РОМАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

290/311/26

2-о/290/42/26

01 квітня 2026 рокуселище Романів

Суддя Романівського районного суду Житомирської області Шакалов А.В. розглядаючи питання про відкриття провадження у порядку окремого провадження цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту перебування на утриманні трьох неповнолітніх дітей, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей з метою реалізації права на звільнення з військової служби як батька трьох і більше дітей.

У заяві зазначає, що фактично здійснює матеріальне забезпечення дітей, бере участь у їх вихованні, а встановлення відповідного факту необхідне у зв`язку з відсутністю іншого механізму підтвердження таких обставин для військової частини.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження є видом непозовного судочинства, в межах якого суд підтверджує юридичні факти за відсутності спору про право.

Як неодноразово зазначено Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, встановлення юридичного факту в судовому порядку можливе лише за сукупності умов, серед яких визначальними є: відсутність спору про право; відсутність впливу на права інших осіб; неможливість встановлення такого факту в інший спосіб.

Формально заявник просить встановити факт перебування дітей на його утриманні. Однак за своїм змістом така вимога означає: підтвердження переважної участі заявника у матеріальному забезпеченні дітей; оцінку виконання або невиконання відповідних обов`язків іншим із батьків; фактичне визначення характеру сімейних правовідносин між батьками та дітьми.

Тобто мова йде не лише про констатацію факту, а про оцінку поведінки обох батьків у межах їхніх сімейних обов`язків.

Заявник посилається на те, що: факт утримання не оспорюється, підтверджується документами та заявою матері дітей, а тому може бути встановлений у порядку окремого провадження.

Суд не може погодитися з таким доводом з огляду на таке. Сам по собі факт відсутності заперечень з боку матері або подання нею відповідної заяви: не усуває правову природу спірних відносин; не змінює характеру сімейних прав та обов`язків; не виключає впливу встановлюваного факту на її права та обов`язки.

У Постанові КЦС ВС від 06.11.2024 № 468/1025/23 (61-14070св23) прямо вказано, що: факт одноосібного утримання дитини або перебування її на утриманні одного з батьків не може встановлюватися у безспірному порядку, оскільки це завжди пов`язано з оцінкою виконання батьківських обов`язків іншим із батьків та може впливати на права та інтереси дитини і другого з батьків.

Крім того, сімейні обов`язки є невідчужуваними і не можуть бути змінені чи припинені за домовленістю сторін, що виключає можливість їх підтвердження шляхом узгоджених заяв батьків .

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 141 СК України обоє батьків мають рівні обов`язки щодо утримання дитини; встановлення факту утримання одним із них неминуче означає оцінку виконання цих обов`язків іншим.

Таким чином, навіть за відсутності формального спору між сторонами, об`єктивно існує спір щодо обсягу участі кожного з батьків у забезпеченні дітей.

Якщо встановлення факту пов`язане з необхідністю оцінки виконання сімейних обов`язків або впливає на права інших осіб, така справа не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Заявник прямо зазначає, що встановлення факту необхідне для звільнення з військової служби. Отже, фактично заявник намагається створити доказ для реалізації права у публічно-правових відносинах з державою, судове рішення має використовуватися як підстава для прийняття рішення суб`єктом владних повноважень.

Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення спору про право або отримання публічно-правових переваг.

Суд також враховує, що: питання звільнення з військової служби належить до сфери публічно-правових відносин; спори з цього приводу підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже, заявник не позбавлений права на судовий захист, однак такий захист має здійснюватися іншим процесуальним способом.

З поданої заяви вбачається, що: встановлення заявленого факту пов`язане з оцінкою виконання батьківських обов`язків; такий факт впливає на права іншого з батьків; метою є використання рішення у публічно-правових відносинах.

Це свідчить про наявність спору про право та виключає можливість розгляду справи в порядку окремого провадження.

На підставі викладеного керуючись статтями 4, 293, 315 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні трьох неповнолітніх дітей - відмовити.

Роз`яснити заявнику право звернення до суду в порядку позовного провадження (за наявності спору між батьками), або до адміністративного суду щодо оскарження рішень чи дій суб`єкта владних повноважень.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Романівський районний суд Житомирської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяАндрій ШАКАЛОВ