Справа № 487/1630/26
Провадження № 2/487/1784/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2026 м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Скоринчук К.М., розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_1 про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та зупинення провадження у цивільній справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду міста Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Договором № 1632613 від 02.05.2020 у розмірі 38 000,00 грн, а також судові витрати.

Ухвалою суду від 09.03.2026 відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Заводського районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов.

19.03.2026 відповідач ОСОБА_1 надала через канцелярію суду відзив на позовну заяву, в якому просила слухати справу у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а також повідомила суд, що нею 25.09.2025 подана заява до ГУ НП в Миколаївській області про шахрайські дії з боку невідомих осіб щодо укладення макрозайму 8000,00 грн, які «обернулися» у 38 000,00 грн для позивача ТОВ Факторинг Партнерс». Вказала, що за її заявою проводиться перевірка щодо шахрайських дій, а тому також просила суд зупинити провадження у справі до розгляду її заяви від 25.09.2025.

Крім того, просила витребувати з ГУНП Миколаївської області МРУ матеріали її заяви, зареєстрованої 26.09.2025 ЄО 22513 і оглянути в судовому засіданні, як доказ у цивільній справі.

Як доказ, відповідач долучила до своєї заяви копію Талону-повідомлення єдиного обліку № 22513 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, а також копію своєї заяви від 17.03.2026, адресованої ГУНП в Миколаївській області МРУ, про надання їй можливості ознайомитись з матеріалами перевірки за зареєстрованою заявою ЄО 22513 від 26.09.2025 та можливості зняття копій.

27.03.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якому позивач вважав заперечення та посилання відповідача на вчинення щодо неї шахрайських дій безпідставними та такими, що не звільняють її від зобов`язань як боржника перед кредитором. Заперечував проти зупинення провадження, оскільки проведення органом досудового розслідування кримінального провадження не може бути підставою для зупинення провадження у цивільній справі, яка перебуває на розгляді в суді. Підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Вивчивши надані сторонам відзив на позовну заяву, відповідь на відзив та надавши оцінку заявленому клопотанню відповідпча про розгляд даної цивільної справи у порядку загального позовного провадження, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадку. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 статті 279 ЦПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 3 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 277 ЦПК України, питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. У випадку, передбаченому частиною другою статті 274 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може: 1) задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження або 2) відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Частиною 1 ст. 274 ЦПК України визначені категорії справ, що підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, зокрема малозначні справи.

Частиною 6 статті 279 ЦПК передбачено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Згідно з ч. 7 ст. 279 ЦПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 скористалася своїм правом на подання відзиву на позовну заяву. У відзиві просила суд слухати цю справу у порядку загального позовного провадження, проте, причин для переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, як то складність справи, необхідність допиту свідків, дослідження додаткових доказів або особливостей справи, що не дозволяють її вирішити в спрощеному порядку тощо суду не надала.

Враховуючи предмет позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, суд вважає, що підстав які б перешкоджали розглядові справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідачем не наведені.

Суд вважає за необхідне зазначити, що призначення судом розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не перешкоджало та не перешкоджає учасникам провадження подати відповідні заяви в порядку, передбаченому ЦПК України. Вказівка про відповідні наміри, не свідчить, що вони будуть реалізовані.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Суд наголошує, що спрощене провадження (як з викликом, так і без виклику сторін) спрямоване на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження без виклику сторін не є провадженням в якому розглядаються безспірні вимоги.

Сторони не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, надавати суду свої докази на спростування взаємних вимог та заперечень у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користується правами, передбаченими ЦПК України.

Усі наявні у сторін докази безперешкодно можуть бути надані ними суду в межах розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмовому провадженні).

Як зазначено, зокрема, в ухвалі Великої Палати Верховного суду від 14.05.2019 у справі № 522/7636/14-ц (провадження № 14-636цс18), бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

З наявних матеріалів справи необхідності проведення судового засідання (у тому числі і підготовчого) не вбачається.

Щодо заявленого відповідачкою у відзиві на позовну заяву клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду її заяви Миколаївським районним управлінням поліції ГУНП в Миколаївській області від 26.09.2025, суд зазначає таке.

З долучених відповідачкою копій документів слідує, що 26.09.2026 останньою було подано заяву до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про вжиття заходів до невідомої особи, яка у 2020 році втрутившись у її особисту сторінку на сайті «mioan.ua» (майрозайм) оформила кредит у сумі 8 000,00 грн на третю особу.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 від 17.03.2026, адресованої Миколаївському РУП ГУНП в Миколаївській області слідує, що 14.03.2026 остання отримала відповідь про припинення перевірки за її заявою від 26.09.2026. Про результати розгляду поданої відповідачкою заяви суд не повідомила.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 01 березня 2024 року у справі № 910/17615/20 зазначено, що: по-перше, провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього; по-друге, під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо; по-третє, обов`язкова пов`язаність справи, що зупиняється, з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення.

Таким чином, суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи з вказівкою на обставини, які встановлюються судом в іншій справі.

Здійснення відповідним органом досудового розслідування окремої стадії кримінального провадження - досудового розслідування, не може виступати підставою для зупинення провадження у справі на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦП України.

Тлумачення норми п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України свідчить, що обов`язок суду щодо зупинення провадження у справі на підставі вказаної норми пов`язується з наявністю саме судового провадження, яке завершується ухваленням відповідного судового рішення.

Зазначене відповідає сформованій судові практиці при застосуванні пункту 6 частини першої статті251 ЦПК України (постанови Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 22 травня 2024 року у справі № 369/2750/21 (провадження № 61-1336св24), від 22 січня 2025 року у справі № 643/3012/20 (провадження № 61-1336св24), постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду 08 жовтня 2024 року у справі № 922/4356/23, від 23 квітня 2025 року у справі № 922/2714/23 (752/11425/22).

Інше тлумачення зазначеної норми може призвести до невиправданого затягування строків розгляду цивільної справи, неможливості ефективного захисту прав людини, за яким вона звернулася до суду, та порушення принципу правової визначеності.

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання відповідачки про зупинення провадження у справі.

Керуючись статями 43, 49, 126, 261, 274, 277, 279, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_1 про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження цивільної справи за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

Продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відмовити у задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: К.М. Скоринчук