Справа № 216/1783/26
провадження 2/216/2715/26
РІШЕННЯ

іменем України

01 квітня 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючий суддя: Маланюк О.Я.

секретар судового засідання: Агурейчева А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітніх дітей та на утримання дружини, -

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2026 року, ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітніх дітей та на утримання дружини.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.11.2024 року по справі № 216/8242/24, ухвалено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання його малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, та на ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи стягнення з 25 листопада 2024 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною.

Позивачка вказує що вказане рішення суду відповідачем не виконується в результаті чого утворилась заборгованість, що на грудень 2025 року по дружині ОСОБА_1 становить 51712,90 грн., по дітях 68943,62 грн.

У зв`язку з вказаними обставинами просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні 01.04.2026 року, позивачка позов підтримала повністю, позивачкою надано суду копії нових розрахунків, позивачка просила суд здійснювати стягнення за новими розрахунками.

Відповідач в судовому засіданні заявлений позивачкою позов визнав, відзиву на позовну заяву не подавав. Вказав, що має намір погасити заборгованість по аліментах. Відповідач вказав, що тільки нещодавно почав отримувати дохід та працевлаштувався, у зв`язку з тим, що має заборгованість по кредитних договорах, з нього з минулого місяця бухгалтерія підприємства почала відраховувати заборгованість в т.ч. і по аліментах.

Заслухавши вступні слова сторін, розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 25.11.2024 року по справі № 216/8242/24 вирішено - стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25 листопада 2024 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною. Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, до досягнення малолітньою донькою ОСОБА_5 , трирічного віку, починаючи стягнення з 25 листопада 2024 року.

На виконання зазначеного рішення суду, видано виконавчі листи та відкрито виконавчі провадження.

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.01.2026 року шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП № 77945056 виданого виконавцем Центрально-Міського ВДВС у м. Кривому Розі, заборгованість з листопада 2024 року по грудень 2025 року становить 51712,90 грн. (по дружині ОСОБА_1 ).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП № 77946148 виданого виконавцем Центрально-Міського ВДВС у м. Кривому Розі, заборгованість з листопада 2024 року по грудень 2025 року становить 68943,62 грн. (по дітях).

Позивачкою в судовому засіданні подано копії розрахунків станом на 31.03.2026 року, однак такі судом не можуть бути взяті за основу розміру позовних вимог, оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог а позивачка з заявою про збільшення розміру позовних вимог до суду не зверталася.

Відповідно до ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити розмір позовних вимог до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду по даній справі від 11 березня 2026 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивачка не зверталася до суду з заявою про збільшення розміру позовних вимог як те передбачено вимогами ЦПК України.

У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з ч.1 ст.196 СК України,у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

На підставі ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 20 липня 2020 року по справі №362/4462/16-ц, відповідно до якого, оскільки відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Таким чином, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Судом встановлений факт неналежного виконання відповідачем аліментних зобов`язань за період з листопада 2024 року по грудень 2025 року.

Оскільки відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а незалежних від відповідача обставин, в результаті яких дана заборгованість виникла, судом не встановлено, тому наявні правові підстави для стягнення з відповідача неустойки (пені), передбаченої статтею 196 Сімейного кодексу України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду України, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто заборгованість за місяць Х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Суд приймає до уваги розрахунок пені здійснений стороною позивача, а саме, що загальний розмір неустойки (пені), що визначена додаванням сум неустойки за кожний з місяців заборгованості, починаючи з листопада 2024 року по грудень 2025 року становить 51712,90 грн. та 68943,62 грн.

За положенням ч. 1ст. 196 СК України розмір пені, що може бути стягнутий за рішенням суду, не повинен перевищувати 100 відсотків заборгованості, а тому заявлений позивачем до стягнення розмір пені, що дорівнює сумі заборгованості по аліментам за вказаний період та у розмірі, є належним і обґрунтованим.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач достовірно знав про наявне в нього зобов`язання зі своєчасної сплати аліментів, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою ст.196 СК України, а тому з останнього слід стягнути заявлену позивачкою суму неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та п. 3 ч.1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 1331,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 258, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітніх дітей та на утримання дружини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з листопада 2024 року по грудень 2025 року у сумі 68943,62 грн., та на утримання дружини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з листопада 2024 року по грудень 2025 року у сумі 51712,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 331,20 грн. в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складений та підписаний 01 квітня 2026 року.

Суддя О.Я.МАЛАНЮК