УХВАЛА

27 березня 2026 року

м. Київ

справа № 682/1188/25

провадження № 61-3952ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 лютого

2026 року у справі за позовом Комунального підприємства «Славутське житлово-комунальне об`єднання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та послуги з управління багатоквартирним будинком,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року Комунальне підприємство «Славутське житлово-комунальне об`єднання» (далі - КП «Славутське житлово-комунальне об`єднання») звернулосядо суду із вказаним позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з теплопостачанняу розмірі 29 802,59 грн та за послуги з управління багатоквартирним будинкому розмірі 11 230,76 грн.

11 листопада 2025 рокуСлавутський міськрайоннийсуд Хмельницької області ухвалив рішення, яким позов задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь КП «Славутське житлово-комунальне об`єднання» заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 29 802,59 грн та за послуги з управління багатоквартирним будинком у сумі 11 230,00 грн. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Хмельницький апеляційний суд постановою від 18 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнивчастково, скасував рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2025 року та ухвалив нове судове рішення, яким позов задовольнив.Стягнувз ОСОБА_1 на користь КП«Славутське житлово-комунальне об`єднання» заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 29 802,59 грн та послуги з управління багатоквартирним будинком в розмірі 11230,76 грн. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

20березня 2026року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2025 рокута постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 лютого 2026 року.

За приписами пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), зокрема визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено, що з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 328, 00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову в цій справі становить 41 033,35 грн, що станом на 01 січня

2026 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328,00 грн х 250 = 832 000,00 грн).

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права із зазначенням підстав касаційного оскарження є виконанням вимог щодо оформлення касаційної скарги відповідно до статей 389, 392 ЦПК України і не вказує на те, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, та фактично підтверджує незгоду особи, яка її подала, з оскаржуваними судовими рішеннями.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі запозовом Комунального підприємства «Славутське житлово-комунальне об`єднання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та послуги з управління багатоквартирним будинком за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2025 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 лютого 2026 рокувідмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов