Справа № 541/4156/25
Номер провадження 2/541/913/2026
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 березня 2026 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Олешко Н.А.,

представника відповідача Жиліної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

27 жовтня 2025 року представник АТ «Сенс Банк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 12 жовтня 2021 року ОСОБА_1 уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту № 491057372. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 68 727,37 грн. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 491057372 від 12 жовтня 2021 року в розмірі 68 727,37 грн та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Представник відповідача надала відзив на позовну заяву, в якому просила звільнити відповідача від сплати заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами по кредитному договору № 491057372 вiд 12 жовтня 2021 року згідно п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та зарахувати оплачені ним за кредитним договором грошові кошти, які враховані в оплату відсотків, на загальну суму у розмірі 12 778,79 грн, в рахунок погашення тіла кредиту (а.с. 65-67).

Представник позивача в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача в судовому засіданні просила задовільнити позовні вимоги частково з підстав, зазначених у відзиві.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 12 жовтня 2021 року ОСОБА_1 та АТ «Альфа Банк» були підписані оферта на укладення угоди про надання споживчого кредиту, анкета-заява про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк», паспорт споживчого кредиту, додаток № 1 графік платежів, які в сукупності становлять кредитний договір, згідно умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 29 453,13 грн зі сплатою процентів за користування кредитом 39,90 % річних, строк дії кредитної лінії 48 днів до 13 жовтня 2025 року.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно приписів ст.ст. 202, 205 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Як встановлено при розгляді справи, банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не сплачував своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с. 10).

Згідно наданого позивачем розрахунку та виписки по особовому рахунку, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань станом на 16 вересня 2025 року утворилася заборгованість за договором в сумі 68 727,37 грн, з яких: 28 261,48 грн заборгованість за тілом кредиту; 40 465,89 грн заборгованість по відсотках за користування кредитом.

Згідно військового квитка серії НОМЕР_1 від 11 лютого 2011 року та довідки військової частини НОМЕР_2 від 19 липня 2025 року, ОСОБА_1 призваний до Збройних Сил України з 09 лютого 2015 року та перебуває на військовій службі по теперішній час (а.с. 40-44).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 18 лютого 2016 року, відповідач є ветераном війни учасником бойових дій (а.с. 44).

Згідно з п. 15 ст. 14 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2019 року у справі № 760/15915/16 (провадження № 61-17233 св 18) зроблено висновок, що згідно з Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває дотепер. Таким чином, на спірні правовідносини щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом поширюється дія п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про вимову у задоволенні позову в частині стягнення суми заборгованості за відсотками в розмірі 40 465,89 грн,

Згідно виписки по особовому рахунку з 12 жовтня 2021 року по 16 вересня 2025 року (ф. 281) (додаток 2203), доданої до позовної заяви, відповідач здійснив на рахунок АТ «Альфа Банк» оплати: 13 жовтня 2021 року на загальну суму 355,91 грн; 15 листопада 2021 року на загальну суму 355,91 грн; 13 грудня 2021 року на загальну суму 269,52 грн; 13 січня 2022 року на загальну суму 278,48 грн; 14 лютого 2022 року на загальну суму 287,74 грн; разом - на суму 1 547,56 грн, з призначенням платежу - погашення кредиту за кредитним договором № 491057372 вiд 12 жовтня 2021 року.

Згідно виписки по особовому рахунку з 12 жовтня 2021 року по 16 вересня 2025 року (ф.281) (додаток 2909), доданої до позовної заяви, відповідач здійснив на рахунок АТ «Альфа Банк» оплати: 20 жовтня 2021 відповідачу було повернуто 98,23 грн як надлишково сплачені. Відомості щодо оплати на суму 1 335,23 грн містяться в додатку до позовної заяви Excel. Отже, зараховано було 1 237,00 грн: 04 листопада 2021 року 1 237,00 грн погашення заборгованості за кредитом; 15 листопада 2021 року 1 335,23 грн погашення процентів; 07 грудня 2021 року 1 237,00 грн погашення заборгованості за кредитом; 13 грудня 2021 року 1 237,00 грн погашення процентів; 04 січня 2022 року 1 237,00 грн погашення заборгованості за кредитом; 13 січня 2022 року 1 237,00 грн погашення процентів; 03 лютого 2022 року 1 237,00 грн погашення заборгованості за кредитом; 14 лютого 2022 року 1 237,00 грн погашення процентів. Всього на суму 11 231,23 грн.

З урахуванням того, що на підставі п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідача звільнено від сплати відсотків за користування кредитом, необхідно зарахувати оплачені відповідачем кошти за кредитним договором № 491057372 вiд 12 жовтня 2021 року на загальну суму у розмірі 12 778,79 грн (1 547,56 +11 231,23) в рахунок погашення тіла кредиту. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту по кредитному договору від 12 жовтня 2021 року № 491057372 в розмірі 15 482,69 грн (28 261,48 - 12 778,79).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати за сплату судового збору у розмірі 545,71 грн (15 482,69х2422,40/68727,37).

Керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 144, 263-265, 274-279, 280, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (вул. Велика Васильківська, буд. 100, м. Київ, 03150, ) заборгованість за кредитним договором № 491057372 від 12 жовтня 2021 року в розмірі 15 482 (п`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят дві) грн 69 коп. та судові витрати в розмірі 545 (п`ятсот сорок п`ять) гривень 71 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: О. М. Вірченко