Номер провадження 2-о/754/252/26
Справа № 754/4969/26
У Х В А Л А

Іменем України

31 березня 2026 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя О. Грегуль

Матюха Микита Олегович - заявник

Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації - заінтересована особа 1

ОСОБА_1 - заінтересована особа 2

ВСТАНОВИВ:

31.03.2026 головуючому канцелярією суду передано справу за заявою про усиновлення.

Відповідно до свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 матір`ю дитини ( ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ) є ОСОБА_1 (заінтересована особа 2).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України відомості про батька дитини ОСОБА_2 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ) записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 (заінтересована особа 2) з 31.03.2009 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV, Вільний вибір місця проживання обмежується щодо: осіб, які не досягли 14-річного віку.

Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV, 2. Місце проживання особи, яке на день набрання чинності цим Законом підтверджувалося пропискою або було відповідно зареєстроване, вважається зареєстрованим. Якщо особою була подана заява про зміну місця проживання до набрання чинності цим Законом, реєстрація місця проживання здійснюється за правилами, які діяли на момент прийняття цього Закону.

Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України, 4. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно ст. 310 ЦПК України, 1. Заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання.

Згідно ст. 312 ЦПК України, 1. Суддя під час підготовки справи про усиновлення дитини до розгляду вирішує питання про участь у ній як заінтересованих осіб відповідного органу опіки та піклування, а у справах, провадження в яких відкрито за заявами іноземних громадян, - уповноваженого органу виконавчої влади. 2. Орган опіки та піклування повинен подати суду висновок про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини. 3. До висновку органу опіки та піклування мають бути додані: 1) акт обстеження умов життя заявника, складений за місцем його проживання; 2) свідоцтво про народження дитини; 3) медичний висновок про стан здоров`я дитини, про її фізичний і розумовий розвиток; 4) у випадках, встановлених законом, згода батьків, опікуна, піклувальника дитини, закладу охорони здоров`я або навчального закладу, а також самої дитини на усиновлення. Суд у разі необхідності може вимагати подання інших документів.

Згідно ст. 313 ЦПК України, 1. Суд розглядає справу про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати. 2. Суд розглядає справу про усиновлення повнолітньої особи з обов`язковою участю заявника (заявників), усиновлюваної особи, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати. 3. Для забезпечення таємниці усиновлення у випадках, встановлених Сімейним кодексом України, суд розглядає справу в закритому судовому засіданні. 4. Суд перевіряє законність підстав для усиновлення, в тому числі наявність згоди усиновлюваної дитини, якщо така згода є необхідною, або наявність згоди усиновлюваної повнолітньої особи.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України, 9. Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України, 3. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Заява не відповідає вимогам ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

У порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заява не містить офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти заявника та відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти заінтересованої особи 2.

У порушення п. 4 і п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зміст заяви не містить і в заяві не викладено обставин та не зазначено доказів дотримання заявником правил підсудності саме на день подання заяви про усиновлення, а саме що заяву про усиновлення подано за офіційно задокументованим/задекларованим/зареєстрованим місцем проживання дитини.

У порушення п. 4 і п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зміст заяви не містить і в заяві не викладено обставин та не зазначено доказів чому заявником на порушення ст. 312, 313 ЦПК України не залучається до участі в справі орган опіки та піклування і по відношенню до якого не виконуються вимоги ст. 175, 177 ЦПК України.

Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (заінтересована особа 1) не є органом опіки та піклування.

У доданому до заяви про усиновлення висновку від 03.03.2026 чітко вказано на кого покладені повноваження органу опіки та піклування, зокрема, останній абзац висновку.

Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

ЄСПЛ зазначив, що, застосовуючи процесуальні норми, суди повинні уникати надмірного формалізму, який би зашкодив справедливості розгляду.

За таких обставин заява про усиновлення залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Недоліки мають бути усунуті шляхом подання нової редакції заяви про усиновлення з її копіями та копіями доданих до неї документів, крім вже поданих, відповідно до кількості заявників та заінтересованих осіб та їхніх адрес з обґрунтованим спростуванням зазначених недоліків.

Супровідний лист має містити номер справи і провадження та прізвище і ініціали судді.

Залишення заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків не є перешкодою у доступі до правосуддя, а є спонуканням до добросовісно користуватися процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки з метою уникнення затягування розгляду справи, а тим більше в умовах війни.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У справі № 754/4969/26 заяву заявника ( ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстрація: АДРЕСА_2 ) про усиновлення повнолітньої особи залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: