Справа № 243/634/26
Провадження № 2/243/610/2026
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий - суддя Фалін І.Ю.,
секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.,
розглянувши в судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник позивача, адвокат Прокопцев Сергій Вікторович, до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулася ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник позивача, адвокат Прокопцев С.В., з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
У зв`язку з чим, просить суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 545 585,00 грн.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник, адвокат Прокопцев С.В. будучи належним чином повідомлені про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. Від представника позивача в матеріалах справи міститься заява, в якій просив розглянути справу без його участі та участі позивача. Наполягав на задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, своїм правом на подачу відзиву не скористався, в зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до розрахунку представника позивача, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2016 по грудень 2016 року включно становить 714492,88 гривень.
Вирішуючи вказаний спір суд виходить з наступного.
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Згідно вимог ч.1 ст. 196 СК України разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (касаційне провадження № 14-616цс18) зробила висновок про те, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то у платника аліментів відсутня вина у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Факт прострочення відповідачем сплати аліментів на користь позивачки за вказаний у позовній заяві період доведено належними й допустимими доказами, а саме довідкою-розрахунком заборгованості зі сплати аліментів.
При визначені розміру неустойки судом враховується правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (касаційне провадження № 14-616цс18).
З наданих суду доказів про суми та строки проведення оплати, положень ст. 196 СК України в частині визначення розміру неустойки (пені) і строку в межах якого пред`явлений позов судом встановлено, що загальний розмір неустойки за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2016 по грудень 2016 року включно становить 714492,88 гривень, що відповідає розрахунку виконаному представником позивача та долученому останнім до матеріалів позову.
Таким чином, суд погоджується з розрахунком представника позивача, щодо розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2016 по грудень 2016 року включно становить 714492,88 гривень.
Разом з тим, враховуючи приписи ч.1 ст. 196 СК України, максимальний розмір неустойки обмежується 100 % розміром заборгованості по аліментам.
Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 545845,00 гривень, а позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 545585,00 грн.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, враховуючи викладене, а також з урахуванням наявності розміру заборгованості по сплаті аліментів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в заявленому обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до положення п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом, а тому, суд вважає за необхідним згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України компенсувати їх за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180, 196 СК України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник позивача, адвокат Прокопцев Сергій Вікторович, до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 545585,00 грн. (п`ятсот сорок п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять грн. 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 31.03.2026.

Суддя І.Ю. Фалін