Справа № 357/907/21
Провадження № 6/364/3/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2026 Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л. А.,

при секретарі судового засідання Голуб А.Л.,

за участю:

учасники справи не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку статті 442 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) в приміщенні Володарського районного суду Київської області в селищі Володарка Білоцерківського району Київської області цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» (; адреса місцезнаходження: просп. Степана Бандери, 28 А, м. Київ, 04073, далі ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС»), Боржник: ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересовані особи: Стягувач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (; адреса місцезнаходження: вул. Грушевського, 1 Д, м. Київ, 01001, далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК»); Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (, адреса місцезнаходження: бульв. Олександрійський, 94 (4 поверх), м. Біла Церква, Київська обл., 09113, далі Білоцерківський відділ ДВС у Київській області), про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа № 357/907/21,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 13.02.2026 (отримано суддею 16.02.2026 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю) через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі ЄСІТС) надійшла зазначена заява ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС», Боржник: ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Стягувач АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; Білоцерківський відділ ДВС у Київській області, про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа № 357/907/21. У цій заяві Заявник просить замінити Стягувача у виконавчому листі № 357/907/21 від 02.12.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» боргу за кредитним договором з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на його правонаступника ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС», а також видати останньому дублікат згаданого виконавчого листа № 357/907/21 від 02.12.2021.

На обґрунтування заявлених вимог представник Заявника Сідак-Жарова Н.О. (довіреність від 27.01.2026 № 10959) зазначила, що рішенням Володарського районного суду Київської області у справі № 357/907/21 позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») задоволено, на виконання цього рішення було видано виконавчий лист № 357/907/21 від 02.12.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» боргу за кредитним договором. Надалі 22.08.2025 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» було укладено Договір факторингу № 8-22-08/2025, за яким відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором щодо Боржника ОСОБА_1 , тим самим було змінено кредитора у відповідному кредитному договорі з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС».

Крім того, на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 68436293 з примусового виконання згаданого виконавчого листа. 05.01.2023 державним виконавцем назване виконавче провадження було завершено, оригінал виконавчого листа ніби направлено Стягувачу, але за станом на тепер оригінал зазначеного виконавчого листа на адресу Стягувача не надходив. За даними Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі АСВП) жодних відкритих виконавчих проваджень стосовно стягнення боргу з Боржника на підставі названого виконавчого листа немає. У зв`язку з цим та відсутністю виконавчого документу ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» не може реалізувати свої гарантовані законом права як Стягувача у відповідних правовідносинах з Боржником ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 18.02.2026 зазначену заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. На виконання ухвали суду до суду 25.02.2025 і 02.03.2026 (отримано суддею 09.03.2026 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю та перебуванням у відпустці) подано відповідні заяви.

Ухвалою суду від 09.03.2026 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 18.03.2026; знято з розгляду через тимчасову непрацездатність судді і перебування у відпустці; судове засідання призначено на 01.04.2026.

У судове засідання 01.04.2026 учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені за наявними в матеріалах справи адресами, що підтверджено матеріалами справи.

У заяві ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» викладено клопотання про розгляд справи без участі представника Заявника.

Заінтересованою особою Білоцерківським відділом ДВС у Київській області до суду 16.03.2026 подано також заяву про розгляд справи без їх представника.

Боржник ОСОБА_1 повідомлялась про розгляд справи в порядку частин сьомої, восьмої, одинадцятої статті 128 ЦПК України шляхом направлення судових повісток за адресою її місця проживання, наданою Заявником (підтвердження щодо вручення повістки до суду на час розгляду не надходило); відомості щодо місця її реєстрації в Єдиному державному демографічному реєстрі відсутні. Також Боржник викликалась до суду шляхом розміщення оголошення про її виклик на офіційному вебсайті Володарського районного суду Київської області вебпорталу Судової влади України.

За наведених обставин Боржник, місце фактичного проживання (перебування) якої невідоме, вважається належно повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, зокрема, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України (частина одинадцята статті 128, частина десята статті 130 ЦПК України).

Водночас суд, вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи за відсутності фактичного отримання Боржником судових повісток, виходить як з наведених положень статей 128, 130 ЦПК України, які є спеціальними процесуальними нормами, що встановлюють порядок направлення і вручення судових повісток, а також з обов`язку особи зареєструвати своє місце проживання.

Відповідно до норм статей 3, 7 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» повнолітня особа декларує місце свого проживання самостійно. Таке декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється, зокрема, з метою ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою.

Згідно з вимогами пункту 4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265 (зі змінами), особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою; у разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором; за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Строки виконання особою обов`язку щодо декларування/реєстрації свого місця проживання визначені в пункті 5 названого Порядку.

З огляду на це обов`язок суду повідомити особу, зокрема про дату, час і місце судового засідання, шляхом направлення офіційної кореспонденції на адресу її зареєстрованого місця проживання, на переконання суду, прямо кореспондується з обов`язком особи зареєструвати своє місце проживання, тим самим повідомивши державу (державні органи, зокрема суди) про адресу отримання нею офіційної кореспонденції; невиконання особою такого обов`язку не може перешкоджати іншим особам захистити в суді свої права та законні інтереси (статті 55, 68 Конституції України).

Згідно з частиною третьою статті 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку з наведеним судом не вбачається перешкод для розгляду і вирішення по суті заяви ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого листа.

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.

З доданих до заяви ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» матеріалів та наявних у суді матеріалів цивільної справи № 357/907/21 (провадження № 2/364/222/21) судом встановлено, що заочним рішенням Володарського районного суду Київської області від 16.08.2021 у названій справі позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 13.09.2011 № б/н у розмірі 25 890,91 грн та судові витрати у розмірі 2 102,00 грн.

На виконання зазначеного заочного рішення Володарського районного суду Київської області у справі № 357/907/21 Стягувачеві АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 02.12.2021 було видано виконавчий лист, що підтверджується матеріалами цивільної справи.

До заяви ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» додано копію постанови головного державного виконавця Володарського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05.01.2023 про повернення виконавчого документа стягувачу. З цієї постанови вбачається, що виконавче провадження № 68436293, що розпочате за виконавчим листом № 357/907/21, виданим 02.12.2021 Володарським районним судом Київської області, було завершено через повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 5 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки при проведенні виконавчих дій не вдалось встановити місце проживання Боржника ОСОБА_1 , яка не проживає за адресою реєстрації у с. Косівка Білоцерківського району Київської області.

Як перевірено судом за відомостями офіційного вебсайту Автоматизованої системи виконавчого провадження, зазначене вище виконавче провадження № 68436293 було відкрито 01.02.2022 та за станом на тепер значиться як завершене.

Надалі 22.08.2025 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» було укладено Договір факторингу за № 8-22-08/2025, відповідно до умов якого клієнт відступає належні йому права вимоги, а саме права грошової вимоги клієнта до позичальників, зазначених у реєстрах боргових зобов`язань, а фактор здійснює фінансування клієнта шляхом купівлі у нього прав вимоги та сплачує клієнту за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку визначених цим договором. Моментом переходу до фактора права вимог є день підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі відповідного реєстру боргових зобов`язань, який підписується сторонами на паперових носіях та у електронному вигляді.

Відповідно до Акта № 3 приймання-передачі Реєстру боргових зобов`язань № 3 від 10.09.2025 за Договором факторингу № 8-22-08/2025 від 22.08.2025, клієнт АТ КБ «ПРИВАТБАНК» передав, а фактор ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» прийняв Реєстр боргових зобов`язань № 3 від 10.09.2025. Згідно з витягом з Реєстру боргових зобов`язань № 3 від 18.09.2025 до Договору факторингу № 8-22-08/2025 від 22.08.2025 до переліку переданих прав вимог за борговими зобов`язаннями входить кредитний договір від 13.09.2011 № б/н, позичальником за яким є ОСОБА_1 , сума заборгованості становить 25 890,91 грн, що цілком відповідає відомостям згаданого вище рішення суду.

Отже, як вбачається з усього наведеного та матеріалів справи, названий кредитний договір від 13.09.2011 № б/н, відносно стягнення заборгованості по якому було ухвалено рішення суду та здійснювалось до 05.01.2023 виконавче провадження № 68436293, зазначений у згаданому Реєстрі боргових зобов`язань № 3, відтак право вимоги за названим договором відступлено Первісним стягувачем (АТ КБ «ПРИВАТБАНК») Заявникові ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» (Новому кредитору).

За загальним визначенням правонаступництво це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого; при цьому правонаступництво може бути універсальним або частковим (сингулярним): за універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше; за часткового (сингулярного) правонаступництва від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі права і обов`язки. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні; правонаступництво слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Доказами правонаступництва щодо окремого зобов`язання може бути, зокрема, відповідний договір, на підставі якого воно виникло (зокрема, постанова Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 910/1972/17).

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), правонаступництва, а також в інших випадках, встановлених законом.

Так, зокрема, згідно зі статтею 1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України); заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 516 ЦК України).

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження (постанова Верховного Суду від 23.07.2019 у справі № 905/1976/16).

Крім того, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, на підставі статті 442 ЦПК України, тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

За визначенням статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник (частина перша статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив..

Згідно з положеннями частин першої, другої, четвертої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Заміна сторони виконавчого провадження, як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Строки у виконавчому провадженні це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано загальні строки виконавчого провадження, а статтею 12 строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку.

Частиною першою статті 12 названого Закону встановлено загальний трирічний строк пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Відповідно до норм частин четвертої, п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання; у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Крім того, згідно з приписами підпункту 4 пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» згаданого Закону тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX визначені Законом України «Про виконавче провадження» строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

У випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Зважаючи на усе наведене та враховуючи трирічний строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого Володарським районним судом Київської області у цивільній справі № 357/907/21 на виконання рішення цього суду від 16.08.2021, яке набрало законної сили 27.09.2021 (частини перша, друга статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»), який переривався пред`явленням його до виконання (пункт 1 частини четвертої, частина п`ята статті 12 цього Закону), а також перерваний до припинення або скасування воєнного стану в Україні (підпункт 4 пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього ж Закону), тому суд вважає, що Заявником не було пропущено згаданий строк, в межах якого може бути подана дана заява.

З огляду на це, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» та заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні.

Вирішуючи питання щодо видачі ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» дублікату виконавчого листа на примусове виконання зазначеного судового рішення, суд виходить з такого.

Згідно з підпунктом 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи цитований законодавчий припис, слід зробити висновок про те, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. При цьому оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення (зокрема, постанови Верховного Суду від 17.11.2021 у справі № 419/310/12, від 26.11.2025 у справі № 2-542/11).

Разом із тим, необґрунтована відмова у видачі дублікату виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили (рішення Конституційного Суду України від 27.01.2010 № 3-рп/2010 у справі про апеляційне оскарження ухвал суду.

Розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, у тому числі і заміна стягувача у виконавчому провадженні, і видача дубліката виконавчого документа, є триваючими правовідносинами до тих пір, поки судове рішення не буде виконане в порядку, передбаченому законом. Тому державний / приватний виконавець чи заявник має право звертатися до суду з відповідним поданням, заявою, направленими на виконання статті 129 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення, стільки раз, скільки це необхідно, аби виконати судове рішення (за винятком випадків, передбачених статтею 44 ЦПК України) (зокрема, постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2024 у справі № 186/871/14-ц).

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання, що має обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Як наведено вище і встановлено судом, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого Володарським районним судом Київської області у справі № 357/907/21 на виконання рішення цього суду від 16.08.2021, яке набрало законної сили 27.09.2021, Заявником не пропущено.

У постанові від 19.05.2021 у справі № 2-1316/285/11 Верховний Суд виснував, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

З таких обставин, беручи до уваги відсутність як у Первісного стягувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», так і у Нового кредитора ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» виконавчого листа, виданого Володарським районним судом Київської області у справі № 357/907/21, про що свідчить, зокрема, те, що такий виконавчий лист не згадується як такий, що переданий новому кредитору згідно з Договором факторингу від 22.08.2025 № 8-22-08/2025 та Реєстру боргових зобов`язань № 3 від 18.09.2025 до цього Договору, а так само відсутній в органі державної виконавчої служби, яким не повідомлено суд про наявність заперечень щодо задоволення заяви ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС», тому суд дійшов до висновку, що згаданий виконавчий лист було втрачено, а відтак заява ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до статей 512, 514 Цивільного кодексу України, статей 12, 15, підпункту 4 пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», керуючись статтями 2-4, 183, 247, 258-261, 272, 273, 351-355, 442, підпунктом 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити повністю заяву ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» про заміну сторони стягувача та видачу дубліката виконавчого листа.

Замінити сторону виконавчого провадження стягувача Акціонерне товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (; адреса місцезнаходження: вул. Грушевського, 1 Д, м. Київ, 01001) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» (; адреса місцезнаходження: просп. Степана Бандери, 28 А, м. Київ, 04073) у виконавчому листі, виданому Володарським районним судом Київської області у справі № 357/907/21 на примусове виконання заочного рішення цього суду від 16.08.2021 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; адреса реєстрації відсутня; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором від 13.09.2011 № б/н у розмірі 25 890,91 грн та судові витрати у розмірі 2 102,00 грн.

Видати дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 357/907/21 на примусове виконання заочного рішення Володарського районного суду Київської області від 16.08.2021 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 13.09.2011 № б/н у розмірі 25 890,91 грн та судових витрат у розмірі 2 102,00 грн.

Направити копії цієї ухвали суду учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (стаття 261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л. А. Макаренко