Справа № 696/487/26
Провадження № 2/696/426/26
УХВАЛА

іменем України

31 березня 2026 року суддя Кам`янського районного суду Черкаської області Ніколенко О.Є., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до приватного виконавця Недоступа Дмитра Миколайовича, ДП «СЕТАМ», Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК», ОСОБА_3 про визнання результатів електронних торгів недійсними, визнання недійсним та скасування актів приватного виконавця про проведення торгів, заборону державної реєстрації права власності, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом, в якому просять:

- визнати недійсними результати електронних торгів за лотами №588376 та №590677;

- визнати недійсними та скасувати акти приватного виконавця про проведення торгів;

- заборонити державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 ;

- стягнути судові витрати.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, приходжу до наступного висновку.

Звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку реалізації права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі неусунення недоліків.

З огляду на викладене суддя може вирішити питання про відкриття, повернення чи відмову у відкритті провадження по справі, яка не була належним чином оформлена та містила недоліки, лише після їх усунення. При цьому у ЦПК України відсутні винятки з указаного порядку.

Позивачі до позовної заяви додають клопотання, в якому просять звільнити їх від сплати судового збору або розстрочити її, враховуючи їх майновий стан, оскільки ОСОБА_1 є пенсіонером, ОСОБА_2 є безробітною, їх матеріальний стан є обмеженим, а сплата судового збору у встановленому розмірі є для них фінансовим тягарем та фактично унеможливлює реалізацію її права на доступ до правосуддя.

На підтвердження вказаних обставин позивачі надають довідку Головного управління ПФУ в Черкаській області про доходи № 2987 4999 6290 2272, відповідно до якої ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності із вересня 2025 року по лютий 2026 року, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_1 № НОМЕР_1 та довідку до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ № 420079, а також довідку форми ОК-5 від 18.02.2026 та відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 28.03.2026 щодо ОСОБА_2 .

Згідно зі ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, зокрема якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами, внесеними згідно з постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 25 вересня 2015 року) Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R(81)7, прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Разом із тим, враховуючи положення п. 1 ст. 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі»).

У зв`язку з цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані із судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Подане ОСОБА_1 , ОСОБА_2 клопотання про звільнення від сплати судового збору не містить відомостей про належність до будь-якої із категорій осіб, які мають право на пільги щодо сплати судового збору. Також нею не додано жодних документів, які б підтверджували скрутне матеріальне становище, зокрема, довідки про склад сім`ї, довідки про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, доказів про відсутність рухомого і нерухомого майна, тощо.

Формальне посилання на важке фінансове становище без належного доказового підтвердження не є достатнім для ухвалення рішення про звільнення від сплати судового збору.

Наведені у клопотанні доводи не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення заявників від сплати судового збору. Заявниками не було надано суду доказів на підтвердження їх реального майнового стану, який перешкоджає виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої заяви про забезпечення позову судовим збором.

Надані заявниками довідки не містять інформацію про реальні доходи, та самі по собі не відображають майновий стан заявників і не свідчать про неспроможність сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі.

Заявники не надали суду необхідних відомостей про відсутність нерухомого та рухомого майна, коштів на рахунках тощо, які свідчили б про те, що за своїм майновим станом вони не спроможні сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги, яким повинна відповідати позовна заява.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати, відстрочення або розстрочення та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Так, відповідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3 328,00 грн.

Як вбачається з прохальної частини позову, позивачами заявлено три позовні вимоги немайнового характеру, відповідно позивачі мають сплатити судовий збір за кожну позовну вимогу немайнового характеру по 1 331,20 грн, що в сумі складає 3993,60 грн, та надати до суду докази на підтвердження сплати судового збору.

Разом з тим, позивачами до матеріалів справи додана квитанція про сплату № 3758-7968-5991-9159 від 19 січня 2026 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатила у АТ «ТАСКОМБАНК» судовий збір за позовом у розмірі 1 331,20 грн (тобто тільки за одну вимогу немайнового характеру).

Таким чином, судовий збір сплачений не в повному розмірі, та позивачі повинні сплатити судовий збір у розмірі 1331,20 грн ще за дві вимоги немайнового характеру на загальну суму 2662,40 грн.

Згідно з вимогами ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, крім іншого: 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів-зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин,якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Із тексту позовної заяви вбачається, що позивачі вказують про наявність у провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває справа №752/28928/25 (провадження №2/752/8319/26) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Однак, не вказують стосовно якого виконавчого документа розглядається справа, між якими сторонами, не додано доказів (позову, процесуальних документів тощо) щодо суті вказаної справи.

Крім того, позивачами належним чином не сформовані позовні вимоги до кожного з відповідачів.

Від змісту позовної заяви залежать дії суду щодо вирішення питання проведення подальших процесуальних дій по розгляду справи по суті, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, визначення суб`єктного складу спірних правовідносин, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовних вимог залежить і позиція відповідачів, котрі, як і позивачі, мають право на судовий захист, для реалізації якого мають бути обізнані з тим, які вимоги до них заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Тому позивачі мають виконувати вимоги щодо дотримання процесуального порядку форми та змісту позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За викладених обставин є необхідним залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків та оформлення її у відповідності до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до приватного виконавця Недоступа Дмитра Миколайовича, ДП «СЕТАМ», Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК», ОСОБА_3 про визнання результатів електронних торгів недійсними, визнання недійсним та скасування актів приватного виконавця про проведення торгів, заборону державної реєстрації права власності - залишити без руху.

Запропонувати позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 усунути недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачам. У разі неусунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачам зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Є. Ніколенко