Провадження № 2/734/703/26 Справа № 734/817/26
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 квітня 2026 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Бузунко О. А.,

при секретарі - Шапці О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

у суд із позовною заявою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА», у якій просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь загальну суму заборгованості за договором позики № від 11.04.2025 в розмірі 18 715,90 грн. а також судові витрати.

Позов мотивовано тим, що відповідачем неналежним чином виконуються свої зобов`язання щодо повного та своєчасного повернення позикодавцю позичених коштів.

11.04.2025 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику № в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Відповідно до Договору визначено, що на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати всі інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту склала 10 500 грн, строк кредиту - 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів. З договору надання грошових коштів у позику 11.04.2025 року № вбачається, що сторони кредитного договору погодили між собою умови кредитування, а саме його строк, процентну ставку, суму кредиту тощо. На підтвердження укладання договору позики між Кредитодавцем та Позичальником встановлено, що позивач відправив на електронну пошту відповідача одноразові ідентифікатори для підпису договору позики та паспорту споживчого кредиту. Згідно квитанції до платіжної інструкції № 20189-1354-207333648 від 11.04.2025 позивач здійснив на картку відповідача № НОМЕР_1 переказ коштів на суму 10 500 грн. Згідно з п.2.5, 2.5.1., 2.6.3, Договору детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у Договорі. Пунктом 2.6. встановлено тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору.

Відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань відповідно до Договору надання грошових коштів у позику № від 11.04.2025, яким передбачено, що позичальник зобов`язаний вчасно повернути позику, сплатити проценти за користування позикою, внаслідок чого у нього виникла кредитна заборгованість, яка підтверджена розрахунком заборгованості у розмірі 18 715 грн. 90 коп., з яких: - 10 500 гривень заборгованість за тілом кредиту; 8 215,90 гривень заборгованість за процентами.

Враховуючи вищезазначене, Кредитодавець просить суд у цьому позові стягнути з Позичальника суму заборгованості за Кредитним договором № від 11.04.2025 у розмірі 18 715 грн. 90 коп.

Ухвалою суду від 05 березня 2026 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в наданій суду заяві позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити, справу розглянути без його участі, відсутні заперечення проти заочного розгляду справи.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від09 вересня 2020 року у справі №732/670/19,від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від07 жовтня 2020 року №127/33824/19,від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19,від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові)грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі статтею 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі,якщо його сума не менш яку десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян,а у випадках,коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до часини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із пунктом 6 частини 1статті 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11вищезазначеногоЗакону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи, 11.04.2025 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» (після зміни найменування ТОВ «ІННОВА-НОВА) та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику № , який підписаний останньою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 7470 11.04.2025 16:55.

Відповідно до Договору, визначено, що на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати всі інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту склала 10 500 грн., строк кредиту - 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів.

З договору надання грошових коштів у позику 11.04.2025 № встановлено, що сторони кредитного договору погодили між собою умови кредитування, а саме його строк, процентну ставку, суму кредиту тощо.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» 16.05.2023 укладено договір про надання послуг з приймання та переказу платежів. 11.04.2025 через надавача платіжних послуг ТОВ «Фінансова компанія «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» було здійснено переказ грошових коштів в сумі 10 500 з призначенням платежу: кредитні кошти ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» Поповнення картки Visa/MasterCard/НПС.

Таким чином, позивачем ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» доведено факт укладення 11.04.2025 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 договору надання грошових коштів у позику № в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, та за яким в подальшому було здійснено перерахування коштів відповідачу.

Підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодився на визначені у ньому умови кредитування, взяв на себе відповідні зобов`язання.

Оскільки матеріали справи не міститься доказів повернення відповідачем позивачу ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» (після зміни найменування ТОВ «ІННОВА-НОВА) отриманої у позику за вказаним договором суми позики у розмірі 10 500 грн., у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 500грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

З умов кредитного договору вбачається, що сторони погодили строк кредиту (строк дії договору)- 360днів.

Враховуючи, що договором надання грошових коштів у позику № від 11.04.2025 визначений строк його дії, який становить 360днів, саме протягом даного строку позивач має право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки, які становлять 1% в день стандартна процентна ставка /п. 2.6.1 договору/.

При цьому, ТОВ «ІННОВА-НОВА» просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами за період в межах строку кредитування (за станом на 27 лютого 2025 року включно) в розмірі 8 215,90 грн, що відповідає умовам договору надання грошових коштів у позику № від 11.04.2025.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне позовні вимоги обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 2662 грн. 40 коп.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 280, 354 ЦПК України, статтями 1046, 1047 ЦК України, суд

у х в а л и в:

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 18 715, 90грн., а також судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2662 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників провадження:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА»,адреса: 04071, вул. Верхній Вал, буд. 10, поверх 2, м. Київ, .

ОСОБА_1 /адреса: АДРЕСА_1 /.

Суддя Олена БУЗУНКО