Справа № 127/9598/26
Провадження 2/127/2825/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Горбатюк В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про перерахунок часток у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про перерахунок часток у спільній частковій власності.

Позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, встановленим ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

За змістом п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі. Водночас, під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Зі змісту поданої позовної заяви встановлено, що заявлені позивачем вимоги спрямовані на зміну обсягу належного їй права власності на нерухоме майно шляхом перерахунку ідеальних часток співвласників у праві спільної часткової власності на будинковолодіння з урахуванням здійсненої нею реконструкції та добудови (новостворене майно).

Наслідком задоволення такого позову буде зміна розміру частки позивача у праві власності на нерухоме майно, тобто зміна майнового права, що підлягає грошовій оцінці. З огляду на це спір має майновий характер.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Отже, звертаючись із таким позовом, позивач повинна була зазначити ціну позову, надати належне обґрунтування такої ціни (провести оцінку частки майна позивачки з урахуванням новоствореного майна) та сплатити судовий збір, виходячи з вартості майна, щодо якого фактично ставиться питання про зміну обсягу права власності.

Водночас позивач у позовній заяві зазначила, що позов не містить вимог майнового характеру, визначила його як немайновий та сплатила судовий збір як за подання позовної заяви немайнового характеру.

За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити правильність визначення ціни позову та дійти висновку про сплату судового збору у встановленому законом порядку і розмірі, оскільки до позовної заяви не додано документів, які б підтверджували вартість майна, стосовно якого заявлено вимогу про перерахунок часток у праві спільної часткової власності.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, у порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі за звернення до суду із позовною заявою майнового характеру.

У зв`язку з цим позивач повинен визначити ціну позову з огляду на вартість майна, щодо якого заявлено вимогу про перерахунок часток у спільній частковій власності, та сплатити судовий збір у розмірі, встановленому законом для позовної заяви майнового характеру.

У документі про сплату судового збору мають бути зазначені такі платіжні реквізити для перерахування судового збору в гривнях: отримувач коштів ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37979858; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача UA0002856; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу: (*;101;__________ реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький міський суд Вінницької області (назва суду, де розглядається справа)).

Крім цього, позивач виклав прохальну частину позову у такій редакції: «прошу перерахувати та привести ідеальні частки співвласників будинковолодіння АДРЕСА_1 , визначивши частку ОСОБА_3 , яка володіє такими приміщеннями: в будинку літера «А» у моєму володінні, користуванні та розпорядженні перебувають: 3-1 коридор площею 4,9 кв.м, кімната 3-2 площею 11,9 кв.м., санвузол 3-3 площею 3,5 кв.м., кухня 3-4 площею 5,6 кв.м., всього загальна площа 25,9 кв.м., житлова площа 11,9 кв.м., допоміжна площа 14,0 кв.м., в будинку літера «Б» у моєму володінні, користуванні та розпорядженні перебувають: 2-1 коридор площею 6,2 кв.м., 2-2 санвузол площею 5,9 кв.м., 2-3 кухня площею 11,8 кв.м., 2-4 кімната площею 22,2 кв.м., 2-5 кімната 9,4 кв.м., 2-6 кімната площею 9,3 кв.м., всього загальна площа 64,8 кв.м., житлова площа 40,9 кв.м., допоміжна площа 23,9 кв.м., погріб з шиєю, убиральня «Д», гараж «3».».

Однак наведена прохальна частина не містить чіткого визначення змісту позовної вимоги, оскільки позивач не зазначила, який саме розмір частки у праві спільної часткової власності вона просить визначити за нею, а також який саме розмір частки повинен належати іншому співвласнику після такого перерахунку. Наведення у позовній заяві лише переліку приміщень, їх площі та опису об`єктів нерухомого майна не є належним формулюванням способу захисту, оскільки не дає можливості встановити кінцевий зміст заявленої вимоги, межі судового розгляду та рішення, яке просить ухвалити позивач.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог, а учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Саме тому суд не вправі самостійно формулювати замість позивача зміст позовної вимоги та визначати той розмір часток, який позивач просить встановити судовим рішенням.

У мотивувальній частині позову позивач посилається, зокрема, на положення ч. 4 ст. 357 ЦК України, відповідно до яких співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав, і така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, та не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

За таких обставин викладене у позові правове обґрунтування та сформульована прохальна частина не узгоджуються між собою, що також свідчить про необхідність подання позовної заяви у новій редакції з чітким визначенням змісту позовних вимог, способу захисту та конкретного розміру частки, яку позивач просить визначити за собою

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Залишення позовної заяви без руху з метою належної її оформлення відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства не являє собою обмеженням у доступі до правосуддя. Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З огляду на викладене, залишення позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про перерахунок часток у спільній частковій власності - залишити без руху.

Надати позивачеві п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити, що в разі неусунення недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В. В. Горбатюк