Справа № 138/840/26
Провадження №:2-о/138/70/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суд Вінницької області, Київська Т.Б., ознайомившись із заявою та доданими до неї документами ОСОБА_1 , заінтересована особа військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, особа відносно якої вирішується питання ОСОБА_2 про визнання особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2026 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшла вказана вище заява.

Головуюча суддя Київська Т.Б. у період з 20.03.2026 по 27.03.2026, включно, перебувала на навчанні, на підставі наказу по Могилів-Подільському міськрайонному суду Вінницької області №36 від 19.03.2026.

Ознайомившись зі змістом заяви та доданими до неї документами, суд вважає, що заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на таке.

Відповідно до ст.306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Як слідує із змісту заяви, метою звернення до суду заявник зазначає забезпечення права на звернення до Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими та інших органів для пошуку інформації про полон чи місце перебування її зниклої доньки, встановлення опіки над майном безвісно відсутньої, а також з метою забезпечення права заявника на виплату їй та неповнолітнім дітям військовослужбовиці належних виплат передбачених ст.9 Закону України «Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей» та урядовою постановою №884.

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 вже набула статусу зниклої безвісти за особливих обставин.

Тобто, будучи матір`ю особи зниклої безвісти за особливих обставин, у заявника жодних перешкод для звернення до координаційного штабу немає, про наявність доказів протилежного у заяві не зазначено.

Також, відповідно до ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення. Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, затвердженого постановою КМУ №884 від 30.11.2016, виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, визначеним особам за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

Виплата грошового забезпечення здійснюється у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону - рівними частками в загальній сумі 50 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань) - батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовців аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови, що ці права не були поновлені).

Тобто, за наявності у ОСОБА_2 статусу зниклої безвісти, для отримання виплати грошового забезпечення, заявнику, як матері зазначеної особи, необхідно звернутись із заявою до командира військової частини. Таким чином, знову ж таки, жодних перешкод для звернення із даною заявою у заявника немає та в заяві відсутнє обґрунтування протилежного.

Разом з тим, заявник не зазначає, які взагалі є перешкоди для звернення до координаційного штаба, а також наявність перешкод в отриманні вказаних соціальних виплат та яким чином рішення у даній справі взагалі матиме будь-яке правове значення для неї.

При цьому, заявник у своїй заяві не зазначає про докази та такі суду надано не було, зокрема, щодо того, що заявник будь-яким чином зверталась до уповноважених осіб координаційного штабу чи військової частини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.11.1950), містить рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи наведене, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суд, встановивши, що заява подано без додержання вимог передбачених ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. А відповідно до ч. 3 цієї статті, якщо заявник не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Враховуючи викладене вище, вважаю, що слід надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, залишивши заяву без руху.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.177, 185, 258-261, 294, 318 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, особа відносно якої вирішується питання ОСОБА_2 про визнання особи безвісно відсутньою, надавши заявнику строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині даної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарження не підлягає.

Суддя: Т.Б.Київська