Справа номер 145/240/26
Провадження номер 2/145/511/2026
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2026 селище Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Патраманського І.І.

за участю: секретаря судового засідання Коржан Н.М.

відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

до

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2026 до Тиврівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27.07.2003 між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Тиврівського району Вінницької області, актовий запис за № 20, свідоцтво про одруження серія НОМЕР_3 . Від даного шлюбу сторони мають двох дітей, доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спільне життя у них з відповідачкою не склалося. Як виявилося, у них різні характери та погляди на життя, що породжує психологічну несумісність. Зовсім несподівано для нього, 02.11.2025 відповідачка залишила його разом із донькою, а сама переїхала проживати до іншого чоловіка, з яким перебуває у фактичних шлюбних відносинах. З підстав наведених вище, збереження їхньої сім`ї і подальше спільне проживання є неможливим. Фактично сім`я розпалася.

З урахуванням викладеного позивач просить розірвати шлюб між ним, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Тиврівського району Вінницької області 27 липня 2003 року, актовий запис № 20.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 18.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи суд вирішив проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про розгляд справи був належно повідомлений. 30.03.2026 надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Позов підтримує.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 позов визнала, не заперечувала проти його задоволення.

Із досліджених судом доказів вбачається, що 27.07.2003 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_4 (а.с.6). Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - ОСОБА_6 , дружини - ОСОБА_6 .

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітню доньку ОСОБА_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.3-4).

З позовної заяви вбачається, що фактично сім`я припинила своє існування. Позивач з відповідачкою шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.

Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 51 Конституції України та частина 1 статті 24 СК України визначають, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно із частинами 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, відповідач позов визнав, сторони у справі вважають, що примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки, на переконання суду, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

В ході розгляду справи судом не встановлено обставин, які свідчать про те, що надання строку для примирення сторонам допоможе збереженню сім`ї, оскільки їх шлюб носить формальний характер.

Частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує викладену в позовній заяві позицію позивача про залишення за ним суми сплаченого судового збору, а тому судовий збір залишає за позивачем.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 3, 12, 13, 77, 81, 128, 141, 259, 263-266, 268, 273, 274 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Тиврівського району Вінницької області 27.07.2003, актовий запис № 20.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01 квітня 2026 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка смт. Тиврів Тиврівського району Вінницької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Суддя Патраманський І. І.