КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/6409/14-ц
Провадження № 6/488/51/26
УХВАЛА

Іменем України

26.03.2026 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Гейко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Шкляренко Світлани Валеріївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника фізичної особи, -

Встановив:

Заступник начальника Корабельного ВДВС у місті Миколаєві ПМУ МЮ (м. Одеса) Шкляренко С.В. звернулася до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу - боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 6/488/162/21 (488/6409/14-ц), виданим 12.10.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на Товариства з обмеженою відповідальністю заборгованості в розмірі 833317,22 грн.

В обґрунтування подання заявник зазначив наступне.

На виконанні в Корабельному відділі державної виконавчої служби у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України знаходиться виконавче провадження 68716821 з виконання виконавчого листа № 6/488/162/21 (488/6409/14-ц), виданого 12.10.2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН" заборгованості за кредитним договором "Автопакет" №41/МК/Ц/200/-840 від 26.08.2008 року, станом на 04.08.2016 року, на загальну суму - 33513,86 дол. США (еквивалентно 831680,22 грн.), із яких:

-15297,40 дол. США - заборгованість за кредитом (еквивалентно 379620,40 грн.);

-5 788,59 дол. США - заборгованість за відсотками по кредиту (еквивалентно 143649,70 грн.);

- 214605,61 грн. - пеня;

-3780,00 дол. США - штраф (еквивалентно 93804,51 грн.)

Стягнення з ОСОБА_1 судового збору - 1637 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який є громадянином України.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження, виконавцем 21.02.2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Заявник зазначає, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, майно, належне боржнику на праві власності, відсутнє.

Виконавцем 03.12.2025 року на адресу боржника надсилався виклик про явку до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклик не з`явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належить на праві власності транспортний засіб SKODA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , який 16.09.2025 року оголошено у розшук постановою державного виконавця про розшук майна боржника, однак ОСОБА_1 рішення не виконує.

Відповідно до інформації Податкової служби України ОСОБА_1 доходи не отримує.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України 19.03.2026 року повідомлено про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , перетинав державний кордон України 28.04.2022 року.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 11.12.2025 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_4 від 13.08.2020 року, орган видачі 4811 та НОМЕР_5 від 23.09.2014 року, орган видачі - 4801.

Посилаючись на те, що рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, заявник просить подання задовольнити.

Заявник в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Суд, вивчивши приєднані до подання матеріали, прийшов до висновку, що вказане подання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 19 Конституції визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню є Закон України "Про виконавче провадження".

Статтею 10 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 19 Закону, боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 18 Закону, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Пунктом 5 частини 1 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Відповідно до статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 260, 261, 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України", суд -

Ухвалив:

Подання - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу - боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 6/488/162/21 (488/6409/14-ц), виданим 12.10.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю заборгованості в розмірі 833317,22 грн.

Виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена учасниками справи в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її винесення.

Суддя Л.І. Селіщева