччини» та від 22 березня 2012 року у справі «Аренс проти Німеччини»).

Верховний Суд звертає увагу, що передумовою звернення до суду в таких справах є наявність кровного споріднення між особою, яка вважає себе батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Частиною 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року (із відповідними змінами), при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з вимогами п. 2.13.1 Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011, рішення суду про визнання батьківства (материнства), у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до п.2.16.4. Розділу II цих Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Згідно з положеннями ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши докази надані сторонами, а також у їх сукупності, враховуючи обставини всиновлені у висновку експерта від 05.02.2026 № СЕ-19/120-25/15237-БД, вважає, що ними доведено батьківство ОСОБА_5 відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Також суд враховує й те, що встановлення факту батьківства біологічного батька щодо дитини зумовлює необхідність внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини та є необхідним для правового закріплення прав та обов`язків батька.

Отже, у зв`язку з встановленням факту батьківства, підлягають внесенню зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265, 315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Міністерство оборони України, Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту батьківства та внесення відомостей до актового запису про народження дитини, задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Тернопільському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (за місцем ухвалення рішення ч.7 ст.314 ЦПК) внести зміни в актовий запис №15 від 04 серпня 2016 року, виконаний Острівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , змінивши дитині прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », у графі батько зазначити « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний зміст рішення складено 30.03.2026.

Дані про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає та зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заінтересовані особи:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, місцезнаходження: місто Тернопіль, Майдан волі, 3,

Міністерство оборони України, місцезнаходження: проспект Повітряних сил України, 6, м.Київ,

Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: вул. Грушевського, 8, м.Тернопіль, .

Головуючий суддя В. В. Ромазан