Справа № 149/4162/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"31" березня 2026 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гопкіна П.В.,

за участі секретаря Іванової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Літин цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача через підсистему «Електронний суд» звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом.

24.12.2025 Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області дану позовну заяву передано за територіальною підсудністю до Літинського районного суду Вінницької області (а.с.60).

28.01.2026 позовна заява надійшла до Літинського районного суду Вінницької області (а.с. 61).

Позов мотивований тим, що 23.04.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №740233, відповідно до умов якого відповідачка отримала у кредит грошові кошти в сумі 1 500,00 грн. шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язалася повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою.

ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК«Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу № 01022024-1 від 01.02.2024. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК«Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №740233 від 23.04.2023.

Оскільки первісний кредитор свої зобов`язання до договором виконав в повному обсязі, разом з тим відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 10 872,00 грн., з яких: 1 500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9 372,00 грн. заборгованість за процентами.

За вказаних підстав просять стягнути з відповідачки заборгованість за договором про надання грошових коштів у кредит у розмірі 10 872,00 грн., а також 8 000,00 грн. у якості професійної правничої допомоги та 2422,40 грн. у відшкодування витрат зі сплати судового збору.

В судове засідання представник ТОВ «ФК «Кредит-капітал» не з`явився. Через підсистему «Електронний суд» надіслали заяву якою просить розглядати справу за відсутності представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечували (а.с. 4 зв.).

Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання повторно не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про місце дату та час судового засідання (а.с. 83), а також відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 80).

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Так, 23.04.2023 між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 740233. Вказаний договір з позичальником був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.3,11,12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 22-33).

Договором факторингу за № 01022024-1 від 01.02.2024 (а.с. 41-46) право вимоги за вказаним позовом перейшло до позивача.

Представник ТОВ «ФК«Кредит-Капітал» стверджує, що первісний кредитор свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надавши відповідачці грошові кошти в розмірі 1500,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек» від 20.10.2025 (а.с. 35) згідно якої 23.04.2023 було перераховано на платіжну карту клієнта грошові кошти в сумі 1 500,00 грн.

У свою чергу на виконання ухвали про витребування доказів (а.с. 82) судом отримана інформація, що за інформацією АТ «Універсалбанк» банківська картка належить ОСОБА_1 та 23.04.2023 було зараховано 1 500,00 грн. на картку останньої.

Згідно розрахунку ТОВ «Селфі Кредит» станом на дату переходу права вимоги (01.02.2024) відповідачка своїх зобов`язань не виконала, що призвело до створення заборгованості перед позивачем, розмір якої становить 10 872,00грн., з яких: 1 500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9 372,00 грн. заборгованість за процентами, яка і підлягає стягненню в судовому порядку (а.с. 35 зв.-40).

В силу вимог ст.525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.

Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ч.1, 2ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст.1048ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті визначеними в кредитному договорі.

Частиною першою ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідачка в порушення умов кредитного договору № 740233 від 23.04.2023 та вимог ст.526, 549, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України, своїх зобов`язань не виконала, що призвело до створення заборгованості перед позивачем, розмір якої становить 10 872,00грн., з яких: 1 500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9 372,00 грн. заборгованість за процентами, яка і підлягає стягненню в судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію представника позивача, відсутність заперечень з боку відповідачки, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю і стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача 10 872,00 грн, оскільки остання не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором № 740233 від 23.04.2023 щодо повернення коштів.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. суд зазначає наступне.

За ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Слід зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог.

На підтвердження понесених витрат представником позивача надано договір про надання правової (правничої) допомоги (а.с. 49), акт наданих послуг (а.с. 49 зв.), детальний опис наданих послуг (а.с. 50), довіреність (а.с. 50 зв.), ордер (а.с. 52).

За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

За вказаних підстав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 8 000,00 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу.

На підставі ст. 141 ЦПК України, із відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Керуючись ст.526,527,530,625,629,1050,1054 ЦК України, ст.2, 141, 209, 247,263-268,280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (, НОМЕР_2 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації - 79029, м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, 1, 28 корпус, 4-ий поверх), заборгованість за кредитним договором № 740233 від 23.04.2023 року в загальному розмірі 10 872,00 грн, 8 000,00 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та 2422,40 грн. у відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя : Гопкін П. В.