Провадження № 2/357/890/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі- головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
У грудні 2025 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Лукашенком Миколою Павловичем, в якій позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем.
В обґрунтування позову вказано, що з 24.06.1998 позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Спільне господарство між сторонами не ведеться, вони разом фактично не живуть і не спілкуються. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і нікому не потрібне.
16.12.2025 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 10.02.2026.
06.02.2026 року від представника позивача ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги просить задовольнити повністю.
Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно, про розгляд справи повідомлялась у встановленому порядку, з відзивом (запереченням) на позов до суду не зверталась, тому суд ухвалив провести у справі заочний розгляд на підставі ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.
З 24.06.1998 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають у шлюбі, який зареєстровано Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києві з Державним Центром розвитку сім`ї, що вбачається з копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 678.
В матеріалах справи відсутні відомості про наявність у сторін спільних неповнолітніх дітей.
При вирішенні справи суд зазначає наступне.
Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.
У даній справі суд враховує, що позовна заява про розірвання шлюбу надійшла до суду 10.12.2025, сторони для надання пояснень в судове засідання не з`явились повторно та будь-яких інших заяв (клопотань) на час вирішення справи на адресу суду не надходило.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 258, 263-265, 273, 280, 282, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зареєстрований 24.06.1998 Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києві з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 678 - розірвати.
Позивач ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А. Ю. Цуранов