КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 березня 2026 року м. Київ

Унікальний номер справи № 824/17/26

Провадження № 2-з/824/2/2026

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Саліхова В.В., розглянувши заяву представника SKAFILI LTD - адвоката Сєрової Олександри Олегівни про забезпечення позову SKAFILI LTD до AVY INVESTMENT GROUP LTD щодо належного виконання зобов`язань Відповідача за договором купівлі-продажу частки (акцій) у статутному капіталі DNIPRO AGRO ALLIANCE LTD (далі - Компанія) від 22 жовтня 2025 року, або, альтернативно, відшкодування збитків, завданих порушенням такого договору, переданого на розгляд Лондонського міжнародного арбітражного суду, -

в с т а н о в и в :

26 березня 2026 року представник SKAFILI LTD (далі - Заявник або Позивач у арбітражі) - адвокат Сєрова О.О. подала до Київського апеляційного суду заяву про забезпечення позову SKAFILI LTD до AVY INVESTMENT GROUP LTD щодо належного виконання зобов`язань Відповідача за договором купівлі-продажу частки (акцій) у статутному капіталі DNIPRO AGRO ALLIANCE LTD (далі - Компанія) від 22 жовтня 2025 року, або, альтернативно, відшкодування збитків, завданих порушенням такого договору, переданого на розгляд Лондонського міжнародного арбітражного суду.

Заява мотивована тим, що 22 жовтня 2025 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір купівлі-продажу частки (акцій), за яким Позивач виступав покупцем, а Відповідач - продавцем частки (акцій) у статутному капіталі Компанії. Позивач мав набути 45% частки (акцій) за ціною 15 075 000 доларів США.

Компанія є холдингом групи підприємств, через який Відповідач прямо або опосередковано володіє агропромисловими активами на території України, які формують єдиний виробничий комплекс, але не здійснюють поточної діяльності.

До згаданої групи підприємств входять зокрема: Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод Київкомбікорм» є підприємством з виробництва комбікормів, у якому Відповідач безпосередньо володіє 91,05% статутного капіталу; Товариство з обмеженою відповідальністю «Гаврилівська птахофабрика» є підприємством у сфері птахівництва, що на 100% опосередковано належить Відповідача через Компанію та Товариство з обмеженою відповідальністю «Бориспільський комбікорм» є підприємством з виробництва комбікормів, що на 100% опосередковано належить Відповідачу через Компанію.

На момент укладення договору істотна частина виробничих активів перебувала поза структурою Компанії та належала окремим українським юридичним особам. З цієї причини сторони погодили модель, за якою до продажу частки (акцій0 Компанії Позивачем мала бути здійснена попереднє придбання таких активів спільним холдингом, тобто Компанією.

Відповідно до п. 4.2 (б) договору сторони взяли на себе зобов'язання забезпечити вчинення необхідних дій українськими компаніями та фізичними особами.

Згідно з пунктом 3.2 договору, модель придбання складалася з двох етапів оплати вартості. До моменту набуття права власності на предмет договору Позивач зобов`язувався здійснити значні платежі та забезпечити консолідацію активів у межах групи Компанії, яка на цьому етапі залишалася під повним контролем Відповідача. З огляду на це між двома етапами оплати вартості договору передбачалось надання Відповідачем забезпечення виконання його зобов`язань щодо виконання правочину з передачі частки (акцій) в Компанії, а саме: оплата вартості здійснюється у два транші. Перший платіж у розмірі 47,76% від Вартості («Траніп 1») підлягав сплаті до 21 січня 2026 року; Пункт 7 договору встановлював обов`язок Відповідача укласти договори застави частки у статутному капіталі Компанії (акцій) як гарантію належного виконання ним своїх зобов`язань щодо виконання правочину з передачі частки (акцій) Компанії («Забезпечення»); та Другий платіж у розмірі 52,26% від вартості («Транш 2"») підлягав сплаті після виконання правочину з передачі частки (акцій) Компанії, за умови належного виконання Відповідачем своїх зобов`язань на етапі завершення.

Обов`язок Відповідача надати Забезпечення виникав за одночасної наявності двох передумов, визначених пунктами 4.1 та 7 Договору, а саме: здійснення Позивачем порогового платежу, що становив не менше 900 000 доларів США («Мінімальна Сума»); та виконання попередніх умов завершення транзакції, передбачених пунктами 4.1(a)-(d) Договору («Попередні Умови»).

Станом на граничну дату виконання умов, 21 січня 2026 року, переважна більшість Попередніх Умов була виконана або могла бути негайно виконана. Зокрема, за сприяння Позивача активи ТОВ «Чікен Стар» та ТОВ «Комбі Перспектива» були передані на користь ТОВ «Гаврилівська Птахофабрика» і ТОВ «Бориспільський Комбікорм». Також належна ОСОБА_1 частка в статутному капіталі ТОВ «Бориспільський Комбікорм» була передана ДНІПРО АГРО АЛЬЯНС ЛТД. Питання виконання Попередніх Умов є предметом розгляду в міжнародному комерційному арбітражі.

До настання граничної дати виконання Попередніх Умов Позивач належним чином здійснив передбачений Договором платіж Мінімальної Суми, необхідний для виникнення у Відповідача обов`язку надати Забезпечення. Зокрема: Позивач здійснив платежі на користь Відповідача у загальному розмірі 1 000 000 доларів США та 1 769 050 євро, що також перевищує встановлену Договором Мінімальну Суму у 100 000 доларів США.

У зв`язку з сплатою Позивачем Мінімальної Суми та фактичним виконанням або готовністю до негайного виконання Попередніх Умов, передбачених пунктами 4.1(а)-(д) Договору, у Відповідача виник договірний обов`язок надати Забезпечення відповідно до пункту 7 Договору.

Позивач неодноразово ініціював перехід транзакції до наступного етапу - надання Відповідачем Забезпечення відповідно до пункту 7 Договору. Незважаючи на це, Відповідач не організував підписання необхідних документів та фактично відмовився від надання Забезпечення.

При цьому Відповідач не заперечував факту отримання сплати Мінімальної Суми та настання фінансових передумов для надання Забезпечення, однак не надав Забезпечення відповідно до Договору.

Станом на момент відмови Відповідача надати Забезпечення транзакція перебувала на проміжному етапі між здійсненням Траншу 1 та завершенням транзакції у розумінні Договору, а саме:

Позивачем було з надлишком сплачено Мінімальну Суму; Більшість Попередніх Умов щодо передачі активів були виконані, тож корпоративна структура групи Компанії є у стані близькому до визначеної Договором; Наступним обов`язковим кроком відповідно до Договору було виключно надання Відповідачем Забезпечення, після чого Позивач мав здійснювати подальші платежі та перейти до виконання правочину з передачі частки (акцій) Компанії.

Враховуючи відмову Відповідача надати Забезпечення, Позивач звернувся до Відповідача з вимогою виконати правочин з передачі частки (акцій) Компаній або іншим чином врегулювати ситуацію, що склалася у зв`язку з невиконанням Відповідачем своїх договірних зобов`язань. Відповідач не надав змістовної відповіді на ці звернення Позивача.

Попри це, 22 січня 2026 року Відповідач направив Позивачу повідомлення про нібито розірвання Договору, посилаючись на невиконання окремих Попередніх Умов у встановлений строк. Водночас обставини, на які посилався Відповідач, стосуються дій Компанії та підприємств її групи, забезпечення яких відповідно до пункту 4.2(6) Договору було прямо покладено на Відповідача. 10 лютого 2026 року Відповідач надіслав ще одне повідомлення на підтвердження своєї неправомірної відмови від Договору.

Таким чином, станом на дату направлення Відповідачем повідомлення про розірвання в супереч положень Договору: Позивач вже здійснив значну частину оплати Вартості; На виконання умов Договору активи були передані до структури групи Компанії або були готові до передачі; Корпоративний контроль над Компанією та її активами залишається у Відповідача; та Договірне Забезпечення, яке мало захищати Позивача до виконання правочину з передачі частки (акцій) Компанії не було надано відповідачем.

Враховуючи наведені обставини, характер заявлених вимог у арбітражі та стадію, на якій фактично зупинено виконання транзакції, існує необхідність у вжитті заходів забезпечення позову з метою збереження майнового та корпоративного стану активів відповідача до вирішення спору по суті арбітражним судом.

Вказує, що Відповідач вчиняє дії щодо відчуження належних йому активів в Україні, дестабілізацію системи фізичного контролю та охорони виробничих активів групи, що підтверджують необхідність у забезпеченні позову.

Крім того, вказує, що обрані заходи забезпечення позову забезпечать те, щоб активи передані SKAFILI LTD відповідно до договору не були відчужені та приховані. Заходи забезпечення, які заявник просить вжити є чітко обмеженими і пропорційними меті виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу відповідно до запиту про арбітраж. Запитувані заходи забезпечення стосуються активів, переданих позивачем SKAFILI LTD на виконання Договору і часток компаній, які не здійснюють поточної господарської діяльності, тому, на думку заявника, запропоновані заходи не перешкоджатимуть звичайній господарській діяльності AVY INVESTMENT GROUP LTD.

Посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення комерційного арбітражного суду та позбавити Позивача ефективного захисту щодо поновлення порушених прав або інтересів, за захистом яких він звернувся до міжнародного комерційного арбітражу, заявник просив суд забезпечити позов шляхом:

накладення арешту на належні AVY INVESTMENT GROUP LTD корпоративні права на території України, а саме на частки у статутних капіталах таких українських юридичних товариств:

- ТОВ «Завод Київкомбікорм» - 91,05% частки у статутному капіталі, що належить AVYINVESTMENTGROUPLTD безпосередньо;

- ТОВ «Бориспільський комбікорм» - 100% частки у статутному капіталі, що належить AVYINVESTMENTGROUPLTDопосередковано через DNIPROAGROALLIANCELTD;

- ТОВ «Гаврилівська птахофабрика» - 100% частки у статутному капіталі, що належить AVYINVESTMENTGROUPLTDопосередковано через DNIPROAGROALLIANCELTD;

накладення арешту на майно ТОВ «Гаврилівська птахофабрика», передане в рамках Договору відповідно до списку:

- нежитлова будівля Бройлерна ферма № 3 загальною площею 13592,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Вишгородський район, с. Гаврилівка, квартал 3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18);

- нежитлова будівля Бройлерна ферма № 5, загальною площею 13589,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Гаврилівка, квартал 5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18);

- нежитлова будівля Бройлерна ферма № 6, загальною площею 13558.4 кв. м., що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Гаврилівка, квартал 6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18);

- нежитлова будівля Бройлерна ферма № 7, загальною площею 13546.8 кв. м., що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Гаврилівка, квартал 7 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18);

- нежитлова будівля Бройлерна ферма № 8, загальною площею 13540.1 кв. м., що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Гаврилівка, квартал 8 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18);

- нежитлова будівля Бройлерна ферма № 9, загальною площею 13 539,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Гаврилівка, квартал 9 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18);

- нежитлова будівля Бройлерна ферма №11, загальною площею 13 614,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Гаврилівка, квартал 10 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18);

- нежитлова будівля Бройлерна ферма № 13, загальною площею 13 559,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Гаврилівка, квартал 12 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18);

- нежитлова будівля Племінна птахоферма «Катюжанка», загальною площею'17 570,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, сільська рада Катюжанська, «Острів» масив 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18);

- нежитлова будівля Бройлерна ферма Nol6, загальною площею 26354,4 кв. м, розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Тарасівщина, квартал 15 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8);

- нежитлова будівля Бройлерна птахоферма Nol7, загальною площею 33409,9 кв. м, розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Тарасівщина, квартал 3 , на земельній ділянці кадастровий номер: :06:183:0001 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 8);

- нежитлова будівля Бройлерна птахоферма No 18, загальною площею 25111,5 кв. м, розташована за адресою: Київська область, Вишгородськй район, с. Тарасівщина, квартал 4 , на земельній ділянці кадастровий номер: :06:183:0001 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18);

- нежитлова будівля Інкубаційний цех, загальною площею 12588,9 кв. м, розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Гаврилівка, квартал 16 , на земельній ділянці кадастровий номер: :06:098:0001 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18);

- нежитлова будівля Бройлерна птахоферма No10, загальною площею 28541,7 кв. м, розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Гаврилівка, квартал 14 , на земельній ділянці кадастровий номер: :06:051:0001 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 8);

- нежитлова будівля Бройлерна птахоферма No 15, загальною площею 33423,9 кв. м, розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Тарасівщина, квартал 1 , на земельній ділянці кадастровий номер: :06:051:0001 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 8).;

накладення арешту на майно ТОВ «Завод Київкомбікорм» (), а саме, майновий комплекс загальною площею (кв.м) 22145.2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, номер запису про право власності 28799988, дата, час державної реєстрації 07.11.2018 17:43:20, розташований на земельній ділянці площею 6,5 га за адресою: м.Київ, вулиця Кирилівська, будинок 98 ;

заборони AVY INVESTMENT GROUPLTD, DNIPROAGROALLIANCELTD, ТОВ «Завод Київкомбікорм» (), ТОВ «Бориспільський комбікорм» () та ТОВ «Гаврилівська птахофабрика» (), їх учасникам, органам управління, посадовим особам та представникам, а також державним реєстраторам, нотаріусам та іншим суб`єктам державної реєстрації вчиняти будь-які дії, які прямо чи опосередковано призводять або можуть призвести до відчуження, передачі, обтяження, зміни вартості, передачі в заставу та/або довірче управління або іншого розпорядження корпоративними правами Відповідача у цих товариствах, а також до зміни контролю над ними, включно через зміну складу учасників та кінцевих бенефіціарних власників, статутного капіталу, реорганізацію та/або ліквідацію, зміну керівника чи осіб, уповноважених діяти без довіреності;

заборонити суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в тому числі, але не виключно: державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, будь-яким іншим особам, наділеним функціями державного реєстратора, вчиняти, здійснювати, проводити реєстраційні дії відносно/щодо ТОВ «Завод Київкомбікорм», ТОВ «Бориспільський комбікорм» та ТОВ «Гаврилівська птахофабрика» в тому числі, щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про зміну складу та часток засновників/учасників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, про зміну органів управління товариства, про зміну розміру статутного капіталу товариства.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин першої та третьої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За заявою сторони у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, суд може вжити заходів забезпечення позову у порядку та з підстав, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Частиною третьою статті 152 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, подається до апеляційного суду за місцезнаходженням арбітражу, третейського суду, місцезнаходженням відповідача або його майна за вибором заявника.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків (пункт 4).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Компанія SKAFILI LTD, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом: накладення арешту на належні AVY INVESTMENT GROUP LTD корпоративні права на території України, а саме на частки у статутних капіталах українських товариств, накладення арешту на майно, передане в рамках договору відповідно до списку, заборони вчиняти дії, посилалася на те, що звернулася до Лондонського міжнародного арбітражного суду із запитом про арбітраж щодо належного виконання зобов`язань Відповідача за договором купівлі-продажу частки (акцій) у статутному капіталі DNIPRO AGRO ALLIANCE LTD (далі - Компанія) від 22 жовтня 2025 року, або, альтернативно, відшкодування збитків, завданих порушенням такого договору.

При цьому Відповідачем вчиняються дії щодо відчуження належних йому активів в Україні, дестабілізацію системи фізичного контролю та охорони виробничих активів групи.

Заявник вважав, що вказані обставини та інші обставини створюють реальний ризик невиконання судового рішення у справі, яка передана на розгляд арбітражному суду.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 754/4437/18 (провадження № 61-47464св18) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом залежно від конкретного випадку.

Заява позивача про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях щодо неможливості виконання судового рішення, яке буде винесено за результатами розгляду справи, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, за позовом SKAFILI LTD до AVY INVESTMENT GROUP LTD щодо належного виконання зобов`язань Відповідача за договором купівлі-продажу частки (акцій) у статутному капіталі DNIPRO AGRO ALLIANCE LTD (далі - Компанія) від 22 жовтня 2025 року, або, альтернативно, відшкодування збитків, завданих порушенням такого договору, не містить обґрунтованих аргументів щодо наявності підстав для задоволення такої заяви. В заяві містяться лише мотиви на підтвердження наявності спору між сторонами.

Заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що існує реальний ризик невиконання чи може бути утруднено виконання судового рішення у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу.

Встановивши, що заявником не надано належних доказів того, що існує загроза невиконання рішення, а саме лише посилання в заяві на потенційну неможливість виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви про забезпечення позову.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника SKAFILI LTD - адвоката Сєрової О.О. про забезпечення позову.

Керуючись статтями 149-154, Київський апеляційний суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника SKAFILI LTD - адвоката Сєрової Олександри Олегівни про забезпечення позову SKAFILI LTD до AVY INVESTMENT GROUP LTD щодо належного виконання зобов`язань Відповідача за договором купівлі-продажу частки (акцій) у статутному капіталі DNIPRO AGRO ALLIANCE LTD (далі - Компанія) від 22 жовтня 2025 року, або, альтернативно, відшкодування збитків, завданих порушенням такого договору, переданого на розгляд Лондонського міжнародного арбітражного суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.В. Саліхов