Справа № 613/1636/25
Провадження № 2-п/643/44/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2026

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Тимош О. М., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Салтівського районного суду міста Харкова від 26.02.2026, ухваленим у цивільній справі № 613/1636/25, позовну заяву ТОВ «ФК «ЕЙС» до ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість в сумі 30 906,25 грн, з яких: 6250,00 грн заборгованість за кредитом; 24 656,25 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» судовий збір у сумі 1949,03 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5632,12 грн.

Відповідач звернувся до суду із заявою, в якій просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення; скасувати заочне рішення Салтівського районного суду міста Харкова від 26.02.2026 у справі №613/1636/25 за позовом ТОВ «ФК «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Подана заява відповідає вимогам ст. 285 ЦПК України.

В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення відповідач зазначив, що не отримав своєчасно будь-яких викликів у судові засідання. Наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, не містять жодних підписів відповідача, як і підстав невручення даних повідомлень відповідачу. Офіційної електронної адреси та кабінету в ЄСІТС не мав на час розгляду судом справи та не зобов`язаний мати згідно норм ЦПК України, а тому повістки в цей спосіб отримувати також не міг. До цього часу відповідач процесуальних документів по справі не отримав, жодних повідомлень від оператора поштового зв`язку про надходження листів з суду також. Відтак, сукупність всіх описаних вище обставин призвела до неможливості реалізації відповідачем процесуальних прав на подання обґрунтованого заперечення проти позову з поважних причин. Відповідач дізнався про цю справу випадково, завантаживши 22.03.2026 застосунок ДІЯ, в який було інтегровано можливість отримання судових документів, де він виявив запис про існування цієї справи, після чого вирішив подати заяву на перегляд. Також, відповідач вказав, що на підтвердження укладення спірних кредитних договорів позивачем надано їх паперові копії. При цьому, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що наявна в матеріалах справи паперова роздруківка договору створювалася у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що саме такий правочин підписувався електронним підписом уповноважених на те осіб (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Позивачем також не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору. Звернувшись до суду, позивач просив стягнути з відповідача загалом 31 850,00 грн заборгованості за нарахованими процентами, з яких суд в заочному рішенні вирішив стягнути 24 656,25 грн. Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засада справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Позивач не надав доказів сплати за договорами факторингу, що є обов`язковим для підтвердження реального переходу прав. Позивачем не надано та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів підтвердження сплати позивачем як новим кредитором коштів первісному кредитору за передачу права грошової вимоги по всьому факторинговому ланцюгу, та зарахування їх на рахунок первісного кредитора, саме за кредитну заборгованість відповідача. Отже, відсутність доказів на підтвердження сплати новим кредитором грошових коштів первісному кредитору та інших належних доказів, позбавляє відповідача та суд можливості встановити та перевірити обставини, які підлягають доказуванню у справі, а саме що позивач дійсно набув права вимоги за кредитним договором в зазначеній позивачем сумі. Крім того, матеріали справи не містять жодного належного, достатнього та допустимого доказу перерахування відповідачу позики (платіжне доручення, квитанція, чек тощо).

Відповідно до ст. 283 ЦПК України відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Статтею 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення ухвалене 26.02.2026, направлене відповідачу, проте до суду не повернулося поштове повідомлення з відміткою про вручення чи невручення копії заочного рішення суду відповідачу.

Матеріали справи не містять підтвердження того, що відповідач у справі отримав копію рішення. З поданої заяви вбачається, що відповідач отримав копію рішення суду 22.03.2026. Тому суд вбачає підстави для поновлення порушеного строку подання заяви про перегляд заочного рішення, встановленого ч. 3 ст. 284 ЦПК України.

За правилами ч. 3 ст. 127 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити питання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення без повідомлення учасників справи, під час вирішення питання про прийняття до розгляду заяви про скасування заочного рішення.

Заява про перегляд заочного рішення подана з додержанням вимог ст. 282-285 ЦПК України.

За таких обставин, відповідно до положень ст. 286 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення підлягає прийняттю до розгляду судом.

Керуючись ст. 283-286, 258-261, 352-353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Прийняти до розгляду заяву відповідача про перегляд заочного рішення Салтівського районного суду міста Харкова від 26 лютого 2026 року, ухваленого по цивільній справі за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Призначити у справі судове засідання для розгляду заяви про перегляд заочного рішення на 30 квітня 2026 року на 13 годину 30 хвилин в приміщенні Салтівського районного суду міста Харкова за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 38-Є.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О. М. Тимош