Справа № 216/4163/19
провадження 2/216/1080/26
РІШЕННЯ

іменем України

26 лютого 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Цимбалістенко О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Таганської Є.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін матеріали справи за позовом за позовом комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог.

Згідно позовної заяви від 05 липня 2019 року комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі позивач) звернулося до Центрально-Міського районного з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі відповідачі) про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01 жовтня 2015 року по 01 квітня 2019 року у розмірі 16933,16 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що він є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню в житловому фонді м.Кривий Ріг. Відповідачі проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , теплопостачання в яку здійснює КП « Криворіжтепломережа ». Вказані послуги відповідачі своєчасно не оплатили, у зв`язку з чим за ними утворилась заборгованість. За таких обставин, позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

29 квітня 2020 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалено заочне рішення по цивільній справі №216/4163/19 за позовною заявою комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії - заочне рішення від 29.04.2020.

Вказаним заочним рішенням від 29.04.2020 позов КПТМ «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії -задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суму боргу по оплаті за централізоване опалення в розмірі 16933,16 грн. (шістнадцять тисяч дев`ятсот тридцять три гривні 16 копійок) та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2024 року прийнято до розгляду заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду по справі за позовом комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії. Одночансо з цим відповідачу поновлено процесуальний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 серпня 2025 року заочне рішення скасовано.

20 листопада 2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог просила відмовити та застосувати строки позовної давності. Крім цього в обґрунтування зазначено, що КПТМ «Криворіжтепломережа» при подачі позову до суду та стягнення заборгованості за період з 01.10.2015 року по 01.04.2019 року солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не врахували, що ОСОБА_4 виповнилось 18 років лише 09.11.2017р. Тобто в період з 01.10.2015р. по 09.11.2017 року відповідач була неповнолітня, а отже нарахування у вказаний період є необґрунтованими.

На час утворення вказаної заборгованості, ОСОБА_4 була неповнолітньою особою тому не здатна була здійснювати свої права самостійно у повному обсязі та виконувати свої грошові зобов`язання.

Як вбачається з ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, позивач звернувся до суду з позовом - 05.07.2019 року. Водночас, КПТМ «Криворіжтепломережа» ставить вимогу про стягнення заборгованості за період з жовтня 2015 року по квітень 2019 року, тобто за межами строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України. Крім того, позивачем не надано жодних допустимих та достовірних доказів для підтвердження обставин, на які посилається у своїй позовній заяві КПТМ «Криворіжтепломережа», зокрема, відсутні документи, які підтверджували, що позивач має підстави стягувати заборгованість з відповідача.

25 листопада 2025 року від представника позивача ОСОБА_5 надійшла відповідь на відзив. Позивач надає до суду розрахунок заборгованості за послуги постачання теплової енергії з 09.11.2017р., по 01.04.2019р., на суму 10593,34грн., тобто в період набуття повноліття та здатності відповідача ОСОБА_2 здійснювати свої права самостійно у повному обсязі та виконувати свої забов`язання. Також позивач надає до суду розрахунок заборгованості з послуги постачання теплової енергії, яка утворилась в період з 01.10.2015 року по 08.11.2017 року на суму 6339,82 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 . Зазначив, що строк позовної давності щодо позовних вимог позивачем не пропущено, у зв`язку з дією карантину та воєнного стану на території України, який діє на теперішній час. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. Проживання осіб за даною адресою чи їх перебування в іншому місці жодним чином не впливає на розрахунок плати за послугу з постачання теплової енергії житлового приміщення. Просив суд задовольнити позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа» в повному обсязі до ОСОБА_2 за період з 09.11.2017р., по 01.04.2019р., ОСОБА_1 за період з 01.10.2015р., по 01.04.2019р.

Сторони в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, представник позивача надав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності позивача та його представника.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Встановлені судом обставини.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Взяті на себе обов`язки з оплати наданих послуг відповідачі належним чином не виконували, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість за період з 01.10.2015р., по 01.04.2019р року у розмірі 16933,16 грн.

Позивач надав до суду розрахунок заборгованості за послуги постачання теплової енергії з 09.11.2017р., по 01.04.2019р., на суму 10593,34грн., тобто в період набуття повноліття та здатності відповідача ОСОБА_2 здійснювати свої права самостійно у повному обсязі та виконувати свої забов`язання. Також позивач надає до суду розрахунок заборгованості з послуги постачання теплової енергії, яка утворилась в період з 01.10.2015 року по 08.11.2017 року на суму 6339,82 грн.

ІV. Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом.

Суть розглянутого спору полягає у спонуканні відповідачів до примусового виконання порушених (несплачених та прострочених у виконанні) грошових зобов`язань з оплати вартості наданих КП «Криворіжтепломережа» послуг з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 .

Приймаючи до уваги правову природу розглядуваних правовідносин, кореспондуючі права та обов`язки їх сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням норм Цивільного кодексу України, які регламентують правовідносини у сфері надання послуг, а також іншими відповідними нормативно-правовими/підзаконними актами у сфері теплопостачання.

За визначенням,наведеним у ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV, чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон від 24.06.2004№ 1875-IV), комунальні послуги-результат господарської діяльності,спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням,а також вивезення побутових відходів у порядку,встановленому законодавством. Споживачем цих послуг є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Частиною 1 ст. 19 Закону від 24.06.2004 № 1875-IV встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з ч. 3 ст. 20 Закону від 24.06.2004 № 1875-IV споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Таким чином, обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг було покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону від 24.06.2004 № 1875-IV споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону від 24.06.2004 № 1875-IV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Положеннями ст. ст. 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні-послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі Закон від 09.11.2017 № 2189-VIII) також передбачено обов`язок споживача здійснювати оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відтак, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути єдиною підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).

Суд зауважує, що наявність реєстрації місця проживання особи в житловому приміщенні зобов`язує, зокрема, по його утриманню та нести відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг незалежно від місця фактичного проживання. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2019 року у справі №756/10344/14.

КП «Криворіжтепломережа» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Кривий Ріг.

Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення,постачання холодної та гарячої води і водовідведення,затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від21.07.2005р.№ 630,зі змінами та доповненнями, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно відомості про нарахування та оплату за теплову енергію з урахуванням періоду платежів за адресою: АДРЕСА_1 , значиться заборгованість за послугу постачання теплової енергії за період з 01.10.2015. по 01.04.2019 р. у розмірі 16933,16 грн.

Відповідачами всупереч вимог ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України надані позивачем послуги з постачання теплової енергії оплачені не були, що призвело до порушення прав та законних інтересів позивача.

За таких обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за послугу постачання теплової енергії за період з 01.10.2015. по 01.04.2018 р. у розмірі 16933,16 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Суд вбачає підстави для солідарного стягнення заборгованості з відповідачів за послуги постачання теплової енергії з 09.11.2017р., по 01.04.2019р., на суму 10593,34грн., тобто в період набуття повноліття та здатності відповідача ОСОБА_2 здійснювати свої права самостійно у повному обсязі та виконувати свої забов`язання. Також підлягає стягненню заборгованості з послуги постачання теплової енергії, яка утворилась в період з 01.10.2015 року по 08.11.2017 року на суму 6339,82 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Крім цього відповідач ОСОБА_2 просила застосувати строк позовної давності до позовних вимог, суд вважає що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Застосування строків позовної давності є спільною рисою правових систем Держав - учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No.2), №66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року).

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Спірні правовідносини виникли з приводу несплати відповідачами наданих позивачем житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання нежитлового приміщення.

Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року).

Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у первинній редакції).Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2017 року № 633, чинної з 30 серпня 2017 року).

Якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

До того ж, відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то, перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу.

Згідно розрахунку заборгованості відповідачами здійснювалися в спірний період періодичні платежі. Тобто, строки позовної давності вважаються перерваними.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності.

За таких обставин, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню, оскільки встановлено, що позивач є надавачем послуг з постачання централізованого опалення, ним були надані відповідні послуги відповідачам, як споживачу таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідач своєчасно не здійснював оплату спожитих послуг, що сприяло накопиченню боргу та порушує права та законні інтереси позивача, з відмовою від отримання послуг не звертався відповідач.

Відповідачами не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідачі неналежним чином не виконували взяті на себе обов`язки з оплати наданих позивачем послуг теплопостачання, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням наведеного.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів.

Керуючись статтями 76, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» -задовольнити частково.

2. Солідарно стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість по оплаті за централізоване опалення за період з 09.11.2017р. по 01.04.2019р.,у розмірі 10593 (десять тисяч п`ятсот дев`яносто три) грн.,34 коп.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість по оплаті за централізоване опалення за період з 01.10.2015 року по 08.11.2017 року у розмірі 6339 (шість тисяч триста тридцять дев`ять) грн. 82 коп.

4. Солідарно стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну гривню) грн. 00 коп.

5.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6.Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

7.Згідно з пп. 15.5 п. 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

8.Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: КПТМ «Криворіжтепломережа» (50099, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, );

- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_3 ).

Рішення складено 26 лютого 2026 року.

Суддя О.В.ЦИМБАЛІСТЕНКО