РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 717/1409/25

провадження у справі № 2/0285/186/26

17 березня 2026 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Васильчук Л. Й.,

за участі секретаря судового засідання Букши О. В.,

представників позивача ОСОБА_1 ,

Боднарюка В. І. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за правилами загального позовного провадження

за позовом ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_1

до ОСОБА_4 ,

третя особа: орган опіки та піклування Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області,

про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 , звернулася до Кельменецького районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_4 , третя особа - орган опіки та піклування Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначила, що батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 19.09.2012 шлюб між батьками розірвано. 29.09.2012 Кельменецьким районним судом Чернівецької області стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Зазначає, що з 2012 року відповідач участі у вихованні доньки ОСОБА_3 не приймає, долею дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, про фізичний, духовний та розумовий розвиток дитини не піклується. Вихованням та утриманням неповнолітньої дитини займається тільки мати та вітчим ОСОБА_7 . Таким чином, беручи до уваги, що батько дитини впродовж тривалого часу не приймає участі у вихованні доньки, до дитини не навідується, не телефонує, матеріальної допомоги не надає, а тому вважають за доцільне позбавити відповідача батьківських прав.

Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 30.05.2025 цивільну справу передано до Звягельського міськрайонного суду Житомирської області за підсудністю, куди вона надійшла 25.06.2025.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у даній справи визначено Васильчук Л. Й.

30.06.2025 ухвалою судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, які було усунуто 11.07.2025.

05.08.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі.

26.08.2025 представником відповідача адвокатом Кривицькою В. С. подано відзив на позовну заяву у якому просила у задоволенні позову відмовити. Посилається на те, що обставини, зазначені у позові не доведені жодними належними доказами. Зазначає, що об`єктивною метою позбавлення відповідача батьківських прав є реєстрація доньки Ксенії на нового чоловіка матері для отримання ним відстрочки від мобілізації. Вказує, що відповідач справно сплачував аліменти на утримання дочки і намагався матеріально забезпечувати її всім необхідним і підтримувати спілкування через матір, проте остання заборонила будь-яке спілкування з донькою і не давала підтримувати з нею будь-які стосунки та відносини, що призвело до втрати емоційного зв`язку та повного припинення спілкування із донькою. Відповідач, не знаючи точного нового місця проживання, яке є віддаленим від м. Звягель і знаходиться в іншій області, фізично не міг здійснювати догляд за донькою, проживати разом із нею, опікуватись в тому часі та розмірі, який зараз здійснює вітчим та його колишня дружина, оскільки остання, створивши нову родину, повністю обмежила будь-яке спілкування із донькою. В позовній заяві вказано номер доньки відповідача, з якою він намагався зв`язатись після подачі позову, проте остання на зв`язок так і не вийшла, на повідомлення не відповідає.

01.09.2025 представником позивача адвокатом Боднарюком В. І. подано відповідь на відзив у якому просив позовні вимоги задовольнити. Вказує, що звертаючись до суду із позовом ОСОБА_3 , в інтересах якої діє мати ОСОБА_1 , як на підставу позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , посилалася на те, що він ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо її виховання та утримання, починаючи із 2012 року, зокрема він не бере участі у вихованні та догляді за дитиною, в той час як вона перебуває на повному утриманні та забезпеченні матері, а також вітчима. Із моменту, коли сім`я розпалася та починаючи із часу, коли відповідач почав проживати окремо від сім`ї, він взагалі самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, хоча мав змогу виховувати дитину, в результаті чого неповнолітня ОСОБА_8 взагалі не пам`ятає батька. Зазначає, що ОСОБА_4 до служби у справах дітей щодо участі у вихованні та визначенні побачень із донькою не звертався жодного разу. Звертає увагу, що під час розгляду справи у суді про позбавлення батьківських прав, поведінка відповідача не змінилася, він не намагається налагодити зв`язок із дочкою та не цікавиться її життям, навіть жодного разу не зателефонував їй, враховуючи факт зазначення номеру телефону Ксенії в позовній заяві.

02.09.2025 представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив у якому вказує, що свідомого ухилення або самоусунення від виховання доньки з боку відповідача не було, його спроби налагодити зв`язок з колишньою дружиною для спілкування з донькою не дав жодного результату, оскільки на момент розлучення доньці було лише 3 роки. Відповідач не звертався про усунення перешкод у спілкуванні із донькою, оскільки її матір постійного погрожувала, що не дасть доньку для спілкування, а відповідач не хотів травмувати доньку судовими процесами. Наголошує на тому, що відповідач свідомо не ухилявся від здійснення своїх батьківських обов`язків, любить свою доньку, хоче спілкуватись із нею, бажає приймати участь у її вихованні та зростанні, як особистості, брати участь в усіх додаткових витратах і матеріальному забезпеченні і він бажає з нею спілкуватись та забирати до себе, як тільки у дівчинки буде таке бажання.

В судовому засіданні позивач та її представники підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав викладених в заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову з підстав, викладних у відзиві та запереченні на відповідь на відзив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що є відчимом ОСОБА_3 . Одружений з мамою Ксенії та мають двох спільних дітей. До ОСОБА_8 відноситься як до рідної дочки, оскільки вона проживає в сім`ї з її трьохрічного віку. Вихованням та утриманням ОСОБА_8 займалась її мама та він. Має бажання усиновити ОСОБА_8 , оскільки вона цього бажає. За час проживання біологічний батько не цікавився її життям та вихованням. Жодних перешкод у спілкуванні з дитиною відповідачу не чинилось. Були періоди коли відповідач надсилав кошти на утримання Ксенії, однак йому невідомо про розмір коштів.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що знає ОСОБА_3 та її маму ОСОБА_10 , оскільки дружать сім`ями та неодноразово зустрічаються родинами. ОСОБА_3 з трьох років проживає разом з мамою та вітчимом ОСОБА_7 . Вихованням дівчинки завжди займалась її мама та вітчим, який дуже гарно до неї ставиться. Про участь біологічного батька у вихованні дівчинки їй невідомо. Відомо про те, що біологічний батько пробував спілкуватись з дитиною, однак їй не відомо чи він спілкувався. Ніколи не чула про те, щоб мама дівчинки або її відчим чинили перешкоди відповідачу у спілкуванні з дочкою.

Свідок ОСОБА_11 , пояснила, що проживає по сусідстві із сім`єю ОСОБА_3 . Дівчинка проживає разом зі своєю мамою та вітчимом, який дуже гарно відноситься до Ксенії. Про біологічного батька дівчинки їй нічого не відомо та вона його не знає. Вихованням дівчинки займається її мама та відчим.

Свідок ОСОБА_12 , пояснила, що співмешкає із відповідачем на протязі п`яти років. Позивачка ОСОБА_3 є дочкою відповідача. Відповідач любить свою дочку та категорично заперечує про позбавлення його батьківських прав відносно дочки. Зі слів ОСОБА_4 їй відомо про те, що він намагався поїхати до дочки щоб побачитись, однак мама Ксенії заперечувала, посилаючись на те, що її теперішній чоловік буде ревнувати. ОСОБА_13 сплачує аліменти на утримання дочки, а також надсилає їй подарунки на день народження. ОСОБА_1 в СМС-повідомленні просила про те, щоб вона поговорила з відповідачем ОСОБА_4 з приводу того, щоб він відмовився від дочки ОСОБА_8 , для того щоб ОСОБА_7 міг усиновити.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи і надані докази, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років(ст.165 СК України).

Встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Заочним рішенням Кельменецького районного суду від 19.09.2012 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розірвано.

Рішенням Кельменецького районного суду від 29.10.2012 стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 20.09.2012 і до повноліття ОСОБА_3 .

Після укладення шлюбу 14.02.2013 ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_14 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстровані в АДРЕСА_1 , що також підтверджується довідкою Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області.

З акту оцінки потреб сім`ї Кельменецького СЦСС за місцем проживання ОСОБА_1 слідує, що сім`я складається із п`яти чоловік. Зі слів матері вихованням та утриманням дітей постійно займається вона та її чоловік ОСОБА_7 . Батько старшої дочки ОСОБА_4 з трьохрічного віку не цікавиться життям дочки, не утримує її, фактично вона його не пам`ятає. Всі потреби забезпечує мати та її чоловік.

Відповідно до характеристики, виданої Кельменецьким ліцеєм опорним закладом Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області, ОСОБА_3 має хороший розумовий та фізичний розвиток, урівноважена, зібрана, активна, навчається в повну міру своїх можливостей. Мати ОСОБА_1 бере активну участь у житті доньки та класу, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям дитини, забезпечує високий рівень навчання дитини. Батько ОСОБА_4 з сім`єю не проживає і з донькою не спілкується. У вихованні дитини участі не приймає. З класним керівником на зв`язок не виходив, на батьківські збори не з`являвся.

Конституцією України (ст. 51) визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (ст. 8 Закону України Про охорону дитинства).

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків (ст.164 СК України).

Це є винятковим заходом, який тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для матері, так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Інтереси дитини є надзвичайно важливими, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, і позбавлення останніх батьківських прав є крайнім, виключним та надзвичайним способом впливу на них.

Матеріалами справи не підтверджено, що відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків і зміна його ставлення до таких обов`язків є неможливою.

З висновку органу опіки та піклування Кельменецької селищної ради вбачається, що на засідання комісії відповідач ОСОБА_4 не прибув, однак надіслав пояснення у якому він повідомляє, що проти того, щоб його було позбавлено батьківських прав щодо доньки. Не заперечив факту, що він не приймає участі у вихованні дитини та не спілкується із нею. Пояснив, що причиною цього є те, що колишня дружина ОСОБА_15 з перших днів розлучення заборонила йому спілкуватися із донькою. Також повідомив, що справно сплачував аліменти на утримання доньки і намагався матеріально забезпечувати всім необхідним. Проте у телефонній розмові з начальником служби у справах дітей на запитання чому не спілкується з донькою, не приїздить до неї, відповів, що спочатку мав таке бажання, але мати дитини забороняла йому спілкуватися із Ксенією, а тепер він проживає на достатній відстані від доньки, тому не має змоги приїздити до неї.

Тобто, з даного висновку вбачається, що доводи викладені в позовній заяві зводяться фактично до того, що відповідач не спілкується з дочкою та не піклується про неї, що не свідчить про те, що відповідач остаточно і свідомо самоусунувся від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

Суд не бере до уваги вказаний висновок органу опіки та піклування про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно його дитини, оскільки він є необґрунтованим та не містить відомостей щодо наявності виключних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які б свідчили про свідоме нехтування відповідачем своїми обов`язками.

Під час розгляду справи судом не встановлено обставин, що свідчать про свідоме ухилення ОСОБА_4 від виконання батьківських обов`язків.

У судовому засіданні встановлено, що батько прагне до спілкування з дочкою, отже не втратив інтерес до її життя, усвідомлює свої обов`язки та намагається підтримувати зв`язок.

Оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, суд вважає недоведеним факт ухилення ОСОБА_4 від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дочки, а позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 259 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: орган опіки та піклування Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області, про позбавлення батьківських прав відмовити.

Судове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на нього протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення або з дня його складення, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після апеляційного перегляду.

Дата виготовлення повного тексту судового рішення 27.03.2026.

Головуюча суддя Л. Й. Васильчук