КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

01.04.26 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Дурач О.А.,

за участю секретаря Блащук Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Козятин у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (адреса місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, кабінет 13) до ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

26.01.2026 року, до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить суд прийняти рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 938103617 від 15.12.2021 у розмірі 20 950,44 коп. та витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2662,40 грн. і витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

Ухвалою суду від 04.02.2026 р. відкрито провадження по даній справі у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

19.02.2026 р. (за часом після постановлення ухвали про відкриття провадження) від відповідач надійшла заява, згідно якої зазначено про відсутність спору та необхідність закриття провадження відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Отже, підставами закриття провадження в справі є обставини, які підтверджують: 1) неправомірність виникнення процесу, 2) неможливість його подальшого продовження, 3) недоцільність його продовження.

Тому закриття провадження в справі виключає можливість повторного порушення в суді тотожної справи.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовані спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань, вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 20 вересня 2021 року, справа № 638/3792/20.

Окрім того, суд зазначає, що у відповідності до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Таким чином, враховуючи те, що суду надані дані, що відповідачами після звернення позивача до суду вчинені дії щодо погашення заборгованості, згідно поданої заяви, є правові підстави для закриття провадження по даній справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, на чому наполягає позивач. Тобто, відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України дане провадження необхідно закрити. Суд роз`яснює позивачу, що відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Також, суд вирішує питання щодо судових витрат по даному провадженню.

Згідно положень ч 2 ст. 133 ЦПК України, порядок повернення судового збору встановлюється законом.

В п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснює, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним.

Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (статті 214,215 ЦПК України).

Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом України «Про судовий збір»); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Згідно з п.5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч. 5 ст.7 Закону України "Про судовий збір", Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що позивачем сплачено судовий збір, у розмірі 2 662 грн. 40 коп., відповідно до платіжної інструкції № 34094 від 23.01.2026 р., а провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору, суд вважає необхідним повернути позивачу сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст. 13, 257, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження по цивільній справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Повернути ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (адреса місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, кабінет 13), ,судовий збір в сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 (сорок) коп., сплачений відповідно до платіжної інструкції № 34094 від 23.01.2026 р.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: О.А. Дурач