Справа №333/6080/25
Провадження № 2/333/355/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Михайлової А.В., за участі секретаря судового засідання Ніколаєнко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, у обґрунтування якого зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Познань під час візиту до знайомих помер її брат ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . На час смерті місцем його постійного проживання була належна йому та їх мамі, ОСОБА_3 , квартира АДРЕСА_1 . Таким чином, ОСОБА_3 є його спадкоємцем першої черги і вона прийняла спадщину, але свідоцтво про право на спадщину за життя не отримувала. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . На час смерті їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 належала частина квартира АДРЕСА_1 , частина цієї ж квартири належала їй у порядку спадкування за законом після смерті сина, ОСОБА_2 . Позивачка, як донька та спадкоємець першої черги звернулася до Приватного нотаріуса ЗМНО Вартанової О.С. із заявою про прийняття спадщини, але постановою від 04.07.2025 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність правовстановлювальних документів на підтвердження права власності. Дійсно, документи щодо права власності спадкоємця у позивачки є, але державний реєстратор відмовив їй у їх реєстрації права власності, що змусило її звернутися до суду з цим позовом. На доказ цієї обставини до позовної заяви додано копію рішення реєстратора від 06.05.2025 року. Таким чином, єдиним спадкоємцем померлого першої черги за законом є позивачка, інші спадкоємці відсутні, у силу їх відмови від прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 09.07.2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального провадження та призначено підготовче засідання на 20.08.2025 року

Ухвалою суду від 09.09.2025 року року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника відповідача, при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, що відповідає положенню ч.3 ст. 211, ч.2 ст.247 ЦПК України.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померОСОБА_2 , брат позивачки, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим у м. Познань, Польща.

На час смерті йому належала частина квартира АДРЕСА_1 , частака на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 та частина цієї ж квартири яку вона успадкувала за законом після смерті сина, ОСОБА_2 , але свідоцтво за життя не отримала.

Згідно матеріалів спадкової справи, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про прийняття спадщини за законом після її смерті звернулася позивачка, інші спадкоємці відсутні.

Таким чином, позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після померлої матері, ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину.

Постановою від 04.07.2025 року приватний нотаріус ЗМНО Вартанової О.С відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщини, зазначивши у постанові, що у спадкоємця відсутній документ про право власності спадкодавця на житло.

Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам, оглянувши матеріали спадкової справи.суд зазначає наступне.

Відповідно до змісту ст. ст. 1216-1218, 1220-1221, 1261, 1264, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

На підставі ч.5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

Пунктом 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216-1218, 1225, 1264, 1268 ЦК України, ст.ст.76-81,211,259,263-265,268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_4 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті мами, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.В. Михайлова