Провадження №2/760/690/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2026 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого судді судді Застрожнікової К.С.,

при секретарі судового засідання Кравченко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», в інтересах якого діє представник Хлопкова Марія Сергіївна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ціна позову 23 970 грн., -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», в інтересах якого діє представник Хлопкова Марія Сергіївна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.06.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем укладено договір кредитної лінії № 00-9823240 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, сума кредиту становила 10 000 грн., яка була перерахована на картковий рахунок відповідача через платіжну систему ТОВ «Платежі онлайн». Всупереч вимог договору відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 23 970 грн., яка складається із 11 500 грн. - заборгованість по кредиту, 12 470 грн. - заборгованість по несплаченим відсотками за користуванням кредиту, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, зазначаючи про те, що 20.06.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» за договором факторингу №00-9823240 передало позивачеві право вимоги по кредитному договору, укладеному із відповідачем. Також, позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача судового збору та витрат на правничу допомогу у сумі 7000 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Застрожнікової К.С.

04.07.2025 по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін у судове засідання.

Сторони повідомлені про відкриття позовного провадження, відповідач відзиву на позов не направив.

Суд розглянув справу за наявними доказами відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступне.

20.06.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем укладено кредитний договір № 00-9823240 на суму 10 000 грн.

Відповідачем була заповнена заявка на отримання грошових коштів від 20.06.2024, підписано кредитний договір шляхом використання персонального ідентифікатору, кошти були перераховані на картковий рахунок відповідача, що підтверджується повідомленням від 23.12.2024 з відміткою ТОВ «Платежі онлайн», та рухом коштів по рахунку відповідача.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Матеріалами справи підтверджується, що під час укладання договорів Відповідач був ознайомлений з усіма умовами договору та погодився з ними.

Таким чином, уклавши договір на умовах, викладених у ньому, Відповідачка, як позичальник, тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

З матеріалів справи вбачається, що укладений з Відповідачем договір відповідає вимогам закону, умови договору з боку кредитодавця виконані, грошові кошти Відповідачеві надані.

В свою чергу, Відповідач умови договорів не виконує, погашення кредитної заборгованості не здійснює, в зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 23 970 грн., яка складається із 11 500 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12 470 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредиту, що підтверджується випискою з особового рахунку.

Вказаний розмір заборгованості відповідачем не спростовано.

17.12.2024 між позивачем та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» укладено договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором, укладеним із відповідачем, що підтверджується Реєстром боржників згідно із Додатком № 2 до договору, та Актом прийому-передачі.

Враховуючи, що заборгованість за отриманими кредитними коштами (тіло кредиту) та нарахованими відсотками за користування коштами Відповідачем не погашена, суд вважає, що Позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення з Відповідача такої заборгованості.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає судовий збір в розмірі 2422, 40 гривень.

Стосовно стягнення витрат на правничу допомогу на суму 7 000 грн., суд зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Ч. 2 ст. 137 цього Кодексу встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Ч. 3 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До позову на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копії договору про надання правничої допомоги та додатків до нього, Акт прийому - передачі наданих послуг, копія свідоцтва адвоката.

Ч. 4 ст. 137 ЦПІК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Оцінюючи докази з метою розподілу судових витрат суд вважає, що позивачем документально підтверджено фактично понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

Суд враховує висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду у справі № 922/445/19, в яких, серед іншого наголошено, що в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Також суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У цій справі відповідач не заявляв клопотання про зменшення судових витрат.

Тому, суд стягує з відповідача на користь позивача вказану суму витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 205, 207, 509, 526, 530, 610, 612, 625, 628, 629, 631, 1046, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 11 Закону України «Про електронну комерцію», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 137, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (, адреса: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літера А, оф. 10) заборгованість за кредитним договором №00-9823240 від 20.06.2024 у розмірі 23 970, 00 грн.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (, адреса: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літера А, оф. 10) судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 000 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 31.03.2026

Суддя К.С. Застрожнікова