справа № 208/3760/26
провадження № 2-з/208/48/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Кам`янського Гречана В.Г., розглянувши заяву адвоката Працевитого Геннадія Олександровича, який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 95814 від 15.07.2021 р., вчиненого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення на користь стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду міста Кам`янського надійшла заява адвоката Працевитого Геннадія Олександровича, який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 95814 від 15.07.2021 р., вчиненого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення на користь стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №1064409-А від 12.10.2020 р. в розмірі 20 736,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2026 року заяву передано до провадження судді Гречаній В.Г.

В обґрунтування вказаної заяви Заявник зазначає суду, що ним планується подання позову про визнання незаконним та таким, що не підлягає виконавчого напису № 95814 від 15.07.2021 р., вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про стягнення на користь стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №1064409-А від 12.10.2020 р. в розмірі 20 736,00 грн. В подальшому приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович на підставі вищезазначеного виконавчого напису відкрив виконавче провадження № 66724552.

У зв`язку із зупиненням діяльності приватного виконавця Олійник О.І., виконавче провадження було передано на виконання приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадиму Вікторовичу.

В рамках виконавчого провадження було накладено арешти на всі рахунки боржника, що підтверджується доданими до заяви постановою та платіжними інструкціями. Станом на сьогодні з усіх банківських рахунків Заявника здійснюються відрахування на користь кредитора за виконавчим написом, який буде оскаржуватися в судовому порядку та фактично є таким, що не підлягає виконанню.

Такі дії приватного нотаріуса, кредитора та приватного виконавця щодо виконання оскаржуваного виконавчого документу в період майбутнього розгляду справи у суді будуть порушувати права заявника (позивача) та свідчать про можливість реального стягнення його майна та коштів в рамках виконання виконавчого напису, який було вчинено з порушенням закону, в період розгляду справи у суді.

В разі не зупинення виконавчого провадження, для заявника (позивача) існують ризики щодо неможливості реального виконання рішення суду про скасування виконавчого напису в майбутньому, оскільки за час розгляду справи у суді, сума заборгованості може бути стягнута з Позивача в повному обсязі і перерахована на користь Кредитора.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та додані до неї документи, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України зазначається, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України прямо передбачено можливість забезпечення позову шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Пунктом 4 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" зазначається, що виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд встановив, що 15.07.2021 року приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. видав виконавчий напис за реєстровим № 95814 про стягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який є Боржником за Кредитним договором №1064409-А від 12.10.2020 р. в розмірі 20 736,00 грн., укладеним із Товариством з обмеженою відповідальністю "СС ЛОУН", правонаступником усіх прав та обав`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" заборгованість за період з 20.01.2021 року по 02.07.2021 року в розмірі 20 736,20 гривень, в тому числі:

прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8 000,00 гривень

прострочена заборгованість за комісією 0,00 гривень;

прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування коредитом 12 736,00 гривень.

Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання - 3 роки.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 07.09.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник О.І. відкрив виконавче провадження № 66724552 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінфоорс" суми заборгованості 20 736,20 гривень.

Постановою про прийняття виконавчого провадження від 13.07.2023 приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. прийняв до свого провадження виконавче провадження № 66724552.

Постановою про арешт коштів боржника від 03.05.2024 року накладено арешт на грошові на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 23 309,6 гривень.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (частина десята статті 150 ЦПК України).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Крім того, метою цього інституту є хоча й негайні, проте тимчасові заходи, спрямовані на недопущення ускладнення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Отже, можна констатувати, що забезпечення позову як процесуальний механізм може мати дві різні мети: 1) гарантувати дійсну реалізацію матеріально-правової вимоги заявника (наприклад, арешт витребуваної позивачем індивідуально визначеної речі через загрозу її знищення); 2) бути спрямованим на превенції шкоди і збитків (наприклад, забезпечувати тимчасову заборону випускати продукцію у зв`язку з наявністю загрози заподіяння цим самим значної шкоди заявнику).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.09.2020 року у справі № 753/22860/17 зазначила, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен урахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову в разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, провадження № 14-729цс19.

У постановах Верховного Суду неодноразово висловлювалась позиція, відповідно до якої констатувалось, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність.

Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 757/22558/20 (провадження № 61-158сво21) зазначено, що «у статтях 149, 150 ЦПК України зазначені положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 432 ЦПК України передбачено, що до розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса до подання позовної заяви, суд вважає, що заява про зупинення стягнення за виконавчим написом є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю. Заходи зустрічного забезпечення не вимагаються.

Відповідно до частин першої, другої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись статями 149 - 153, 157, 432 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Працевитого Геннадія Олександровича, який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 95814 від 15.07.2021 р., вчиненого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення на користь стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 95814 від 15.07.2021 р., вчиненого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення на користь стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №1064409-А від 12.10.2020 р. в розмірі 20 736,00 грн.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Роз`яснити , що згідно до частини 13 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; повернення позовної заяви; відмови у відкритті провадження у справі.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Суддя В.Г. Гречана