Справа № 138/2664/25
Провадження №:2/138/206/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2026 м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Ясінський Ю.А., розглянувши матеріали цивільного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09.10.2025 відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У зв`язку із виведенням зі штату судді ОСОБА_2 , згідно з повторним автоматизованим розподілом, вказана справа передана мені судді Ясінському Ю.А. на розгляд та ухвалою суду від 11.03.2026 прийнята до свого провадження.

Разом з тим, ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданими до неї документами, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на таке.

Відповідно до п.п. 3, 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зокрема обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності)..

Також згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, позовна заява вказаним вимогами не відповідає, оскільки в порушення вказаних норм взагалі не містить детальний обґрунтований розрахунок сум, що стягуються та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що у відповідача утворилась заборгованість в сумі 40800 грн., з яких 12200 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 13200 грн. сума заборгованості за відсотками, 1800 грн.- сума заборгованості по комісії, 3600 грн. сума заборгованості по додатковій комісіїю, 5040 грн. неустойка.

Серед додатків до позовної заяви зазначено довідку-розрахунок суми заборгованості відповідача із зазначенням суми заборгованості, строку за який проводиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором №25.09.2024-100002440 від 25.09.2024, однак детальний розрахунок до позовної заяви не додано. Аналогічно до позовної заяви не додано доказів перерахунку кредитних коштів відповідачу на його рахунок (з доказами що цей рахунок наданий відповідачем при укладенні кредитного договору та належить йому.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.11.1950), містить рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи наведене, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до частин 11-13 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме: надати детальний розрахунок та доказів перерахунку кредитних коштів відповідачу на його рахунок (з доказами що цей рахунок наданий відповідачем при укладенні кредитного договору та належить йому), направивши копії також відповідачу та надати суду доказ направлення цих доказів відповідачу.

Керуючись ст.175, 177, 187, 258-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, надавши позивачу строк для усунення недоліків, а саме п`ять днів з дня отримання даної ухвали суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А.Ясінський