УХВАЛА

02 квітня 2026 року

м. Київ

справа № 199/809/23-ц

провадження № 61-3848ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Воронько Олена Олександрівна, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання частково недійсним договору викупу (відступлення) вимоги,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулись до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» у якому просили суд визнати частково недійсним договір викупу (відступлення) прав вимоги, укладений 14 квітня 2016 року між компанією «Юкрей Мортгейдж Лоун Файненс № 1 пі-ел-сі» (Ukraine Mortgage Loal Finance NO.1 PLS) та АТ КБ «ПриватБанк», в частині відступлення/набуття права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором від 25 грудня 2005 року № DNU0GK00000956.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2024 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2024 року змінено, викладено мотивувальну частину судового рішення в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2024 року залишено без змін.

23 березня 2026 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Воронько О. О., через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявниками не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

У касаційній скарзі заявник вказує, що звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на частину третю статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Частинами першою, третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Вимога позову щодо визнання частково недійсним договору викупу (відступлення) прав вимоги не пов`язана з безпосереднім захистом прав позивача як споживача.

Позивач не є стороною оскаржуваного правочину (договору викупу (відступлення) прав вимоги), укладеного між юридичними особами, відтак не підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі указаного Закону.

Сплата судового збору, як одна з умов доступу до суду, не суперечить суті права на судовий захист, гарантованого частиною першою статті 55 Конституції України.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулись до суду з позовом у 2023 році та заявляли одну позовну вимогу немайнового характеру.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 073,60 грн).

Отже, заявникам необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 717,76 грн (1 073,60 грн * 200% * 0,8).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у

м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення її недоліку.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Воронько Олена Олександрівна, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду

від 25 лютого 2026 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку касаційної скарги строк

до 16 квітня 2026 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников