Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1389/26
Провадження № 2-н/332/99/26
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

01 квітня 2026 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Яцун О.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейський будинок» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за надання житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

10.03.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейський будинок» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за надання житлово-комунальних послуг за період з 01.12.2023 по 28.02.2026 в сумі 6 107,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Перевіривши подану заяву та додані до неї матеріали, суддя вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

При цьому слід враховувати, що у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають з повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Частинами 1-2 ст. 544 ЦК України встановлено, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Виходячи з аналізу наведених норм, враховуючи неподільність предмета зобов`язання при солідарному стягненні, право регресної вимоги у солідарних боржників, суд вважає, що у випадку наявності підстав для відмови у видачі судового наказу відносно одного з солідарних боржників, відсутні підстави для видачі наказу відносно другого боржника, оскільки таким шляхом суд змінює порядок стягнення, визначений заявником при подачі заяви, що є недопустимим в наказному провадженні.

Згідно відповідей від 11.03.2026, наданих на запити суду Департаментом адміністративних послуг Запорізької міської ради, встановлено, що:

-боржник ОСОБА_1 , 07.02.2005, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 16.02.2005 по теперішній час;

-боржник ОСОБА_3 , 14.01.1946, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 30.01.1985 по теперішній час;

-боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 30.01.1985 по 13.09.2021. Померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Частинами 1, 4 ст. 25 ЦК України передбачено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність припиняється у момент її смерті.

Відповідно до вимог ст. ст. 46, 47 ЦПК України, позов (відповідно, і заява про видачу судового наказу) може бути пред`явлено до особи, яка наділена цивільно-процесуальною правоздатністю і дієздатністю. Отже, до померлої особи вимоги про стягнення боргу пред`явлені бути не можуть.

Питання щодо процесуального правонаступництва, передбачене ст. 55 ЦПК України, на стадії вирішення питання про видачу судового наказу не підлягає застосуванню, оскільки вказана норма закону може бути застосована лише у разі, коли боржник на момент звернення до суду мала цивільну процесуальну дієздатність та померла в процесі розгляду справи.

В рамках даної справи, станом на день звернення заявника до суду із заявою про видачу судового наказу, один з боржників помер і з настанням смерті його цивільна правоздатність та дієздатність припинились.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Частиною 3 ст. 165 ЦПК України визначено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Отже, оскільки пред`явлення будь-яких вимог до вже померлої особи є неможливим і заявлені вимоги про солідарне стягнення з боржників заборгованості взаємопов`язані між собою, у зв`язку з чим їх окремий розгляд також неможливий, суд дійшов до висновку про відмову у видачі судового наказу щодо всіх боржників.

На підставі викладеного, керуючись ст. 165 ч. 1 п. 4 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Європейський будинок» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за надання житлово-комунальних послуг.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала, що постановлена в судовому засіданні у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (ч. 2 ст. 261 ЦПК України) та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя О.С. Яцун