УХВАЛА

02 квітня 2026 року

м. Київ

справа № 195/533/24

провадження № 61-2894ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Тітова М. Ю., розглянувши клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Крушинська Антоніна Андріївна, про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від

04 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки і піклування виконавчого комітету Томаківської селищної ради про негайне відібрання дитини,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від

04 лютого 2026 року.

Верховний Суд своєю ухвалою від 10 березня 2026 року відкрив касаційне провадження у справі та витребував з суду першої інстанції цивільну справу № 195/533/24.

31 березня 2026 року до Верховного Суду надійшло клопотання

ОСОБА_1 , сформоване її представником в системі «Електронний суд», у якому вона просить зупинити виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 04 лютого 2026 рокудо закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Клопотання мотивоване тим, що дитина категорично відмовляється проживати разом із матір`ю, що підтверджується копією протоколу бесіди з дитиною від 18 лютого 2026 року, що додана до клопотання. На думку заявника, примусове відібрання дитини та її передача матерів всупереч волі дитини може негативно вплинути на її емоційний стан і порушити принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, який є основоположним при вирішенні даних спорів.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи клопотання про зупинення виконання судових рішень, суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції Українисудове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 18 ЦПК України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається

як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених

цим Кодексом.

За змістом статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона повинна довести і обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала.

Враховуючи, що рішення суду в частині відібрання і повернення дитини в силу закону підлягає негайному виконанню, відсутні правові підстави для задоволення клопотання про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року.

Керуючись статтями 394, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Крушинська Антоніна Андріївна, про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від

04 лютого 2026 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов