Слобідський районний суд міста Харкова
Провадження № 2/641/1422/2026 Справа № 641/201/26
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

30 березня 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова

у складі головуючого судді Кожихової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Кузьменко О.М.,

розглянувши клопотання представника військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання

В С Т А Н О В И В:

13.01.2026 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Керімов А.З., через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, звернувся до Слобідського районного суду міста Харкова із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) щомісячно аліменти на користь повнолітньої доньки ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_3 ) у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 12.01.2026 до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Ухвалою суду від 27.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

23.02.2026 від представника третьої особи Міністерства оборони України Личенко В.Ю. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, яке обгрунтовано тим, що в Україні введено воєнний стан, а відповідач перебуває у складі Збройних Сил України, у зв`язку з чим обмежений у процесуальних правах та правах на справедливий суд. Наведені обставини у сукупності є обов`язковими підставами для зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1ст. 251 ЦПК України, а відтак просить зупинити провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції

03.02.2026 від представника позивача адвоката Керімова А.З. надійшли заперечення на клопотання, в яких останній зазначив, що предметом даного спору є стягнення аліментів на утримання дитини. Рішення у справі не покладає на Міністерство оборони України (надалі - МОУ) жодних обов`язків, не змінює його правового статусу, а також не створює для МОУ майнових чи немайнових наслідків. Разом із тим, право на заявлення вимог про зупинення провадження безпосередньо пов`язане із реалізацією процесуальних прав сторони, оскільки воно спрямоване на захист її права на участь у процесі. Отже, МОУ не є суб`єктом спірних матеріальних правовідносин і не має самостійного правового інтересу щодо зупинення провадження. Пункт 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачає обов`язкове зупинення провадження у разі перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. Однак відповідач не є працівником МОУ як юридичної особи, службу проходить у військовій частині НОМЕР_1 , яка є окремою військовою організаційною структурою і саме відповідач або його представник є належними суб`єктами заявлення відповідного клопотання. МОУ, яке прямо визнає відсутність службових відносин із відповідачем, фактично виходить за межі своїх процесуальних повноважень, визначених ЦПК України. Отже, МОУ не має самостійного процесуального інтересу щодо зупинення провадження у даній справі, оскільки рішення суду не покладає на нього обов`язку сплачувати аліменти, а лише може стосуватися порядку відрахування коштів із доходу відповідача. Просив відмовити в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

16.03.2026 від представника військової частини НОМЕР_1 Гуріна А.М. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі. В обгрунтування клопотання зазначив, що відповідач проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 . Колишній командир першого стрілецького взводу дев`ятої стрілецької роти третього батальйону теритьоріальної оборони військової частини НОМЕР_1 (до реорганізації 15.01.2026), виведений у розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 31.10.2025 №111-РС у зв`язку із зникненням безвісти за особливих обставин 08.10.2025. Наведені обставини у сукупності є обов`язковими підставами для зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1ст. 251 ЦПК України, а відтак просить суд зупинити провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Дослідивши доводи клопотань та заперечень, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зазначені норми права забезпечують дотримання фундаментальних засад правосуддя, гарантованих як Конституцією України, так і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме: права на доступ до суду та права на справедливий розгляд справи. У цьому випадку це стосується реалізації процесуальних прав військовослужбовців у судочинстві. Особи, які мобілізовані на військову службу у період воєнного стану, виконують конституційний обов`язок із захисту України від збройної агресії. Військові формування у період воєнного стану діють у єдиній організаційній структурі з метою виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Отже, правила, визначені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, мають для суду визначальний характер. Формулювання «суд зобов`язаний» не дозволяє суду діяти на власний розсуд.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року в справі № 754/947/22 зазначено: «з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що переведені на воєнний стан; упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом згаданих вище норм процесуального права є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі; якщо військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору), права якого захищають положення пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагнення продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство у відповідному провадженні…»

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

Згідно положень статті 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», особа, зникла безвісти за особливих обставин, - особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Відповідно до положень частини 1 статті 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» із списків особового складу військової частини військовослужбовець не виключається та контракт не припиняється (не розривається) у разі безвісної відсутності - до визнання його в установленому порядку безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Учасниками справи не заперечується та обставина, що відповідач проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 . Колишній командир першого стрілецького взводу дев`ятої стрілецької роти третього батальйону теритьоріальної оборони військової частини НОМЕР_1 (до реорганізації 15.01.2026), виведений у розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 31.10.2025 №111-РС у зв`язку із зникненням безвісти за особливих обставин 08.10.2025.

Згідно із сповіщення сім`ї від 21 жовтня 2025 року № 1878/вс, старший лейтенант ОСОБА_2 , командир першого стрілецького взводу дев`ятої стрілецької роти третього батальйону теритьоріальної оборони військової частини НОМЕР_1 , зник безвісти 02 жовтня 2025 року під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Куп`янськ Харківської області (а.с. 13 звор. бік).

Враховуючи, що відповідач, перебуваючи на військовій службі в ході виконання своїх обов`язків щодо захисту Батьківщини, суверенітету та територіальної цілісності України зник безвісті, та те, що законом чітко визначено обов`язок суду зупинити провадження у справі за обставин перебування сторони на військовій службі, суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі.

Щодо доводів представника позивача про відсутність повноважень у Міністерства оборони України заявляти вказане клопотання, то суд зазначає, що вказаний орган державної влади вказаний позивачем як третя особа у позовній заяві та залучений судом до участі у справі в якості третьої особи, тому в межах, визначених статтею 43 ЦПК України, як учасник справи має право подавати клопотання. Більш того, відсутність беззастережної волі військовослужбовця щодо продовження розгляду справи, є безумовною підставою для зупинення провадження у даній справі згідно з п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України незалежно від того, хто з учасників подав таке клопотання.

Суд наголошує, що у разі припинення існування обставин, які викликали необхідність зупинення провадження у справі, тобто припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України (пункт 2 частини першої статті 253 ЦПК України), чи у разі вираження відповідачем свого волевиявлення на продовження розгляду справи, провадження у справі буде поновлено.

Керуючись ст. 251, 253, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання представника військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України про зупинення провадження у справі задовольнити.

Зупинити провадження у цивільній справі № 641/201/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ганна КОЖИХОВА