УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному справу за заявою ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

У С Т А Н О В И В:

05 березня 2026 року до Рівненського міського суду Рівненської області звернулася відповідач ОСОБА_3 із заявою про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Заяву обґрунтовує тим, що на момент ухвалення рішення не було враховано, що заборгованість ОСОБА_3 перед ОСОБА_4 була відсутня і кошти, як такі, у день підписання розписки 30 жовтня 2019 року ОСОБА_4 для ОСОБА_3 не передавала, про що суд позивач не повідомила.

Вказане підтверджується тим, що 13 листопада 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено Договір позики, відповідно до якого ОСОБА_4 було надано у позику ОСОБА_3 700 000 грн 00 коп. Для забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики від 13 листопада 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Піддубною Л.П. 13 листопада 2018 року. В іпотеку було передано житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку з кадастровим номером: :01:066:0141, площею 0,145 га за вказаною адресою. Предмет іпотеки сторони оцінили в 700 000 грн 00 коп.

Оскільки за домовленістю між сторонами ОСОБА_3 за Договором позики від 13 листопада 2018 року сплачувала для ОСОБА_4 відсотки, сума позики з урахуванням відсотків почала суттєво збільшуватися та у ОСОБА_3 виникли проблеми із її сплатою. Тоді ОСОБА_4 запропонувала переукласти позику на нових умовах шляхом фіксації усієї суми боргу з урахуванням нарахованих на той час відсотків, що складало 750 000 грн 00 коп., фіксації усієї суми відсотків на всю суму позики одноразово (2%), визначення порядку сплати суми боргу з відсотками, а саме щомісячно, та перенесення терміну остаточного виконання зобов`язання з 13 листопада 2020 року на 30 жовтня 2021 року.

Враховуючи вказані умови, ОСОБА_3 було підписано розписку 30 жовтня 2019 року. Після підписання розписки та передачі її для ОСОБА_4 остання почала вимагати від ОСОБА_5 передачі їй в іпотеку ще іншого нерухомого майна, додатково до того, що забезпечувалося Договором іпотеки. У зв`язку з вказаними обставинами та ризиками, було прийнято рішення достроково погасити позику ОСОБА_4 , на що остання погодилася. Факт погашення позики та відсутності зобов`язань підтверджується тим, що ОСОБА_4 самостійно зняла всі обтяження та заборони з іпотечного майна ОСОБА_3 .

Також, позивачем невірно було нараховано відсотки за договором позики, що призвело до безпідставного стягнення завищеної суми відсотків з відповідача.

Крім того, відповідач не була повідомлена про дату, час та місце судового засідання у справі та не була обізнана про розгляд такої справи. Про існування справи дізналася із ухвали Рівненського міського суду Рівненської області про відкриття провадження за поданням приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Папроцького А.А. про обмеження боржника у праві виїзду за кордон. А із тексом заочного рішення ознайомилась її представник адвокат Овдійчук О.О. лише 10 лютого 2026 року.

Представник відповідача адвокат Овдійчук О.О. в судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення підтримала, просила задовольнити.

Представник позивача адвокат Іванюк І.В. в судовому засіданні просив залишити заяву без задоволення.

Заслухавши представника відповідача адвоката Овдійчук О.О., представника позивача адвоката Іванюка І.В., дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов таких висновків.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики (розписки) від 30 жовтня 2019 року в розмірі 1 100 000 гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 21 000 гривень 00 копійок.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції коментованої ст. 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, відповідач викликалася до суду належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки її зареєстроване місце проживання було невідоме, що згідно статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням про час та місце судового розгляду. Незважаючи на вказану правову презумпцію відповідач фактично обізнана про час та місце судового розгляду не була, у зв`язку з чим не могла подати свої доводи та заперечення проти позову.

Разом з тим, відповідно до п. 4 ч. 2 та ч. 7 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. До заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

Натомість жодних доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і які не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення відповідачем не надано, в тому числі і доказів повернення коштів позивачу, а наданий відповідачем Договір іпотеки від 13 листопада 2018 року та інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна не підтверджує факту повернення позики.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що відсутні підстави для скасування заочного рішення суду та залишає заяву без задоволення.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що відсутні підстави для скасування заочного рішення суду та залишає заяву без задоволення.

Керуючись ст. 260, 261, 287, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повне судове рішення складено 31 березня 2026 року.

Суддя О.О. Першко