Справа № 138/902/26
Провадження №:2/138/1156/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Київська Т.Б., розглянувши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту неприйняття спадщини і визнання особи такою, що не прийняла спадщину та визнання права власності у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним вище позовом.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що позовна заява подана з порушенням вимог ст.175, 177 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху зважаючи на таке.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви: немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2026 рік» становить 1331 грн. 20 коп.; майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, позивачем заявлено дві вимоги: 1) встановлення факту не прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та визнати ОСОБА_2 такою, що не прийняла спадщину після смерті вказаних осіб; 2) визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на 5/6 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, позивачем заявлено вимогу як немайнового характеру, так і майнового. При цьому, ціна позову визначена позивачем у розмірі 1030472,00 грн., а тому сума судового збору, яка підлягає сплаті за вимогу майнового характеру становить 10304,72 грн., а за вимогу немайнового характеру 1331,20 грн.

Позивачем надано докази сплати судового збору у розмірі 8243,78 грн. та як слідує зі змісту позову, нею застосовано 0,8 коефіцієнт до суми 10304,72 грн. (10304,72 грн.*0,8=8243,78 грн.), оскільки позов подана за допомогою підсистеми «Електронний суд».

Таким чином, у матеріалах справи наявні докази сплати судового збору лише за вимоги майнового характеру, тоді як за вимогу немайнового характеру доказів сплати судового збору немає, а тому позивачу слід доплатити суму судового збору у розмірі 1331,20 грн.за реквізитами: отримувач коштів ГУК у Він.обл./м.Могилів-Под./22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); рахунок отримувача UA0002918; код класифікації доходів бюджету 22030101.

Крім того, відповідно до п.п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Також згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, обґрунтовуючи свій позов, позивач зазначає, що вона є спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, зі змісту позову слідує, що ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_5 », однак жодних обставин щодо зміни прізвища позивачем не зазначено, так само як і не надано суду відповідних доказів на підтвердження зміни прізвища.

Також, щодо вимоги про встановлення факту не прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та визнати ОСОБА_2 такою, що не прийняла спадщину після смерті вказаних осіб, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України позивач викладає свої вимоги щодо предмета позову та їх обґрунтування.

Предмет позову - це конкретна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, заявлена через суд.

Підстава позову - це юридичні факти (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача.

Зі змісту позову слідує, що позивачка фактично намагається довести те, що лише вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак даний факт підлягає з`ясуванню як обставина, а не як окрема позовна вимога. Тобто, позивачем не зазначено правових підстав для пред`явлення зазначеної вимоги.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.11.1950), містить рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи наведене, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене вище, вважаю, що слід залишити позовну заяву без руху та запропонувати позивачу у строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, усунути вказані вище недоліки з метою забезпечення повного захисту його прав та інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 і 177 цього Кодексу позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.175, 177, 185, 258-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту неприйняття спадщини і визнання особи такою, що не прийняла спадщину та визнання права власності у порядку спадкування за законом, надавши позивачу строк для усунення недоліків, а саме десять днів з дня отримання даної ухвали суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.Б.Київська