Провадження № 2/727/742/26
УХВАЛА

про відмову в призначенні експертизи

27 березня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Слободян Г.М

секретаря судового засідання Мадей Е.А.

за участю представників сторін:

позивача, адвоката Якобишеної Т.

представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , адвоката Павалюк Г.

представника відповідача ОСОБА_4 , адвоката Валешної О.А.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , адвоката Павалюк Г. про призначення судової лінгвіністичної експертизи в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місця проживання: АДРЕСА_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ; треті особи, що не заявляють самостійних вимог відносно предмету спору: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Ткач Наталія Василівна, місце знаходження: м. Чернівці вул.. Горіхівська, буд.8А; приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Холоменюк Олена Ігорівна, місце знаходження: м. Чернівці вул.. Героїв Майдану, 64 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, - визнання недійсним договору купівлі продажу; - витребування майна з чужого незаконного володіння ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці на розгляді знаходиться цивільна справа за вищевказаним позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2025 року відкрито провадження по справі.

В суд представником відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , адвокатом Павалюк Г. скеровано клопотання і підтримане в засіданні про призначення в справі 727/14658/25 означеного вище позову судову лінгвіністичну експертизу. В обґрунтування клопотання посилається на те, що до позовної заяви позивача додано заповіт складений 22.02.2024 рку , згідно якого все своє майно ОСОБА_6 за життя заповідала на користь ОСОБА_5 . Даний заповіт складений за кордоном, посвідчений у присутності двох свідків, дані яких написано на іноземній мові (англійська/норвезька) та засвідчено нотаріусом також на іноземній мові.із штампом нотаріуса ОСОБА_7 , датований 06.03.2024р. Вважає, що виконаний переклад заповіту нотаріусом Коршуновою Л.Д. не відповідає його змісту, зокрема, останньою зазначено в перекладі, що заповіт складено у присутності ОСОБА_5 , що неа думку заявника не є дійсним. А, отже, в матеріалах справи містяться дані про два різні здійсненні переклади заповіту, Просить, призначити судову лінгвіністичу експертизу та на вирішення експертів поставити наступні запитання: Чи відповідає іноземному (англійському/норвезькому) текст перекладений на українську мову визначений в заповіті ОСОБА_6 , складеного 22.02.2024р.? Якщо ні, то яким є правильний (вірний) переклад іноземного (англійською/норвезькою) тексту в заповіті Коршунової О.М., складеного 22.02.2024р.?

Представник позивача Якобишена Т. заперечувала проти заявленого клопотання та просила у задоволенні клопотання про призначення експертизи відмовити

Представник відповідача ОСОБА_4 , адвокат Валешна О.А. проти заявленого клопотання не заперечувала.

Суд, вивчивши доводи наведені в клопотанні, зважає на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом за матеріалами справи вбачається, що в 11:15 22.02.2024 року в м. Крістіансанд муніципальній лікарні Норвегії ОСОБА_6 за заповітом складеним на українській мові і нею підписаним заповідала все своє майно синові ОСОБА_5 . При складанні заповіту були присутні два свідка, дані про яких зазначено на іноземній мові з їх відповідно підписами та відміткою нотаріуса із печаткою також на іноземній мові (англійською/норвезькою) тексту, з Апостілем (а.с.9,10)

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі(частини перша, друга статті 2 ЦПК України).

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема, є: верховенство права; змагальність сторін; пропорційність (пункти 1, 4, 6 статті 2 ЦПК України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України

Згідно ст.1 ЗУ «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Проведення експертизи є процесуальною дією, котра передбачає призначення експертизи, проведення досліджень і надання висновку експертом з питань, вирішення яких потребує спеціальних знань в галузі науки, техніки, мистецтва або ремесла і які поставлені перед експертом за зверненням сторони кримінального провадження, за дорученням слідчого судді чи суду, або відповіді на які надані експертом за його ініціативою, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідно використати спеціальні знання.

Спеціальні знання можуть відноситися до будь-якої сфери людської діяльності - науки, техніки, мистецтва, ремесла. Винятки становлять правові знання. Експерт не вправі вирішувати питання правового характеру (наприклад, чи мало місце вбивство або самогубство; надання кваліфікації дій особи за певною статтею чи частиною статті кримінального закону; чи є нестача результатом розкрадання або недбалості тощо), навіть якщо вони перед ним поставлені

Лінгвістична експертиза це спеціалізоване мовознавче дослідження текстів (або усної мови), яке проводиться для розв`язання питань, що мають юридичне значення. Вона встановлює зміст висловлювань, факти їхнього впливу на честь, гідність чи репутацію, наявність погроз, екстремізму, а також авторство документів та відповідність мовних норм.

Відповідно до наказу Міністретсва юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/3 "Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень" аналіз змісту мовлення проводиться у межах лінгвістичної експертизи усного мовлення під час семантичних досліджень, за допомогою яких вирішується питання, чи є висловлюванння особи фактичним твердженням чи оціночним судженням та науково-методичні рекомендації мають рекомендаційний характер.

гідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Верховний Суд зауважує, що обов`язкове призначення судом експертизи визначено статтею 105 ЦПК України.

ЦПК України, Закон України "Про судову експертизу", Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/59 (у редакції наказу Міністерства юстиції Українивід 26 грудня 2012 № 1950/5) регулюють питання призначення судових експертиз.

Положення цих законів та підзаконних нормативно-правових актів є доступними, чіткими і передбачуваними для особи, яка бажає заявити клопотання про призначення судової експертизи.

Відповідно до пункту 2 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/59, лінгвістична експертиза мовлення поділяється на підвиди: лінгвістична експертиза писемного мовлення та лінгвістична експертиза усного мовлення. Об`єктом дослідження лінгвістичної експертизи писемного мовлення є продукт мовленнєвої діяльності людини, відображений у писемній формі. У межах лінгвістичної експертизи писемного мовлення проводяться авторознавчі та семантико-текстуальні дослідження.

Судом встановлено, що 22.02.2024 року в м. Крістіансанд муніципальній лікарні Норвегії ОСОБА_6 заповіт ОСОБА_8 складено на українській мові і нею підписаний українською мовою.

Згідно з пунктом 2.1.2 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень семантико-текстуальною експертизою вирішуються завдання із встановлення змісту понять, лексичного значення слів або словосполучень, використаних в тих або інших текстах, їх стилістичної забарвленості, смислового навантаження, характеру інформації, що міститься в текстах (чи може така інформація розглядатися як образлива, чи містить вона загрозу конкретній особі (особам) тощо), тобто вирішення питань мовленнєвого характеру, не пов`язаних із встановленням фактичних даних про автора.

Відповідно до частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з частиною першою статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Системне тлумачення положень статті 103, частини першої статті 106 ЦПК України дає підстави дійти висновку, що суд призначає експертизу, якщо без проведення експертизи неможливо з`ясувати обставини, які мають значення у справі, і сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Верховний Суд зауважує, що повторюючи свою прецедентну практику, ЄСПЛ зазначив, що висловлені твердження можна класифікувати як оціночні судження, які не піддаються доказуванню, і як фактичні твердження (рішення в справі Macovei проти Румунії (заява № 53028/14).

Заявивши клопотання про призначення судової лінгвістисної експертизи, представник відповідачів Павалюк Г. мала право розраховувати на те, що правила ЦПК України та інших нормативно-правових актів будуть застосовані у цій справі.

Верховний Суд зазначає, що стандарт доказування залежить від специфіки обставин, про доведення яких йдеться, а сторонам повинна бути надана можливість повідомити будь-які докази, необхідні для успіху скарги. При визначенні наявності або відсутності підстав для призначення судової експертизи суди не повинні ігнорувати позицію осіб, які беруть участь у справі. Для забезпечення реалізації вказаного положення суди повинні мотивовано відповідати на клопотання сторін як про призначення експертизи, так і про відмову в її призначенні. Крім того, вирішуючи питання про доцільність призначення експертизи в цивільній справі, необхідно враховувати чи має значення для справи факт, який експерт має встановити, чи не доведений той чи інший факт іншими доказами, зібраними у справі, які реальні можливості тієї чи іншої судової експертизи.

Відповідно до ч.1ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставини, що мають значення для справи, необхідні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Згідно частин 1, 3 статті 102 ЦПК України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права, у відповідності до 2 постанови пленуму ВСУ № 8 від 30.05.97 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», вбачається, що неприпустимо призначати експертизу у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Визначення питань, які ставляться перед експертом, повинно здійснюватись з урахуванням Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень і атестованих експертних методик, у яких зазначаються питання, на вирішення яких спрямовані ці методики та реєстр яких ведеться Міністерством юстиції України. Питання мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об`єктам і матеріалам, які направляються на експертизу.

Неприпустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є захист честі, гідності та ділової репутації у зв`язку з поширенням у січні 2022 відповідачем у соціальній мережі «Фейсбук» до відома осіб, які є споживачами послуг позивача інформації, яка впливає на оцінку підприємницької та професійної діяльності позивача.

Лінгвістична експертиза мовлення поділяється на підвиди: лінгвістична експертиза писемного мовлення та лінгвістична експертиза усного мовлення. Експертиза тексту в справах про захист честі, гідності й ділової репутації встановлює чи містить текст негативну інформацію про особу, в якій формі (твердження, чи оцінного судження) подано інформацію, чи є підстави вважати, що судження виражено в брутальній, принизливій або непристойній формі.

Об`єктом дослідження лінгвістичної експертизи усного мовлення є продукт мовленнєвої діяльності людини, відображений в усній формі і зафіксованій у (відео) фонограмі.

У межах лінгвістичної експертизи усного мовлення проводяться ідентифікаційні та діагностичні дослідження усного мовлення особи та семантичні дослідження усного мовлення.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 Конвенції, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Beles and others v. the Czech Republic (Белеш та інші проти Ческьої Республіки), § 49).

У справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Вимога справедливості застосовується до проваджень узагалом, і не обмежується слуханнями (Stran Greek Refineries and Stratis Andreadis v. Greece (Стрен Грік Рифайнеріз і Стратіс Андреадіс проти Греції, § 49).

Верховний Суд зауважує, що основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і має дотримуватися порядок ведення провадження, а також особі не можуть чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Ефективність розгляду справи досягається тоді, коли сторони мають право надати суду ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. Верховний Суд зазначає, що ідея справедливого судового розгляду включає основоположне право на змагальні провадження, незалежно від предмета спору. Право на змагальні провадження фактично означає можливість сторін бути обізнаними щодо усіх коментарів з приводу представлених доказів та спостережень, оскільки вони можуть вплинути на рішення суду (Ruiz-Mateos v. Spain (Руїз Матеос проти Іспанії), § 63; McMichael v. the United Kingdom (МакМайкл проти Сполученого Королівства), § 80; Vermeulen v. Belgium (Вермюлен проти Бельгії), § 33; Lobo Machado v. Portugal (Лобу Машаду проти Португалії), § 31; Kress v. France (Кресс проти Франції) [ВП], § 74).

На підставі викладеного, керуючись ст. 103, 104 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У клопотання представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , адвоката Павалюк Г. про призначення судової лінгвіністичної експертизи в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_5 , 2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог відносно предмету спору: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Ткач Наталія Василівна, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Холоменюк Олена Ігорівна про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, - визнання недійсним договору купівлі продажу; - витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Слободян Г.М.