Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/1405/26

Провадження № 2/185/1770/26

01 квітня 2026 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бабія С.О., за участю секретаря судового засідання Вакули В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за надання послуги з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2025 року Комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просило стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за надання послуг з постачання теплової енергії у розмірі 33 183 грн. 92 коп., з яких: 29 923 грн. 50 коп. - сума основного боргу, 2 335 грн. 82 коп. - сума інфляційних втрат, 664 грн. 25 коп. - сума 3% річних, 260 грн. 35 коп. - сума пені, а також 3 028 грн. - витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_1 , де проживають відповідачі, які є споживачами таких послуг.

За період з жовтня 2021 року по 01 листопада 2025 року утворилася заборгованість за спожиту теплову енергію. У зв`язку з простроченням платежів позивач просить стягнути інфляційні втрати, 3% річних та пеню. Позивач також просить стягнути витрати на сплату судового збору.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву, якою просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог процесуального закону. Також подали відзив, яким позов не визнали.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з п.6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична особа, яка є власником нерухомого майна та з якою укладено відповідний договір про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 7 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону.

Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів.

Укладення публічного договору приєднання врегульованого ст. 633 Цивільного Кодексу України та Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Текст такого договору було розміщено 27 вересня 2021 року на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування, у зв`язку з чим з 28 жовтня 2021 року вказаний договір вважається укладеним.

Отже, 28 жовтня 2021 року між КП «Павлоградтеплоенерго» ПМР та відповідачами було укладено договір про надання послуг з централізованого постачання теплової енергії (далі договір) за адресою: АДРЕСА_2 .

У даному випадку між позивачем та відповідачами склалися фактичні договірні відносини, за якими у житло, яке належить відповідачам, надавалися житлово-комунальні послуги, нарахування плати за які здійснювалися КП «Павлоградтеплоенерго» ПМР відповідно до тарифів, встановлених та затверджених у встановленому порядку.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Судом встановлено, що за спірний період з жовтня 2021 року по 01 листопада 2025 року відповідачами здійснено лише один платіж, який стосується спірного періоду та який не вказано у виписці з особового рахунку відповідачів (всі інші платежі відповідно до платіжних інструкцій, долучених відповідачем ОСОБА_2 до відзиву на позовну заяву у виписці відображено), а саме: відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 11.11.2025 відповідач сплатив 1000 грн. за період 10.2025 - 10.2025.

Всі наступні платежі, а саме: відповідно до платіжної інструкції № PX3B-EE6X-H3K0-HBH4 від 02.12.2025 відповідач сплатив 1000 грн. за Листопад 2025; відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 10.12.2025 відповідач сплатив 1500 грн. за період 11.2025 - 11.2025; відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 14.01.2026 відповідач сплатив 1801,26 грн. за період 12.2025 - 12.2025; відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 13.02.2026 відповідач сплатив 3081,73 грн. за період 01.2026 - 01.2026; відповідно до платіжної інструкції № 2KPA-P744-87M6-XCMB від 28.02.2026 відповідач сплатив 28000 грн. за січень 2026; відповідно до платіжної інструкції від 28.02.2026 відповідач сплатив 172 грн. за січень 2026, здійснені за періоди, які виходять за межі заявлених позовних вимог, і тому не підлягають вирахуванню із суми заборгованості, що є предметом даного спору.

Що стосується позовних вимог про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних, то слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до 29 грудня 2023 року було визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Однак відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1405 від 29 грудня 2023 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 викладено у такій редакції, що заборона на нарахування штрафних санкцій, інфляційних нарахувань, процентів річних стосується виключно територій, де ведуться бойові дії (можливих бойових дій) або тимчасово окупованих територій.

Місто Павлоград Дніпропетровської області не входило та не входить до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджених наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.

Таким чином, нарахування, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню солідарно з відповідачів у межах заявлених позовних вимог за весь період з жовтня 2021 року по 01 листопада 2025 року.

Щодо позовних вимог про стягнення пені.

Згідно з положеннями статті 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною першою статті 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

У даній справі позивачем пред`явлені також позовні вимоги про стягнення пені.

Враховуючи, що Павлоградська територіальна громада не підпадає під обмеження Постанови КМУ № 206, пеня підлягає стягненню в повному обсязі.

За таких обставин, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно заборгованість за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2021 року по 01 листопада 2025 року за вирахуванням коштів, сплачених відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 11.11.2025 у сумі 1000 грн. за період 10.2025 - 10.2025, інфляційні втрати, три відсотки річних та пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви у пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради () заборгованість за надання послуг з постачання теплової енергії За період з 01 жовтня 2021 року по 01 листопада 2025 року у розмірі 28 923 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот двадцять три) грн.. 50 коп., інфляційні втрати у розмірі 2 335 (дві тисячі триста тридцять п`ять) грн.. 82 коп., три відсотки річних у розмірі 664 (шістсот шістдесят чотири) грн.. 25 коп., пеню у розмірі 260 (двісті шістдесят) грн 35 коп., а всього 32 183 (тридцять дві тисячі сто вісімдесят три) грн.. 92 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради понесені судові витрати по справі, а саме: суму сплаченого судового збору у розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради понесені судові витрати по справі, а саме: суму сплаченого судового збору у розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Сторони у справі:

Позивач: Комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради, місцезнаходження: вул. Промислова, буд. 13А, м. Павлоград, Дніпропетровська область, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 03342250.

Відповідачі:

ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя С. О. Бабій