Провадження №2/447/302/26
Справа №447/3507/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

31.03.2026 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Павліва В.Р., за участю секретаря судового засідання Янкевич М.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в м. Миколаєві Львівської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Процесуальні дії у справі.

31.10.2025 представниця позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Шабатин Н.А. звернулася в Миколаївський районний суд Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №28.03.2025-100002583 від 28.03.2025 у розмірі 99120,00 грн., та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позов мотивує тим, що 28.03.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферту) №28.03.2025-100002583. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 28000 грн. строком на 184 дні, тобто до 27.09.2025 за процентною ставкою 1%. Комісія, пов`язана із наданням кредиту становить 20% від суми кредиту та дорівнює 5600,00 грн. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, та становить 0.88%. Неустойка 280 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до договору від 28.03.2025 та квитанції про перерахунок коштів кредитором надано позичальнику кредит у розмірі 28000 грн., ОСОБА_1 28.03.2025 отримала кредитні кошти у розмірі 28000 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 31.10.2025 утворилась заборгованість у розмірі 99120 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 28000 грн., заборгованість за процентами в розмірі 51520 грн., комісія (пов`язана із наданням кредиту) 5600 грн., неустойка у розмірі 14000 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Враховуючи наведене, просить позов задовольнити.

Процесуальні дії у справі.

04.11.2025 сформовано відповідь на запит з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання відповідачки, відповідно до якої, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 05.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Відповідачу надано строк для подання відзиву та заперечень.

Ухвалу суду про відкриття провадження відповідачці було надіслано на зареєстровану адресу її проживання, проте така повернулась на адресу суду у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Крім того, позивач, на виконання вимог абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, додав до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення відповідачу копій поданих до суду документів.

У позовній заяві представник позивача просила розгляд справи проводити у відсутності представника, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

25.11.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідачки адвоката Заставного Р.А. надійшло клопотання про ознайомлення із матеріалами справи.

Відповідачка, ОСОБА_1 у судові засідання призначені на 09.12.2025, 12.01.2026, 17.02.2026, 31.03.2026 відповідачка не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзиву, клопотань чи заяв до суду не подавала. На адресу суду повернулися листи із рекомендованими повідомленнями, які не вручені відповідачці у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у її відсутності, зважаючи на те, що така повідомлялася про час та місце судового розгляду належним чином.

Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відтак, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд встановив:

28.03.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферту) №28.03.2025-100002583 з використанням одноразового ідентифікатора А859. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 28000 грн. строком на 184 дні, тобто до 27.09.2025 за процентною ставкою 1%.

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісії (п. 3.1 Пропозиції).

Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах визначених у заявці (п.3.3 Пропозиції).

Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11ХХ-ХХХХ-6667. (п.4.1 Пропозиції).

Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит.

Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит. Денна процентна становить 0.88%. (п.10 Заявки).

Комісія, пов`язана із наданням кредиту 20% від суми кредиту та дорівнює 5600,00 грн.

28.03.2025 ОСОБА_1 електронним цифровим підписом підписала пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтвердила укладення кредитного договору та отримала на свій рахунок кошти у розмірі 28000,00 грн.

Отримання відповідачкою ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі 28000,00 грн. підтверджено листом генерального директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР», в якому зазначено, що між ТОВ «УПР» та ТОВ «Споживчий центр» був укладений договір на переказ коштів №ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024, відповідно до якого, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта № НОМЕР_1 , у сумі 28000,00 грн., номер транзакції в системі iPay.ua 693927276, призначення платежу: видача за договором кредиту №28.03.2025-100002583.

Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №28.03.2025-100002583 від 28.03.2025 заборгованість ОСОБА_1 становить 99120 грн., яка складається із: 28000 грн. основний борг; 51520 грн. проценти; 5600 грн. комісія за надання; 14000 грн. неустойка.

Оцінка суду.

Відповідно до ч. 1, 3 статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, у відповідачки виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Вказаний закон у цьому рішенні буде застосовуватися у редакції станом на момент укладення кредитного договору.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 вищевказаного Закону, - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Матеріали справи містять достатньо доказів, з яких встановлено, що 28.03.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферту) №28.03.2025-100002583 з використанням одноразового ідентифікатора А859. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 28000 грн. строком на 184 дні, тобто до 27.09.2025 за процентною ставкою 1%.

Відповідачка у передбачений договором строк заборгованість не повернула.

Щодо вимоги про нарахування неустойки у розмірі 14000 грн. суд зазначає наступне.

У пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та здійснено розрахунок неустойки у розмірі 14000 грн. за період з 28.03.2025 по 27.09.2025 (під час дії в Україні воєнного стану), а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти разом з процентами, комісією вчасно не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр», а саме: за кредитним договором №28.03.2025-100002583 від 28.03.2025 у загальному розмірі 85120,00 грн, що складається із: 28000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 51520,00 грн. - заборгованість за процентами; 5600,00 грн. комісія за надання кредиту.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи те, що позов було пред`явлено засобами системи «Електронний суд», та такий підлягає до часткового задоволення, судовий збір слід стягнути з відповідачки на користь позивача у розмірі 2080,25 грн., виходячи з розрахунку: 85120,00 грн. (розмір задоволених позовних вимог) / 99120,00 грн. (розмір заявлених позовних вимог) х 2422,40 грн. (сума сплаченого судового збору).

Керуючись ст. 141, 246, 259, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №28.03.2025-100002583 від 28.03.2025 у розмірі 85120 (вісімдесят п`ять тисяч сто двадцять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2080 (дві тисячі вісімдесят) гривень 25 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 31.03.2026.

Суддя Павлів В. Р.