Справа № 683/3345/25
24 березня 2026 року м. Старокостянтинів.
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі головуючого - судді Андрощука Є.М.
з участю секретаря Бадаєвої Н.О.
представника позивача ОСОБА_1
представника третьої особи Сторожук О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Старокостянтинові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи - служба у справах дітей Подільського районної в м.Києві державної адміністрації та служба у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком та припинення стягнення аліментів,
03 листопада 2026 року ОСОБА_2 звернувся до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_3 , треті особи - служба у справах дітей Подільського районної в м.Києві державної адміністрації та служба у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради в якому просив: визначити місце проживання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком - ОСОБА_2 ; припинити стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються з ОСОБА_2 на підставі заочного рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26.03.2019 справа №683/181/19; стягнути аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду.
В обґрунтування позову посилавсь на те, що 29.11.2016 між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено шлюб, зареєстрований Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №227. У період шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_4 . З червня 2018 року сторони почали проживати окремо, подружніх відносини не підтримували, спільного господарства не вели і дитини залишалась проживати з матір`ю. Позивач вказує, що у січні 2019 року ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до нього про стягнення аліментів на утримання сина та на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26.03.2019 у справі №683/181/19 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на сина ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25 січня 2019 року і досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 25 січня 2019 року і до досягнення сином ОСОБА_4 трирічного віку - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також, рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23.03.2020 у справі №683/167/20 шлюб між сторонами розірвано. Пізніше у зв`язку з одруженням ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_6 . Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу він підтримував зв`язок із сином та належним чином виконував батьківські обов`язки щодо нього і заборгованість за присудженими аліментами відсутня. Під час чергового відвідування сина у серпні 2024 року. ОСОБА_2 звернув увагу, що відповідач перестала займатись та доглядати за їх сином та була неодноразово притягнута до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП та за дрібні крадіжки. У зв`язку із цим, ОСОБА_2 забрав сина ОСОБА_4 до Києва для забезпечення йому належних умов проживання, догляду та виховання і з вересня 2024 року членами сім`ї ОСОБА_7 стали: батько, дружина батька ОСОБА_8 та їх спільний син ОСОБА_9 . Постійним місцем їх проживання є кв. АДРЕСА_1 . Після переїзду, з вересня 2024 року син ОСОБА_10 вступив на очну форму навчання до Ліцею №45 Подільського району м.Києва, за місцем навчання характеризується сумліннім та відповідальним учнем. В інтересах дитини було укладено договір з сімейним лікарем. Натомість відповідачка не цікавиться дитиною, продовжує вести антисоціальний спосіб життя та неодноразово вчиняла багатоепізодні дрібні крадіжки. У вересні та жовтні 2025 року ОСОБА_3 почала дзвонити ОСОБА_11 вимагати повернути дитину у м.Старокостянтинів, Хмельницької, вимагаючи чергової сплати аліментів на дитину. Разом з тим, ОСОБА_11 з вересня 2024 року продовжує безпідставно сплачувати аліменти ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_7 , всупереч тим обставинам, що дитина проживає з ним та перебуває на повному його утриманні та вихованні. З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на її утримання, є обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів. Проживання дитини з батьком - позивачем та перебування на його утриманні свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача на користь відповідача, а тому має тягнути за собою звільнення позивача від сплати, вказаних аліментів з моменту набрання рішенням законної сили.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Ломага А.А. підтримав позов та просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, тому суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення.
В судовому засіданні представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради при вирішенні справи поклалась на думку суду.
Представник третьої особи - служби у справах дітей Подільського районної в м.Києві державної адміністрації звернувсь до суду з клопотання про розгляд справи без його участі.
Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, встановлено, що з 29.11.2016 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується даними свідоцтва про шлюбу серія НОМЕР_1 від 29.11.2016.
Встановлено, що в період шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_4 і його місце проживання зареєстроване за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується даними свідоцтва про його народження серія НОМЕР_2 від 21.12.2017 та даними витягу з реєстру територіальної громади.
Відповідно до рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23.03.2020 у справі №683/167/20 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було розірвано.
Як вбачається з рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26.03.2019 справа №683/181/19 ухвало стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25 січня 2019 року і досягнення дитиною повноліття та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 25 січня 2019 року і до досягнення сином ОСОБА_4 трирічного віку - ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановлено, що 15 травня 2019 року головним державним виконавцем Старокостянтинівського райвідділу ДВС ГТУ юстиції у Хмельницькій області відкрито виконавче провадження №59117481 по виконанню в/листа №683/181/19, виданого 14.05.2019 Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25 січня 2019 року і досягнення дитиною повноліття.
Судом встановлено, що з вересня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживає разом з батьком - ОСОБА_2 та перебуває на його повному утриманні, за адресою: АДРЕСА_3 .
Натомість ОСОБА_2 продовжував сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини, що підтверджується даними платіжних інструкції АТ КБ «Приватбанк», що містяться у справі.
Також, вказані обставини підтверджуються даними висновку органу опіки та піклування Подільського районної в м.Києві державної адміністрації №106-1977 від 02.03.2026; даними довідки №01/88/319 від 09.10.2025 та характеристики наданої учню 2-Б класу ліцею №45 Подільського району м.Києва ОСОБА_4 , 2017 р.н.
Відповідно до декларації №0001-МХРК-6010 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, ОСОБА_4 , 2017 р.н. відвідує лікаря сімейної медицини ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_4 .
Як вбачається з даних довідки ТОВ «Медико-санітарна частина» від 14.08.2025 ОСОБА_4 , 2017 р.н., проживаючий за адресою АДРЕСА_3 , здоровий та основна група здоров`я - 1.
Згідно даних довідки МЦ ТОВ «Гармонія здоров`я» ОСОБА_4 , 2017 р.н., проживаючий за адресою АДРЕСА_3 , здоровий та знаходиться під наглядом сімейного лікаря.
Відповідно до даних МЦ ТОВ «ДСЦ ПЛЮС» від 14.12.2024 ОСОБА_4 , 2017 р.н., проживаючий за адресою АДРЕСА_3 , проходив курс стоматологічного лікування.
Частиною 4 ст. 273 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначенні розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Згідно правового висновку, сформованого у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі №2-4671/11, підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.
Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.
У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.
Зважаючи на ту обставину, що обов`язок позивача ОСОБА_2 по сплаті аліментів припинився з вересня 2024 року, тому є достатні підстави для звільнення його від сплати аліментів та визнання виконавчого листа про їх стягнення таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Зважаючи на те, що дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає із батьком - з ОСОБА_2 , то на його користь на утримання дитини слід стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Відмовляю у задоволенні позовних вимог в частині визначення місце проживання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком - ОСОБА_2 , суд виходив з наступних підстав.
Так, за правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч.1 ст.161 СК України). Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (ч.2 ст.161 СК України).
Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що з вересня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживає разом з батьком - ОСОБА_2 та перебуває на його повному утриманні, за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується вищевикладеним доказами.
Також, як вбачається з повідомлення Старокостянтинівського міського голови вих.№63/54-42-188,2026 від 26.01.2026 не можливо надати письмовий висновок органу опіки та піклування Старокостянтинівської міської ради щодо розв`язання спору про визначення місця проживання дитини, оскільки під час бесіди з працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради ОСОБА_3 повідомила, що дитини проживає з батьком з її відома та згоди і між ними відсутній спір з цього приводу.
Також, до вищевказаного повідомлення додано заяву ОСОБА_3 від 15.01.2026, в якій вона вказала, що її син - ОСОБА_10 проживає разом з батьком в АДРЕСА_3 , з її згоди і вона не має заперечень проти цього, не має наміру забирати дитину до себе, з дитиною спілкується, відсилає подарунки та зобов`язується сплачувати аліменти на його утримання.
Крім того, сам позивач у позові та його представник у судовому засіданні підтвердили ті обставини, що з вересня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживає разом з батьком - ОСОБА_2 та перебуває на його повному утриманні, за адресою: АДРЕСА_3 .
Натомість твердження позивача про те, що матір дитини відповідач у справі, заперечує проти проживання дитини з позивачем та декілька разів телефонувала з цього приводу, суд не приймає до уваги, оскільки ці обставини, не підтверджені належними та допустимими доказами.
Таким чином, оскільки між сторонами відсутній спір про місце проживання дитини, тому відсутні і підстави для задоволення позову в частині визначення місця проживання дитини з позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 89, 141, 244-246, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити частково. Припинити стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються з ОСОБА_2 на підставі заочного рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26.03.2019 справа №683/181/19.
Стягнути аліменти з ОСОБА_3 на користь з ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, а у решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1453,44 грн. судових витрат.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи:
позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання АДРЕСА_5 .
відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою АДРЕСА_6 ;
Повне судове рішення складено 31 березня 2026 року.
Суддя Є.М. Андрощук