Дата документу 31.03.2026 Справа № 333/4351/18
АПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/4351/18 Головуючий у 1 інстанції Тучков С.С.
Провадження № 22-ц/807/849/26 Суддя-доповідач Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючої: Кочеткової І.В.,

суддів: Кухаря С.В.,

Трофимової Д.А.,

секретар: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про зміну порядку та способу виконання судового рішення по справі № 333/4351/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Форум» про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди та зобов`язати вчинити певні дії,

за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2026 року,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк Форум», уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Форум» про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди та зобов`язати вчинити певні дії.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2019, позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Банк «Форум» на користь ОСОБА_1 362 037,10 грн. середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, з утриманням при виплаті цієї суми передбачених законом податків, обов`язкових платежів та 10 000 грн. моральної шкоди.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Форум» внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Форум» шляхом включення акцептованих вимог позивача на суму 521 802,82 грн., як таких, що підлягають задоволенню у другу чергу та подати зміни, внесені до Реєстру акцептованих кредиторів ПАТ «Банк «Форум» на затвердження Фонду.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Форум» внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Форум» шляхом включення акцептованих вимог позивача (моральної шкоди) на суму 15 000 грн., як таких, що підлягають задоволенню у восьму чергу та подати зміни, внесені до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Форум» на затвердження Фонду.

У задоволенні іншої частини вимог судом відмовлено.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2019 набрало законної сили 13.05.2019.

У серпні 2019 року ОСОБА_1 завернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому проваджені, посилаючись на те, що з дня набрання законної сили судовим рішенням ПАТ «Банк Форум» жодних заходів щодо його виконання не вживав. 04 липня 2019 року внесено запис про державну реєстрацію припинення ПАТ «Банк Форум» як юридичної особи, отже, ліквідацію банку завершено, а сам банк ліквідовано. Пославшись на те, що Фонд гарантування вкладів був ліквідатором банку, просив замінити останнього на Фонд у виконавчому провадженні з виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2019 року у справі № 333/4351/18.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2019 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 11 березня 2020 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду мотивовано тим, що на час звернення ОСОБА_1 із заявою про заміну сторони виконавчого провадження ПАТ «Банк Форум» було припинено (ліквідовано) як юридичну особу без правонаступників, а чинним законодавством України не передбачено правонаступництво Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у випадку ліквідації банку за ухваленими судовими рішеннями, де банк є боржником у правовідносинах, що не випливають із вкладів.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 лютого 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на вищезазначені судові рішення залишено без задоволення.

Як зазначено у постанові Верховного Суду, Законом України «Про банки і банківську діяльність» не передбачено правонаступництво банку у разі його ліквідації.

Норми спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» також не містять положень щодо визнання Фонду правонаступником банківської установи у зв`язку з проведенням ліквідації останньої.

Після ліквідації ПАТ «Банк Форум» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є його правонаступником, оскільки здійснював лише владні повноваження щодо введення тимчасової адміністрації (ліквідації) банку та виплати відшкодування за вкладами в порядку, встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Норми спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не містять положень щодо визнання Фонду правонаступником банківської установи у зв`язку із проведенням ліквідації останнього.

22 липня 2025 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про зміну порядку та способу виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2019 року у справі №333/4351/18.

В обґрунтування зазначив, що на порушення вимог Конституції України, ЦПК України рішення суду не виконано, чим порушуються права позивача. Виконання цього рішення є неможливим у зв`язку із ліквідацією ПАТ «Банк Форму» та його припиненням з 04.07.2019. Разом із тим, виходячи із приписів ст. 240-1 Кодексу законів про працю України, а також ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», п. 3 р. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення механізмів виведення банків з ринку та задоволення вимог кредиторів цих банків», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, яка управляє майном ПАТ «Банк Форум» ще три роки після внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення банку, а тому вважає вказаний Фонд процесуальним правонаступником ПАТ «Банк Форум», який має виконати рішення суду. Зміна способу та порядку виконання рішення від 10.04.2019 є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів, та є ефективним процесуальним засобом на гарантування виконання рішення. Тому просив змінити спосіб і порядок виконання вказаного рішення суду шляхом стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 362 037,10 грн. та 10 000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя 14 серпня 2025 року заяву задоволено.

Змінено порядок та спосіб виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2019 по справі №333/4351/18-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Форум», уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Форум» про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди та зобов`язати вчинити певні дії, а саме:

«Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (, адреса: 04053, місто Київ, вул. Січових Стрільців, 17) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) присуджену рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2019 по справі №333/4351/18-ц - 362 037 (триста шістдесят дві тисячі тридцять сім) грн. 10 коп. середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, з утриманням при виплаті цієї суми передбачених законом податків, обов`язкових платежів та 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди».

11 вересня 2025 року представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду із заявою про виправлення описки у судовому рішенні, якою просив виправити описку в ухвалі Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2025 у справі №333/4351/18 шляхом виключення з її тексту абзацу: «Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з`явився, пояснень не надав».

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя 17 вересня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви про виправлення описки в судовому рішенні.

Не погоджуючись із зазначеними ухвалами суду, представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кібець Р.Р. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати ухвали суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання рішення.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року апеляційну скаргу представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кібця Р.Р. задоволено частково.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя 14 серпня 2025 року та ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя 17 вересня 2025 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2026 року заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про заміну порядку та способу виконання судового рішення по справі №333/4351/18 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Форум», уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Форум» про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди та зобов`язати вчинити певні дії, задоволено.

Змінено порядок та спосіб виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2019 по справі №333/4351/18-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Форум», уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Форум» про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди та зобов`язати вчинити певні дії, а саме:

«Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 присуджену рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2019 по справі №333/4351/18-ц 362 037,10 грн. середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, з утриманням при виплаті цієї суми передбачених законом податків, обов`язкових платежів та 10 000 грн. моральної шкоди».

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі представника Кібець Р.Р. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», у зв`язку з чим з Фонду не можуть бути стягнуті грошові кошти на користь ОСОБА_1

17 березня 2026 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , районний суд виходив із того, що рішенням суду встановлено спосіб і порядок його виконання рішення, а саме: стягнення з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 362 037,10 грн. На час ухвалення рішення районним судом та набрання ним законної сили повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Форум» здійснювалось Фондом гарантуванням вкладів фізичних осіб. За таких обставин зміна способу виконання рішення шляхом стягнення належних ОСОБА_1 сум з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не посягає на зміст рішення, не є вимогою про зміну способу захисту права, тобто зміну судового рішення по суті, у зв`язку з чим може бути предметом регулювання статті 435 ЦПК України. У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку про наявність процесуальних передумов для зміни способу виконання рішення в інтересах здійснення ефективного і дієвого захисту права особи.

Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому з ними не можна погодитися.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, задоволення грошових вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов`язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

За змістом статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно з частиною першою статті 4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Фонд вживає заходи з підготовки та задоволення вимог кредиторів, вирішує питання розпорядження коштами, одержаними в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, інвестування тимчасово вільних коштів банку в державні цінні папери, спрямовує виручені кошти на задоволення вимог кредиторів, у тому числі і на задоволення грошових вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов`язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з положеннями частини першої статті 54 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Встановлено, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2019 стягнуто з ПАТ «Банк «Форум» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 362 037,10 грн.

На час ухвалення вказаного рішення, повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Форум» здійснювалися Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

На підставі постанови Правління НБУ №135 від 13.03.2014 «Про віднесення ПАТ «Банк Форум» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією ФОНДУ прийнято рішення №043/14 про введення з 14.03.2014 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк Форум».

На підставі постанови Правління НБУ №355 від 13.06.2014 виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 49 від 16.06.2014 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким у ПАТ «Банк Форум» з 16.06.2014 відкликано банківську ліцензію, розпочато процедуру ліквідації банку.

Таким чином, на час ухвалення рішення судом першої інстанції і набрання ним законної сили уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснювала процедуру ліквідації банку, владні повноваження щодо ведення тимчасової адміністрації банку, мала повноваження з розпорядження майном банку.

Відкликання Національним банком України на момент вирішення спору банківської ліцензії і початок процедури його ліквідації, як юридичної особи зумовили настання для ОСОБА_1 таких правових наслідків, коли початок процедури ліквідації відповідача унеможливив стягнення з банку належних йому за рішенням суду коштів.

За змістом ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників (ч. 1). Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч. 5). Особливості припинення банку як юридичної особи встановлюються законом (ч. 7).

Процедура ліквідації банку як юридичної особи здійснюється відповідно до Законів України «Про банки і банківську діяльність», «Про національний банк України», «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Ліквідація це одна із форм припинення юридичної особи. Ліквідація юридичних осіб здійснюється без переходу прав і обов`язків підприємства, що ліквідується, до інших осіб, тобто без правонаступництва. При ліквідації підприємства його права й обов`язки припиняються.

Положення спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не містять норми, відповідно до яких Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виступає правонаступником за зобов`язаннями неплатоспроможного банку.

Натомість, відповідно до цього Закону Фонд гарантування є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

При цьому, Фонд гарантування, будучи юридичною особою публічного права, основним видом діяльність якого є державне управління загального характеру, діє виключно в межах повноважень та порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є правонаступником ліквідованого ПАТ «Банк Форум».

Приймаючи оскаржувану ухвалу, районний суд не врахував, що Фонд не є правонаступником боржника в розумінні процесуального закону, оскільки 04 липня 2019 повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора ПАТ «Банк Форум» припинено.

Поза увагою суду залишилась і та обставина, що предметом позову у цій справі було не стягнення заборгованості із заробітної плати, а стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність» держава не відповідає за зобов`язаннями банків, а банки не відповідають за зобов`язаннями держави, якщо інше не передбачено законом або договором.

Спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» іншого не передбачено, як і не передбачено обов`язку Фонду відповідати за зобов`язаннями неплатоспроможного банку, бути правонаступником тощо.

Відповідно до частин першої та другої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частин першої, третьої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Така можливість також передбачена частиною третьою статті 33 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Аналіз норм статті 435 ЦПК України дає підстави для висновку, що суд може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання судового рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Отже, при вирішенні питання про встановлення нового способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення раніше встановленим способом.

При вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 435 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з`ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому, у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що суд може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання судового рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

При вирішенні питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен з`ясовувати обставини, що свідчать про неможливість такого виконання.

Задовольнивши заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду та зобов`язавши Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити виплату грошових сум, суд першої інстанції фактично змінив спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України та змінив рішення суду по суті.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного суду від 13.07.2022 року у справі 335/4806/17.

У постанові Верховного суду від 10.06.2019 року справа №350/426/16-ц зазначено, що поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Отже, задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду про стягнення заборгованості з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб фактично змінює рішення суду по суті та спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України.

Вказана правова позиція висловлена також Верховним Судом України в постанові від 05.09.2018 у справі № 2-749/11/2229 (провадження №61-20265св18).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в порядку апеляційного провадження.

З урахуванням наведеного, оскаржена ухвала є такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та не правильним застосуванням норм матеріального.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

За вказаних обставин оскаржуване рішення не можна визнати таким, що ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому на підставі ст. 376 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя 05 лютого 2026 року у цій справі скасувати, прийняти постанову про відмову у задоволенні заяви.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01 квітня 2026 року.

Головуюча: І.В. Кочеткова

Судді: С.В. Кухар

Д.А. Трофимова