справа №274/1532/26
провадження № 2/0274/1815/26
У Х В А Л А

про направлення справи за підсудністю

"31" березня 2026 р. м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т. Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: військова частина НОМЕР_1 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з указаним позовом, у якому просить стягувати на її користь аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, з ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви та до закінчення навчання, тобто до 01.07.2027, за умови, що ОСОБА_1 буде продовжувати навчання.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2026 матеріали справи передано судді Большаковій Т. Б.

При вирішені питання про відкриття провадження по справі суддею встановлено, що даний позов не підсудний Бердичівському міськрайонному суду Житомирської області.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

03.03.2026 суд у порядку ч. 7 ст. 187 ЦПК України направив запит до ЦНАП Чуднівської міської ради Житомирського району Житомирської області про надання відомості про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_2 .

Станом на 31.03.2026 відповідь щодо реєстрації місця проживання відповідача до суду не надійшла.

31.03.2026 сформував запит в ЄСІТС «Електронний суд», та отримав відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру за № 2538554 від 31.03.2026, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру за № 2538598 від 31.03.2026 за параметрами " ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 " особу не знайдено.

Згідно витягу з реєстру Чуднівської територіальної громади № 2023/005190591, сформованому 11.07.2023, зареєстрована адреса місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .

Представник позивача у позовній заяві зазначає, що позивач навчається та проживає у м. Бердичеві. До позовної заяви додано копії договорів про надання освітніх послуг № 79 від 02.08.2023, про надання платної освітньої послуги № 4 від 02.08.2023, додаткової угоди № 2 про внесення змін до договору про надання платної освітньої послуги № 4 від 02.08.2023 та копію договору оренди квартири у приватної особи від 06.06.2026, з яких вбачається, що позивач ОСОБА_1 навчається та проживає у м. Бердичеві Житомирської області.

Положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Отже, в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення, оскільки результат аналізу змісту норм в сфері міграційного законодавства дозволяє зробити висновок, що особа може мати декілька місць проживання/перебування, однак законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватися чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Такі правові висновки викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 червня 2024 року у справі № 554/7669/21 (провадження № 61-5805сво23).

Таким чином, позов має пред`являтися за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування як позивача так і відповідача.

Суд звертає увагу, що сама обставина фактичного проживання позивача у м. Бердичеві Житомирської області без реєстрації місця проживання, не свідчить про підсудність справи Бердичівському міськрайонному суду Житомирської області.

З вище наведеного вбачається, що ані позивач, ані відповідач не мають зареєстрованого місця проживання у м. Бердичеві.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Відповідно до ст.32 ЦПК України, справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, оскільки позивач та відповідач зареєстровані на території Чуднівської територіальної громади, тобто на території Чуднівського району Житомирської області до його ліквідації постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17.07.2020 №807-IX, суд прийшов до висновку, що дану позовну заяву необхідно передати на розгляд до Чуднівського районного суду Житомисрької області.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 187, 258, 261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: військова частина НОМЕР_1 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - передати за підсудністю до Чуднівського районного суду Житомирської області (вулиця Соборна, 3, м. Чуднів, Житомирська область, 13200).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА