Провадження №: 2/336/1971/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Звєздової Н.С., за участі секретаря судового засідання Іванченко О.І.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту (обтяження),-

ВСТАНОВИЛА:

Представник позивача адвокат Коноваленко О.Ю., який діє на підставі ордеру серії АР № 1288079 від 10.01.2023 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить:

Скасувати заборону відчуження житлового будинку розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження: 2053479; Зареєстровано: 07.06.2005 08:56:21 за № 2053479 реєстратором: Оріхівська державна нотаріальна контора, підстава обстеження: позика, Б/н, Ощадбанк м. Оріхів. Об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояніє: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 ; Власник: ОСОБА_3 ; Причина відсутності коду: архівний запис; Архівний номер: 2200514ZAP112. Архівна дата: 15.12.2000, Дата виникнення: 08.05.1973, № реєстра: 69684-245, внутр. № 7A01F5302DF1472F6С50», який належить гр. ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі Договору дарування житлового будинку ВВО № 861787 від 08.02.2005 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Пологівським державним комунальним підприємством «Імпульс» від 08.02.2005 року з правом реєстрації припинення обтяження в відповідних органах та установах.

Стягнути з АТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 всі документально підтверджені судові витрати пов`язані з розглядом даної справи.

Позов обґрунтовано тим, що позивачці ОСОБА_1 у відповідності до договору дарування ВВО № 861787 від 08.02.2005 та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Пологівським державним комунальним підприємством «Імпульс» від 08.02.2005 року - житловий будинок, загальною площею 85,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить позивачці та третій особі на праві приватної часткової власності.

При зібранні документів для оформлення компенсації за пошкоджене житло, з`ясувалося, що належний позивачці та третій особі житловий будинок знаходиться під заставою.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів, підстава обстеження: позика, Б/н, Ощадбанк, м. Оріхів; Об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояніє: добудоване, статус: жиле, адресою: АДРЕСА_1 ; Власник: ОСОБА_3 ; Причина відсутності коду: архівний запис; Архівний номер: 2200514ZАР112. Архівна дата: 15.12.2000, Дата виникнення: 08.05.1973, № реєстра: 69684-245, внутр. № 7А01F5302DF1472F6C50, комментарій: р.17.

Вказаний житловий будинок раніше належав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (наразі померлий), після нього власником була ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (померла), потім власником став ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 (також помер), а з 2004 року власником є позивачка та ОСОБА_2 .

Звернувшись до Запорізького обласного державного нотаріального архіву 29.09.2025 року за вх. № 1302/01-17 про обтяження будинку за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано 07.06.2005 року за № 2053479, повідомляє, що інформація про накладання заборони до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяження (архівні записи - Єдиний реєстр заборон « Феміда »; Єдиний Державний реєстру заборон відчуження нерухомого майна); вносилось на підставі Реєстрів для реєстрації заборони відчуження житлових будинків, квартир та іншого нерухомого майна, та арештів, накладених судовими та слідчими органами та Алфавітних книг обліку заборони ( арештів ) державних нотаріальних контор на території якої знаходиться арештоване майно.

Звернувшись до приватного нотаріуса в (м. Запоріжжі) - позивачці було доведено до відома в усній формі, що зняти заставу на нерухоме майно можливо виключно надавши заставодержателем оригіналу договору застави на житловий будинок розміщений за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачкою було отримано довідку від Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про те, що у позивачки станом на 16.10.2025 року відсутня будь-яка кредитна заборгованість.

Станом на 16.10.2025 року інформація щодо обліку рухомого або нерухомого майна в реєстрах заставленого майна, які супроводжуються підрозділом - відсутня.

Отже, станом на дату подання даного позову й досі існує заборона на вільне розпорядження Позивачкою своїм майном.

Позивачка звернулася до Запорізького обласного державного нотаріального архіву з метою отримання засвідченої копії Договору застави від 08.05.1973 року № реєстра: 69684-245, внутр. № 7A01F5302DF1472F6С50, реєстраційний номер обтяження: 2053479 від 07.06.2025 року. Інформацію, щодо передачі архіву Оріхівською Державною нотаріальною конторою до Запорізького обласного державного нотаріального архіву відомостей щодо накладення заборони від 08.05.1973 року (№ реєстра: 69684-245, внут. № 7A01F5302DF1472F6С50, архівний номер: 22005142АР112, архівна дата: 15.12.2000 року, тип обтяження: позика (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 2053479, зареєстровано: 07.06.2005 року Оріхівською державною нотаріальною конторою.

Посилаючись на ті обставини, що наявність арештів (заборон) за виконаним зобов`язанням перешкоджають в оформленні компенсації за пошкоджене майно, позивачка звернулась за захистом своїх порушених прав в судовому порядку.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 10.02.2026 справу передано в провадження судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздової Н.С.

Ухвалою суду від 11.02.2026 відкрито провадження по справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Відповідач у наданий судом строк та станом на 30.03.2026 своїм правом на подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. ?

Будь-яких заяви чи заперечення щодо змісту позову від представника третьої особи до суду не надходило.

Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 у відповідності до договору дарування ВВО № 861787 від 08.02.2005 та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Пологівським державним комунальним підприємством «Імпульс» від 08.02.2005 року - житловий будинок, загальною площею 85,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить позивачці та третій особі ОСОБА_2 на праві приватної часткової власності.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10 02.2025 року зазначено: «Тип обстеження: заборона (архівний записі: Реєстраційний номер обтяження: 2053479; Зареєстровано: 07.06.2005 08:56:21 за № 2053479 реєстратором: Оріхівська державна нотаріальна контора, підстава обстеження: позика, Б/н, Ощадбанк, м. Оріхів; Об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояніє: добудоване, статус: жиле, адресою: АДРЕСА_1 ; Власник: ОСОБА_3 ; Причина відсутності коду: архівний запис; Архівний номер: 2200514ZАР112. Архівна дата: 15.12.2000, Дата виникнення: 08.05.1973, № реєстра: 69684-245, внутр. № 7А01F5302DF1472F6C50, комментарій: р.17.

Вказаний житловий будинок раніше належав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (наразі померлий), після нього власником була ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (померла), потім власником став ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 (також помер), а з 2004 року власником є позивачка та ОСОБА_2 .

Звернувшись до Запорізького обласного державного нотаріального архіву 29.09.2025 року за вх. № 1302/01-17 про обтяження будинку за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано 07.06.2005 року за № 2053479, повідомляє, що інформація про накладання заборони до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяження (архівні записи - Єдиний реєстр заборон « Феміда »; Єдиний Державний реєстру заборон відчуження нерухомого майна); вносилось на підставі Реєстрів для реєстрації заборони відчуження житлових будинків, квартир та іншого нерухомого майна, та арештів, накладених судовими та слідчими органами та Алфавітних книг обліку заборони ( арештів ) державних нотаріальних контор на території якої знаходиться арештоване майно.

Звернувшись до приватного нотаріуса в (м. Запоріжжі) - позивачці було доведено до відома в усній формі, що зняти заставу на нерухоме майно можливо виключно надавши заставодержателем оригіналу договору застави на житловий будинок розміщений за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачкою було отримано довідку від Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (код банку 313957) про те, що у позивачки станом на 16.10.2025 року відсутня будь-яка кредитна заборгованість.

Станом на 16.10.2025 року інформація щодо обліку рухомого або нерухомого майна в реєстрах заставленого майна, які супроводжуються підрозділом - відсутня.

Позивачка звернулася до Запорізького обласного державного нотаріального архіву з метою отримання засвідченої копії Договору застави від 08.05.1973 року № реєстра: 69684-245, внутр. № 7A01F5302DF1472F6С50, реєстраційний номер обтяження: 2053479 від 07.06.2025 року. Інформацію, щодо передачі архіву Оріхівською Державною нотаріальною конторою до Запорізького обласного державного нотаріального архіву відомостей щодо накладення заборони від 08.05.1973 року (№ реєстра: 69684-245, внут. № 7A01F5302DF1472F6С50, архівний номер: 22005142АР112, архівна дата: 15.12.2000 року, тип обтяження: позика (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 2053479, зареєстровано: 07.06.2005 року Оріхівською державною нотаріальною конторою.

Згідно відповіді Державного нотаріального архіву від 29.09.2025 встановлено, що справа «Листування щодо накладення заборони» за 1973 рік, на підставі яких вносилась інформація до Реєстрів для реєстрації заборони Першою запорізькою державною нотаріальною конторою на зберігання не передавалась.

Судом встановлено та представником відповідача не заперечувалось, що з моменту укладання кредитного договору та договору застави минуло більше п`ятдесяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частина перша ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законом України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Аналогічна норма була закріплена в ст. 216 ЦК УРСР, що був чинний на момент укладення та виконання вказаного зобов`язання.

Оскільки, як встановлено судом, позичальник у повному обсязі та своєчасно повернув отриману позику, що підтверджується дослідженими доказами, його обов`язок перед кредитором є виконаним, а відповідне зобов`язання припиненим.

Оскільки основне грошове зобов`язання було належно виконано, забезпечувальний захід у вигляді заборони відчуження нерухомого майна втратив свою правову підставу та мету існування.

За таких обставин, збереження у державних реєстрах архівних записів про обтяження на будинок АДРЕСА_1 є безпідставним та порушує майнові права позивача як власника майна, що згідно зі ст. 391 ЦК України є підставою для їх усунення шляхом скасування таких обтяжень та виключення відповідних відомостей з реєстрів.

Відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 15.05.2013 року у справі № 6-26 цс 13, згідно з якою вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі №554/8004/16 (провадження 14-431цс19) зробила висновок, що відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна.

Відповідно до п.2 Постанови Верховної Ради України від 20.03.1991 р. «Про порядок введення в дію Закону України «Про банки і банківську діяльність» було оголошено власністю України Український Республіканський банк Держбанку СРСР, Український Республіканський банк державного комерційного промислово-будівельного банку «Укрпромбудбанк», Український Республіканський Банк Ощадного банку СРСР, Український республіканський банк Зовнішекономбанку СРСР з їх мережею, обчислювальним центрами, усіма активами, пасивами.

Наказом Українського Республіканського банку від 02.01.1992 року за №2-К у відповідності з Статутом, зареєстрованим Національним банком України 31.12.1991 року за №4, Український Республіканський банк Ощадного банку СРСР, з підзвітною йому інфраструктурою установ та організацій, перетворено в Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України (Ощадбанк України) - постанова Вищого господарського суду України від 29.09.2009 року у справі №2/112.

Крім того, пряма вказівка на безпосереднє правонаступництво банківських установ міститься в постановах Кабінету Міністрів України від 09.01.2008 року №1 «Про виплату в 2008 році громадянам України компенсації втрат від знецінення грошових заощаджень, вкладених до 2 січня 1992 р. в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування СРСР, що діяли на території України, та облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, державні казначейські зобов`язання СРСР і сертифікати Ощадного банку СРСР, придбані на території Української РСР», від 23.04.2012 року №346 «Про виплату в 2012 році громадянам України компенсації втрат від знецінення грошових заощаджень, вкладених до 2 січня 1992 р. в установи Ощадного банку СРСР, що діяли на території України, та в облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, державні казначейські зобов`язання СРСР і сертифікати Ощадного банку СРСР, придбані на території Української РСР» (пункт 1).

Із статуту Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України, зареєстрованого НБУ 31 грудня 1991 року відомо, що Державний спеціалізований комерційний Ощадбанк України (Ощадбанк України), створений відповідно до Закону України від 20 березня 1991 року «Про банки та банківську діяльність» і входить в банківську систему України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.1999 року за № 876 "Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України" на виконання розпорядження Президента України від 20.05.1999 року №106 та з метою удосконалення структури і організації управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України, створення умов для більш ефективної реалізації державою прав власника вирішено перетворити Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України (Ощадбанк України) у відкрите акціонерне товариство „Державний ощадний банк України". Установлено, що Банк є правонаступником прав і обов`язків Ощадбанку. 02 червня 2011 року внесено зміни до Статуту Банку, якими слово «відкрите» змінено на «публічне».

Постановою КМУ від 5 червня 2019 р. № 568 «Питання акціонерного товариства Державний ощадний банк України» затверджено статут такого банку, згідно якого цей банк є правонаступником всіх прав та обов`язків Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України, зареєстрованого Національним банком 31 грудня 1991 р. за № 4.

З наведеного вбачається що відповідач АТ «Державний ощадний банк України» є правонаступником Ощадного банку СРСР в інтересах і за повідомленням якого було накладено спірний арешт, отже є кредитором і належним відповідачем у цій справі.

Отже наявність вказаних обтяжень підтверджено належними та допустимими доказами, а їх наявність є прямою юридичною перешкодою для оформлення компенсації за пошкоджене майно.

З огляду на вищезазначене та зміст ст. 317 ЦК України, суд приходить до висновку, що наявність вказаних заборон, які втратили свою правову підставу та мету існування у зв`язку з повним виконанням зобов`язання, безумовно порушує права позивача, вказані обтяження створюють непереборні перешкоди у здійсненні позивачем прав власника щодо належного оформлення та подальшого розпорядження нерухомим майном, що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 року за № 364/3657, що було чинним на час внесення спірних записів до реєстру, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.

Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.

Відповідно до п.п. 2.1.1 п. 2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

За змістом статті 74 Закону України «Про нотаріат», що є чинним на час розгляду справи, нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно зокрема, у зв`язку із повідомленням кредитора (позикодавця) про погашення позики (кредиту) чи рішенням суду.

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (Наказ МЮУ № 296/5 від 22.02.2012), пункт 5 глави 15 Розділу ІІ: "Нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом."

Враховуючи, що позикодавець Ощадний банк СРСР чи його правонаступник АТ «Державний ощадний банк України» так і не виконали свій обов`язок щодо направлення повідомлення про погашення позики, а наявність обтяжень унеможливлює реалізацію спадкових прав позивача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх повного задоволення.

Виходячи з вищевикладеного, право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб, шляхом зняття арешту з об`єкту нерухомого майна, а тому позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ІІПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, враховуючи, що позовні вимог задоволено у повному обсязі, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1 331,20 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа ОСОБА_2 , про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Скасувати заборону відчуження житлового будинку розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження: 2053479; Зареєстровано: 07.06.2005 08:56:21 за № 2053479 реєстратором: Оріхівська державна нотаріальна контора, підстава обстеження: позика, Б/н, Ощадбанк м. Оріхів. Об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояніє: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 ; Власник: ОСОБА_3 ; Причина відсутності коду: архівний запис; Архівний номер: 2200514ZAP112. Архівна дата: 15.12.2000, Дата виникнення: 08.05.1973, № реєстра: 69684-245, внутр. № 7A01F5302DF1472F6С50, який належить гр. ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі Договору дарування житлового будинку ВВО № 861787 від 08.02.2005 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Пологівським державним комунальним підприємством «Імпульс» від 08.02.2005 року з правом реєстрації припинення обтяження в відповідних органах та установах.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1331,20 гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Акціонерне товариства «Державний ощадний банк України», ЄРДПОУ 00032129, місцезнаходження: м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-г.

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Н.С. Звєздова