ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1174/25 Номер провадження 22-ц/814/1307/26Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Чумак О.В.,

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»

на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 листопада 2025 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі ТОВ «Юніт Капітал») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 25.06.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 00-9831445 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора, за умовами якого товариство здійснило переказ кредитних коштів в сумі 6 500 грн на її платіжну картку № 4149-49ХХ-ХХХХ-8403 через компанію ТОВ «Платежі Онлайн» строком на 360 днів, а відповідачка зобов`язувалася повернути кошти та сплатити проценти за їх користування. 17.12.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, за умовами якого право вимоги до боржниці ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». 02.04.2025 року між ТОВ «ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 020425-У, за умовами якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 .

Станом на дату подання позовної заяви, заборгованість відповідачкою за договором не погашена.

Просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 00-9831445 від 25.06.2024 в розмірі 14 732 грн 25 коп, з яких: 7 475 грн заборгованість за тілом кредиту, 7 257 грн 25 коп. - заборгованість за відсотками, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 листопада 2025 року в задоволенні позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням його в апеляційному порядку оскаржило ТОВ «Юніт Капітал». Просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, стягнути судовий збір у розмірі 6056,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неповне з`ясування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що позивач надав належні докази, які підтверджують коректне здійснення переходу права вимоги. Це підтверджується витягом з електронного суду про направлення до Суду Договору факторингу та Реєстру боржників за Договором факторингу №17122024-МК/Онлайн (Додаток №1).

Вважає, що кожна із сторін Договорів факторингу на всіх етапах переходу прав вимоги дотрималася вимог цивільного законодавства та спеціальних норм законодавства про фінансові послуги. Істотні умови договорів факторингу зазначені у тексті договорів та деталізовані у Реєстрах прав вимоги до них, які є їх невід`ємними частинами, що свідчить про належність та законність укладених правочинів.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову становить 14732 грн. 25 коп. та беручи до уваги положення частини 13 статті 7, статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що 25.06.2024 ТОВ «Макс Кредит» та відповідачка ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії № 00-9831445 про надання споживчого кредиту у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора, за умовами якого товариство зобов`язувалося надати відповідачці кредитні кошти в сумі 6 500 грн на її платіжну картку строком на 360 днів, а відповідачка зобов`язувалася повернути їх та сплатити проценти за користування грошовими коштами.

На підтвердження факту перерахування відповідачці кредитних коштів у сумі 6 500 грн на картку маска-картки № НОМЕР_1 позивачем надано інформаційну довідку ТОВ «Платежі Онлайн» за вих. № 1401/12 від 23.12.2024.

Як слідує з листа AT КБ «ПриватБанк» за вх. №7873/25-Вх від 19.08.2025, наданого на виконання ухвали суду, на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), в Банку емітовано картку № НОМЕР_3 , на яку 25.06.2024 надійшли грошові кошти в сумі 6 500 грн.

17.12.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, за умовами якого право вимоги до боржниці ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».

17.12.2024 ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання умов договору факторингу підписали реєстр боржників. У вказаному реєстрі під номером 744 значиться боржник ОСОБА_2 , кредитний договір № 00-9831445 від 25.06.2024, розмір заборгованості 14732 грн. 25 коп.

Відповідно до платіжних інструкцій в національній валюті від 26.12.2024, 27.12.2024, 06.01.2025 ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» перерахувало на рахунок ТОВ «Макс Кредіт», на виконання умов договору № 17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024, 500000 грн, 1500000 грн, 203656,28 грн.

02.04.2025 між ТОВ «Юніт Капітал», як фактором, та ТОВ «ФК Онлайн Фінанс», як клієнтом, укладений договір факторингу №020425-У, предметом якого є зобов`язання клієнта відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити обумовлені грошові кошти.

02.04.2025 ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» на виконання умов договору факторингу №020425-У підписали реєстр боржників. У вказаному реєстрі під номером 228 значиться боржник ОСОБА_1 , кредитний договір № 00-9831445 від 25.06.2024, розмір заборгованості 14732 грн. 25 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції посилався на те, що позивач довів факт укладення первісним кредитором ТОВ «Макс Кредит» кредитного договору № 00-9831445 від 25.06.2024 відповідачкою ОСОБА_1 та отримання нею коштів, але не довів належними та допустимими доказами перехід права вимоги за вказаним договором від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», який в подальшому відступив права грошової вимоги позивачу ТОВ «Юніт Капітал».

Однак колегія суддів не погоджується з даними висновками виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 6 та 7 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи до позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» додало: копію Договору факторингу № 17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024 та копію Акту приймання- передачі до Договору факторингу 17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024; копію платіжної інструкції, що свідчить про сплату ціни продажу за Договором Факторингу № 17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024; копію витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу № 17122024- МК/Онлайн від 17.12.2024; копію Договору факторингу № 020425-У від 02.04.2025; копію Акту приймання-передачі до Договору факторингу № 020425-У від 02.04.2025; копію платіжної інструкції, що свідчить про сплату ціни продажу за Договором Факторингу № 020425-У від 02.04.2025; скан-копію витягу з Реєстру Боржників до Договору № 020425-У від 02.04.2025.

Вказані документи разом з позовною заявою містяться в системі «Електронний суд» через яку і були подані до суду першої інстанції.

За вказаних обставин суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про недоведеність переходу права вимоги відносно ОСОБА_1 на підставі договорів факторингу № 17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024.

У свою чергу надаючи правову оцінку кредитним правовідносинам сторін слід звернути увагу на наступне.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України).

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст.1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Аналізуючи матеріали справи в їх сукупності колегія суддів вважає доведеним факт отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 6500 грн.

При цьому, оскаржуваним рішенням встановлено факт укладення первісним кредитором ТОВ «Макс Кредит» кредитного договору № 00-9831445 від 25.06.2024 з відповідачкою ОСОБА_1 та отримання нею коштів.

Вказані обставини сторонами не оспорювалися.

Крім того, при розгляді справи судом першої інстанції сторонами була подана заява про затвердження мирової угоди, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 визнає заборгованість у розмірі 14732,25 грн.

У свою чергу, як при розгляді справи судом першої інстанції так і при її перегляді в апеляційному порядку ОСОБА_1 не заперечувала як факт укладення договору, так і факт отримання нею коштів та заявлений позивачем розмір заборгованості. Власний розрахунок заборгованості нею не надавався.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги. Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 листопада 2025 року слід скасувати.

Позов ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 00-9831445 від 25.06.2024 року в розмірі 14 732 грн 25 коп, з яких: 7 475 грн заборгованість за тілом кредиту, 7 257 грн 25 коп. - заборгованість за відсотками.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно із частотною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Згідно із частиною 4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано:

копію договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07 квітня 2025 року укладеного між АБ «Тараненко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал» який містить додаткок № 1 «Протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025» ;

копію додаткової угоди № 3 до Договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07 квітня 2025 року відповідно до якої клієнт доручає, а АБ приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 00-9831445 від 25.06.2024, боржник ОСОБА_1 (№ 28);

копію акта прийому-передачі наданих послуг від 07.04.2025 відповідно до якого АБ «Тараненко та партнери» надали клієнту ТОВ «Юніт Капітал» послуги з вивчення матеріалів справи, складання позовної заяви, підготовки адвокатського запиту та клопотання щодо отримання інформації на загальну суму 7000 грн. (1000 грн, 5000 грн, 500 грн та 500 грн відповідно).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Зважаючи на наведене, беручи до уваги відсутність у матеріалах справи обґрунтованих заперечень відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 7000 грн.

Також враховуючи задоволення апеляційної скарги та як наслідок задоволення позовних вимог стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» підлягає судовий збір сплачений останнім за подачу позову в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та за подачу апеляційної скарги в розмірі 3633 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» задовольнити.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 листопада 2025 року - скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», , юридична адреса: м. Київ, вул. Рогнідинська, 4 А, офіс 10, заборгованість за кредитним договором № 00-9831445 від 25.06.2024 року в розмірі 14 732 грн 25 коп, з яких: 7 475 грн заборгованість за тілом кредиту, 7 257 грн 25 коп. - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судовий збір сплачений останнім за подачу позову в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та за подачу апеляційної скарги в розмірі 3633 грн 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 7000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.В. Чумак

Судді Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук