Справа №601/258/26
Провадження № 2/601/398/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі

головуючого Мочальської В.М.,

за участю секретаря Домінської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кременецького районного суду Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за №03173-07/2025 від 02.07.2025 в розмірі 23850 грн.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що 02.07.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір за №03173-07/2025.

Відповідачка належним чином не виконувала зобов`язання та у встановлений строк коштів не повернула.

29 жовтня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу за №29102025, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №03173-07/2025 від 02.07.2025 в розмірі 23850 грн, з яких: 7500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 8100 грн сума заборгованості за відсотками, 7500 грн сума заборгованості за штрафом та 750 грн сума комісії за видачу кредиту.

Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 04.02.2026 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження.

У судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечив проти заочного рішення.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Попередньо не повідомила суд про причини своєї неявки, заяви про відкладення та відзив на позов не подавала.

Судом встановлено, що 02.07.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту за №03173-07/2025 (далі - Договір). Вказаний Договір підписаний відповідачкою ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором: Y916.

Відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2 Договору, ТОВ «Стар Файненс Груп» надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 7500 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі- кредит), а Клієнт зобов?язався повернути кредит, комісію за видачу кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим

Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 02.07.2025. Наданий кредит Клієнт зобов?язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування, відповідно до графіку платежів. Кінцева дата погашення кредиту 29.10.2025.

Згідно п. 1.4. Договору, за користування кредитом нараховуються проценти в розмірі 0,90% в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом та комісія за видачу кредиту в сумі 750 грн ( що складає 10,00% від суми кредиту). Тип процентної ставки: фіксована. Тип комісії - одноразова комісія.

Відповідно до п. 1.6. Договору, Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платної картки №5167-80хх-хххх-8574 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.

Згідно графіку платежів (Додаток №1 до договору), сума кредиту становить 7500 грн, проценти за користуванням кредиту 8100 грн, комісія за надання кредиту 750 грн, реальна річна процентна ставка 2816,67%, загальна вартість кредиту 16350 грн.

Також сторони підписали паспорт споживчого кредиту, яким погоджені аналогічні умови.

Згідно відповіді ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №3426_21 від 19.12.2025 встановлено, що 02.07.2025 на картку № НОМЕР_1 було зараховано грошові кошти в розмірі 7500 грн.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №03173-07/2025 від 02.07.2025, заборгованість відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 29 жовтня 2025 року становить 23850 грн, з яких: 7500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 8100 грн сума заборгованості за відсотками, 7500 грн сума заборгованості за штрафом та 750 грн сума комісії за видачу кредиту. Проценти нараховані в межах строку кредитування.

29 жовтня 2025 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «Стар Файненс Груп» (Клієнт) укладено договір факторингу за №29102025.

Відповідно до положень п. 1.1 договору, за цим договором Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід?ємною частиною Договору.

Згідно з положеннями п. 1.2. вказаного договору, перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід?ємною частиною цього Договору.

В день, коли здійснюється Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості, до Боржників, Клієнт зобов?язаний передати Фактору інформацію згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в Додатку №4 до цього Договору, на підставі Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток №5).

Як вбачається з платіжної інструкції в національній валюті від 31 жовтня 2025 року №168, ТОВ «ФК «ЄАПБ» перерахувало ТОВ «Стар Файненс Груп» 5245008,05 грн, призначення платежу: оплата за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу №29102025 від 29 жовтня 2025 року.

29 жовтня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Стар Файненс Груп» підписали акт прийому-передачі Реєстру Боржників до договору факторингу №29102025 від 29 жовтня 2025 року.

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №29102025 від 29 жовтня 2025 року встановлено, що до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №03173-07/2025 на загальну суму 23850 грн, з яких: 7500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 8100 грн сума заборгованості за відсотками, 7500 грн сума заборгованості за штрафом та 750 грн сума комісії за видачу кредиту.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ч. 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В силу вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В силу вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи встановлено, що 02.07.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір за №03173-07/2025, за умовами якого відповідач отримав кредит у 7500 грн.

Відповідачка ОСОБА_1 не виконала умов договору, допустила виникнення заборгованості та у встановлений строк коштів не повернула.

Оскільки доказів належного виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором матеріали справи не містять, а сума заборгованості останньої підтверджується розрахунком заборгованості, який наданий суду та відповідачкою не спростований, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту та відсотками є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості за комісією за надання кредиту в розмірі 750 грн слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 8 цього Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Аналіз умов кредитного договору №03173-07/2025 від 02.07.2025 свідчить про те, що комісія за надання кредиту в розмірі 750 грн, встановлена в п. 1.4 Договору.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.

Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15.

Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду, від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15, від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15, від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15, від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 та від 20 липня 2022 року у справі № 343/557/15-ц.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що положення кредитного договору щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 750 грн суперечать положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за комісією за надання кредиту в розмірі 750 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за штрафом, слід зазначити таке.

Відповідно до вимог пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Отже, враховуючи, що позивачем здійснено нарахування штрафу в період дії воєнного стану, вказана сума в силу вимог пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України підлягає списанню позивачем, а тому відсутні підстави для стягнення штрафу з відповідачки.

Від ТОВ «Стар Файненс Груп» до ТОВ «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 згідно кредитного договору за №03173-07/2025 від 02.07.2025, на підставі договору факторингу №29102025 від 29 жовтня 2025 року та реєстру боржників до вказаного договору.

Докази про те, що такий договір визнаний недійсним чи його дійсність оспорюється в судовому провадженні суду не надані.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, те, що фактично отримані та використані відповідачкою ОСОБА_1 кредитні кошти у добровільному порядку позивачу, як новому кредитору, не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 в користь ТОВ «ЄАПБ» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту за №03173-07/2025 від 02.07.2025 в розмірі 15600 грн, з яких: 7500 грн заборгованість за тілом кредиту та 8100 грн заборгованість за відсотками, оскільки позивач має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення суми кредитних коштів.

Окрім того, враховуючи висновки суду про часткове задоволення позову, та вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1741,44 грн (15600*2662,40/23850) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором за №03173-07/2025 від 02.07.2025 на загальну суму 15600 (п`ятнадцять тисяч шістсот) гривень та 1741 (одну тисячу сімсот сорок один) гривень 44 копійок судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Кременецьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса місцезнаходження: 07400, вул. Лісова, 2, м. Бровари, Броварського району Київської області, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 30 березня 2026 року.

Головуючий