ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження:22-ц/819/152/26
Єдиний унікальний номер справи: 766/1501/16-ц
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Приходько Л. А.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Радченка С. В.,

секретар Андреєва В.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватний підприємець ОСОБА_2 ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

третя особа - Суворовський РВ УМВС України в Херсонській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Херсоні апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 адвоката Богатирьова Сергія Володимировича на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 жовтня 2025 року, у складі головуючого судді Єпішин Ю.М., повний текст рішення складено 31 жовтня 2025 року.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Херсона з позовом до Комісійного магазину приватного підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди, в якому з урахуванням заяв від 17 квітня 2016 та від 31 травня 2016 року остаточно просила:

визнати недійсним правочин купівлі-продажу автомобіля Nissan Qashqai 2009 року випуску, VIN: НОМЕР_1 від 18 жовтня 2014 року, як такий що вчинений під впливом обману;

стягнути з приватного підприємця ОСОБА_2 на її користь відшкодування збитків в подвійному розмірі в сумі 493 904.00 грн.;

стягнути з приватного підприємця ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду у розмірі 77 мінімальних заробітних плат встановлених на час подання позову;

вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування своїх вимог вказувала на те, що 18 жовтня 2014 року вона придбала у ОСОБА_3 автомобіль Nissan Qashqai, 2009 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу та довідкою - рахунком, продаж якого здійснював комісійний магазин роздрібної торгівлі автомобілями, приватного підприємця ОСОБА_2

24 жовтня 2014 року під час постановки на облік вказаного автомобіля, в МРЕВ м. Херсона, оглядом, який проводився у відповідності до пункту 1 статті 15 Постанови КМУ від 07 вересня 1998 року №1388, виявлено відсутність номера двигуна.

На вимогу надати документи, що підтверджують законність встановлення на вказаному автомобілі двигуна з відсутнім номером, ОСОБА_3 документів підтверджуючих законність встановлення двигуна на спірний автомобіль не надала, а 29 листопада 2014 року надіслала відповідь в якій зазначила, що ніякого відношення до проданого автомобіля не має та фактично звинуватила позивача та працівників МРЕВ ДАІ м. Херсона в навмисному знищені номера двигуна.

Судовою автотоварознавчою експертизою від 12 березня 2015 року встановлено, що всі ідентифікаційні номери (не лише двигун) спірного автомобіля підверглися змінам в різний спосіб. Номер двигуна відсутній, решту ідентифікаційних номерів автомобіля змінено.

Після проведення експертизи автомобіль було вилучено працівниками поліції та відправлено на спеціальний майданчик.

Приватний підприємець ОСОБА_2 свідомо ввела в обіг фальсифіковану продукцію. На час здійснення правочину остання свідомо замовчала факт відсутності ідентифікаційного номеру двигуна та фальсифікації решти ідентифікаційних номерів автомобіля. При цьому нею навмисно не було проведено обов`язкову процедуру огляду транспортного засобу та звірки ідентифікаційних номерів. Відсутність номеру двигуна та фальсифікація решти ідентифікаційних номерів автомобілю є суттєвою обставиною, яка впливає на вчинення правочину та перешкоджає його вчиненню. Замовчування істотних обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину в справах, щодо продажу автомобіля вважається обманом.

Вважає що відшкодування збитків має бути покладено на ПП ОСОБА_2 , як комісіонера, який є стороною правочину та несе відповідальність за відповідність ідентифікаційних номерів автомобіля, відповідно до пунктів 48, 54 Постанови КМУ від 11 листопада 2009 року № 1200, оскільки не оглянула транспортний засіб та не звірила ідентифікаційні номери.

Внаслідок вчинення правочину під впливом обману позивачці було завдано збитки: 244 107.50грн - вартість автомобіля; 665.34грн - витрати на технічні огляди в технічних центрах Nissanу м. Дніпропертовськ та м. Херсон; витрати на пальне 950.18грн; витрати на оплату послуг автомобільної стоянки - 1229.00грн. Загальна сума збитків становить 246952.02грн

Також їй було завдано моральних страждань, суттєво порушені життєві плани. Невиконання ПП ОСОБА_2 обов`язку щодо якості проданого товару, викликало марне очікування та відчуття ошуканості. Весь час вирішення спору вона позбавлена можливості використовувати транспортний засіб за призначенням. Після вилучення транспортного засобу вона не має ні грошей, ні автомобіля.

Протокольною ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 05 травня 2015 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову Суворовський РВ УМВС України в Херсонській області.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 06 липня 2015 року змінено статус ОСОБА_3 з відповідача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 06 липня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсним правочин купівлі автомобіля Nissan Qashqai 2009 року випуску, VIN: НОМЕР_1 від 18 жовтня 2014 року, укладений під впливом обману між ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_2 . Стягнуто з ПП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування збитків в подвійному розмірі в сумі 488215.00 грн. Повернуто ПП ОСОБА_2 автомобіль Nissan Qashqai 2009 року випуску, VIN: НОМЕР_1 не раніше повного відшкодування збитків. Стягнуто з ПП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000.00грн Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 11 серпня 2015 року апеляційна скарга ОСОБА_1 відхилена. Заочне рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 06 липня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05 травня 2016 року заява ФОП ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задоволена. Заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона 06 липня 2015 року скасовано і призначено справу до судового розгляду в загальному порядку.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22 жовтня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним правочин купівлі автомобіля Nissan Qashqai 2009 року випуску, VIN: НОМЕР_1 від 18 жовтня 2014 року, вчинений під впливом обману між ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_2 .

Стягнуто з ПП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування збитків в подвійному розмірі в сумі 493904.04грн.

Стягнуто з ПП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 20000.00грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення мотивовано тим, що 18 жовтня 2014 року позивачка придбала у ОСОБА_3 автомобіль Nissan Qashqai 2009 року випуску VIN: НОМЕР_1 , продаж якого здійснював комісійний магазин роздрібної торгівлі автомобілями, ПП ОСОБА_2 .

При цьому вимоги пунктів 38,46,48,54 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, щодо обов`язку перевірки комісіонером під час приймання на комісію транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, документи, які пред`являє комітент чи довірена особа, звірити відповідність записів у них з фактичними ідентифікаційними номерами складових частин автомобіля, ПП ОСОБА_2 виконано не було.

Згідно висновку експерта від 18 березня 2015 року №583, ідентифікаційний номер придбаного позивачкою автомобіля Nissan Qashqai був замінений шляхом видалення фрагмента номерної панелі з ідентифікаційним номером, та вварювання на його місце поза умов заводу-виробника фрагмента з ідентифікаційним номером SJNFBNJ10U1506256. Встановити первинний ідентифікаційний номер наданого на дослідження автомобіля не є можливим у зв`язку з відсутністю додаткових джерел ідентифікації автомобілів даної моделі. Номер двигуна досліджуваного автомобіля знищено механічним способом.

Нормами закону та умовами спеціального порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, встановлюється право саме позивача на вибір вимагати у продавця ремонту товару або його заміни на інший належної якості або відмови від договору і повернення сплачених сум.

Фальсифікація ідентифікаційного номера кузова автомобіля, відсутність номеру двигуна та інших ідентифікаційних номерів автомобіля є істотним недоліком, який робить неможливим використання автомобіля відповідно до його цільового призначення, і взагалі не може бути усунутий.

В силу вимог статті 8 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» у разі коли відповідальність перед потерпілим за одну і ту саму шкоду може нести кілька осіб, потерпілий має право вимагати відшкодування шкоди як від усіх таких осіб, так і від будь-якої з них окремо. Отже право вибору відповідальності особи за заподіяну шкоду потерпілій особі належить позивачу. У даному випадку позивач ОСОБА_1 обрала спосіб захисту права та заявила вимоги до комісіонера.

Враховуючи наведе суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу транспортного засобу Nissan Qashqai від 18 жовтня 2014 року, вчинений під впливом обману між позивачкою та ПП ОСОБА_2 слід визнати недійсним та стягнути з відповідачки на користь позивачки кошти в розмірі 493904,04 грн., що становить подвійний розмір вартості автомобіля.

Задовольняючи частково позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що з вини відповідача позивачу завдано моральної шкоди, враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини відповідача, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення на відшкодування моральної шкоди, разом з тим заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди є завищеним та не в повній мірі відповідає характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнав позивач, суті спірних правовідносин та засадам розумності, виваженості та справедливості.

Встановлюючи розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 20000.00грн суд першої інстанції вказував на врахування ним принципу розумності та справедливості, а також принципу пропорційності.

19 листопада 2025 року ФОП ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Богатирьов С.В., подала, сформувавши в системі «Електронний суд», апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Підставами апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції заявник зазначає порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що матеріали справи не містять жодного розрахункового документу, на підтвердження здійснення розрахунку позивачем за придбаний автомобіль. Враховуючи ту обставину, що спричинені збитки позивач визначає як витрати, понесені у зв`язку із придбанням автомобіля, відсутність документального підтвердження таких витрат висновок суду про стягнення понесених позивачем збитків у подвійному розмірі є безпідставним.

Також вказує на те, що висновок суду про вчинення позивачем оспорюваного правочину під впливом обману є передчасним, оскільки вказані обставини судом не встановлені.

Обов`язок доведення факту обману, наявності в діях відповідача умислу на введення в оману, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману покладений на особу, яка діяла під впливом обману, проте матеріали справи не містять жодних доказів стосовно наявності можливості ФОП ОСОБА_2 бути обізнаною стосовно цих обставин.

Пунктом 48 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери на комісіонера покладений лише обов`язок перевірити документи, які пред`являє комітент чи довірена особа та звірити відповідність записів у них з фактичними ідентифікаційними номерами складових частин автомобіля.

До обов`язків комісіонера не входить експертне дослідження номерів вузлів та агрегатів.

Для оформлення договору та надання послуг з виписки довідки-рахунку продавець та покупець з`явилися разом та надали комісіонеру облікову картку № НОМЕР_2 від 02 вересня 2014 року про зняття транспортного засобу з обліку для реєстрації, яка містила повний перелік даних, що ідентифікують транспортний засіб, включаючи номер двигуна, номер кузову, які співпадали з даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. У зв`язку із чим у відповідача були відсутні підстави сумніватися у справжності цих номерів.

Також вказує на неправильне застосування судом положень Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, а саме пункту 54 Положення, яким визначено, що відповідальність перед покупцем за відповідність ідентифікаційних номерів транспортного засобу та їх складових частин, зазначеним у реєстраційних документах несе комітент, і виключно в частині невиконання пункту 48 Порядку - комісіонер та комітент.

Крім того, судом не застосовано положення пункту 15 Порядку державної реєстрації, відповідно до якого відповідальним за справжність ідентифікаційних номерів транспортного засобу записам, що зазначені у реєстраційних документах є його власник.

Вказане свідчить про те, що ФОП ОСОБА_2 не несе матеріальну відповідальність за справжність номерів складових частин транспортного засобу, а висновок суду щодо наявності альтернативи щодо суб`єкту відповідальності за справжність номерів складових частин автомобіля є хибним.

Також вказує на те, що позивачем у заяві від 16 квітня 2015 року, в порушення вимог цивільного процесуального законодавства, було одночасно змінено предмет та підстави позову, на що суд першої інстанції не звернув уваги.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду вказаним вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , транспортний засіб Nissan Qashqai, 2009 року випуску, VIN - НОМЕР_1 зареєстрований 19 квітня 2012 року за ОСОБА_3 .

Згідно облікової картки № НОМЕР_2 від 02 вересня 2014 року транспортний засіб Nissan Qashqai, 2009 року випуску, VIN (№ кузову) - НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_4 знятий з обліку для реалізації власником, ОСОБА_3 , у Дніпропетровському ВРЕР-1(1201).

З наданих суду копій документів, що стали підставою для зняття з обліку, вбачається, що підставою зняття з обліку транспортного засобу Nissan Qashqai, 2009 року випуску, кузов - НОМЕР_1 є заява власника транспортного засобу, ОСОБА_3 , про зняття з обліку для реалізації від 02 вересня 2014 року. При знятті з обліку фахівцем ЦНП №1201 перевірено № двигуна 712582 та № кузова НОМЕР_1 .

З листа ЦНП №1201 м. Дніпропетровськ від 16 грудня 2014 року за №Ж-148 вбачається, що згідно комп`ютерної бази даних ЦНП №1201 м. Дніпропетровськ транспортний засіб Nissan Qashqai, 2009 року випуску, VIN (№ кузову) - НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 було знято з обліку для реалізації. При знятті з обліку вказаного транспортного засобу до облікової картки внесено № двигуна НОМЕР_4 на підставі візуального огляду транспортного засобу, що здійснив фахівець ЦНП №1201. Вказаний номер двигуна відповідає вантажно-митній декларації, 1000000/2009/296630 від 30 грудня 2009 року, яка була підставою для первинної реєстрації вказаного транспортного засобу. На час заняття з обліку транспортний засіб Nissan Qashqai, 2009 року випуску, кузов - НОМЕР_1 , при візуальному огляді фахівця був в наявності двигун № НОМЕР_4 . За зміни, що сталися з транспортним засобом після зняття його з обліку ЦНП №1201 відповідальності не несе.

18 жовтня 2014 року між ФОП ОСОБА_2 (виконавець), ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_4 (замовник -1) на підставі доручення НАВ 391499 від 06 вересня 2014 року та ОСОБА_1 (замовник -2) укладено договір про надання послуг з виписки довідки-рахунку.

За умовами вказаного договору замовник -1 та замовник -2 доручили виконавцю, а остання прийняла на себе зобов`язання оформити та видати на ім`я ОСОБА_1 (замовник-2) довідку рахунок на транспортний засіб, який продається та належить на праві власності замовнику -1 (пункт 1.1.), а саме транспортний засіб Nissan Qashqai, 2009 року випуску, № двигуна НОМЕР_4 , № кузову - НОМЕР_1 (пункт 1.3);

відповідність даних, зазначених у пункті 1.3 відомостям, зазначеним у технічному паспорті на автомобіль замовники перевіряють самостійно перед підписанням даного договору та підтверджують їх відповідність в момент укладення договору, про що свідчить факт підписання ними цього договору (пункт 1.4);

ОСОБА_1 (замовник-2) зобов`язалась особисто провести огляд транспортного засобу та підтвердити відповідність номерів вузлів та агрегатів даним, вказаним у технічному паспорті (пункт 2.2 абзац 1);

ТОВ ОСОБА_2 (виконавець) зобов`язалась: перевірити наявність у продавця повноважень на відчуження транспортного засобу; перевірити повноваження сторін (представників сторін) на підписання вказаного договору; виписати довідку-рахунок на транспортний засіб (пункт 2.3);

вартість транспортного засобу встановлена за взаємною домовленістю між замовником -1 та замовником-2 становить 244107.50грн(пункт 3.1);

розрахунок за транспортний засіб замовник -1 та замовник-2 проводять самостійно, без участі виконавця, у зв`язку із чим усі ризики відносно виконання зобов`язань з розрахунку лежить виключно на них. Будь-яку відповідальність щодо порядку розрахунку: несплата вартості транспортного засобу, порушення строків оплати тощо виконавець не несе(пункт 3.2);

замовник-1 несе повну відповідальність перед замовником-2 за якість та справність транспортного засобу, що продається, включаючи всі його приховані недоліки(пункт 5.2).

Відповідно до акту № 771681 технічного стану транспортного засобу чи його складової частини, що має ідентифікаційний номер, складеного ПП ОСОБА_2 комісія комісіонера ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , а також комітент ОСОБА_4 за дорученням НАВ 391499 від 06 вересня 2014 року провели огляд технічного стану, комплектності та оцінку транспортного засобу та його складових частин, що мають ідентифікаційний номер Nissan Qashqai, № кузова НОМЕР_1 , 2009 року випуску, № двигуна НОМЕР_4 . Технічний стан на ходу. Процент зносу -60, ціна продажу 244107.50грн. Розмір комісійної винагороди договірна. Акт підписаний членами комісії ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , комітентом (довіреною особою) ОСОБА_4 та покупцем ОСОБА_1

18 жовтня 2014 року ПП ОСОБА_2 видана ОСОБА_1 довідка-рахунок серії НОМЕР_5 , відповідно до якої останній продано та видано автомобіль марки Nissan Qashqai, двигун № НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_6 , вартість 244107.50грн.

24 жовтня 2014 року під час постановки на облік вказаного автомобіля, в МРЕВ м. Херсона за наслідками проведення, відповідно до пункту 1 статті 15 Постанови КМУ від 07 вересня 1998 р., №1388 огляду транспортного засобу марки Nissan Qashqai кузов № НОМЕР_6 було виявлено відсутність номера двигуна.

Відповідно до висновку судової експертизи з криміналістичного дослідження номерів агрегатів транспортного засобу №583 від 18 березня 2015 року:

ідентифікаційний номер наданого на дослідження автомобіля Nissan Qashqai підлягав замінам шляхом видалення фрагмента номерної панелі з ідентифікаційним номером, та вварювання на його місце поза умов заводу-виробника фрагмента з ідентифікаційним номером JNFBNJ10U1506256 іншого автомобіля;

встановити первинний ідентифікаційний номер наданого на дослідження автомобіля не є можливим у зв`язку з відсутністю додаткових джерел ідентифікації автомобілів даної моделі;

номер двигуна досліджуваного автомобіля знищено механічним способом.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (стаття 626 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно з положеннями частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Відповідно до статті 655 ЦК України договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу Nissan Qashqai, двигун № НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_6 , укладений 18 жовтня 2014 року та оформлений у вигляді довідки-рахунку серії НОМЕР_5 виданої ПП ОСОБА_2 з підстав вчинення його під впливом обману та відшкодування покупцю заподіяних збитків та моральної шкоди.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажом транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

За змістом пункту 8 наведеного Порядку (в редакції, чинній станом на 07 квітня 2015 року) державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документом, що підтверджує правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Таким чином, довідка-рахунок підтверджує обставини укладення договору купівлі-продажу автомобіля.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2014 року між ФОП ОСОБА_2 (виконавець), ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_4 (замовник -1) на підставі доручення НАВ 391499 від 06 вересня 2014 року та ОСОБА_1 (замовник -2) укладено договір про надання послуг з виписки довідки-рахунку, за умовами якого договору замовник -1 та замовник -2 доручили виконавцю, а остання прийняла на себе зобов`язання оформити та видати на ім`я ОСОБА_1 (замовник-2) довідку рахунок на транспортний засіб, який продається та належить на праві власності замовнику -1 (пункт 1.1.), а саме транспортний засіб Nissan Qashqai, 2009 року випуску, № двигуна НОМЕР_4 , № кузову - НОМЕР_1 .

На виконання вказаного договору 18 жовтня 2014 року ПП ОСОБА_2 видана ОСОБА_1 довідка-рахунок серії НОМЕР_5 , відповідно до якої останній продано та видано автомобіль марки Nissan Qashqai, двигун № НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_6 , вартість 244107.50грн.

Вказана довідка-рахунок є документом, що підтверджує факт укладення між ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 договору купівлі-продажу автомобілю марки Nissan Qashqai, двигун № НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_6 , вартістю 244107.50грн

Отже правочин купівлі-продажу спірного транспортного засобу був вчинений між ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 , а ПП ОСОБА_2 видана довідка-рахунок на підтвердження факту його укладення.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що 18 жовтня 2014 року позивачка придбала у ОСОБА_3 автомобіль Nissan Qashqai 2009 року випуску VIN: НОМЕР_1 , продаж якого здійснював комісійний магазин роздрібної торгівлі автомобілями, ПП ОСОБА_2 . При цьому вимоги пунктів 38,46,48,54 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, щодо обов`язку перевірки комісіонером під час приймання на комісію транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, документи, які пред`являє комітент чи довірена особа, звірити відповідність записів у них з фактичними ідентифікаційними номерами складових частин автомобіля, ПП ОСОБА_2 виконано не було.

З зазначеним висновком колегія суддів погодитися не може.

Так, відповідно до вимог статті 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов`язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну (частина третя статті 1012 ЦК України).

Договір укладений 18 жовтня 2014 року між ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не містить жодних умов за якими ФОП ОСОБА_2 зобов`язувалась за дорученням ОСОБА_3 , або ОСОБА_1 вчинити правочин купівлі-продажу спірного транспортного засобу від свого імені, але за рахунок комітента, а також доказів прийняття ФОП ОСОБА_2 на комісію автомобілю марки Nissan Qashqai, двигун № НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_6 .

Відповідно до умов вказаного договору на ФОП ОСОБА_2 , як на виконавця, покладені лише обов`язки перевірити наявність у продавця повноважень на відчуження транспортного засобу, перевірити повноваження сторін (представників сторін) на підписання вказаного договору, а також оформити та видати на ім`я ОСОБА_1 довідку рахунок на транспортний засіб, який продається та належить на праві власності ОСОБА_3 , що і було виконано відповідачкою.

Крім того, під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 пояснила, що вибір автомобілю нею був здійсненний самостійно за оголошенням, після чого, вона разом з представником подавця, звернулися до ФОП ОСОБА_2 з метою отримання довідки-рахунку для подальшої реєстрації транспортного засобу.

Також не знайшли свого підтвердження доводи позивача, що розрахунок за автомобіль був проведений саме з ФОП ОСОБА_2 . Позивачем жодних доказів на підтвердження вказаних доводів не надано.

Крім того, відповідно до умов договору укладеного 18 жовтня 2014 року між ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 розрахунок за транспортний засіб замовник -1 та замовник-2 проводять самостійно, без участі виконавця, у зв`язку із чим усі ризики відносно виконання зобов`язань з розрахунку лежить виключно на них. Будь-яку відповідальність щодо порядку розрахунку: несплата вартості транспортного засобу, порушення строків оплати тощо виконавець не несе (пункт 3.2 Договору).

Посилання на наявність у довідці-рахунку підпису у графі «Касир» не може свідчити про здійснення покупцем розрахунку за транспортний засіб саме з виконавцем, а не з продавцем, з огляду на те, що умови договору не передбачають такого порядку розрахунку.

Також слід зазначити, що умовами договору перевірка відповідності даних, зазначених у пункті 1.3 (номерів двигуна, кузову), відомостям, зазначеним у технічному паспорті на автомобіль покладена на замовників, та особисто на позивача. Так, пунктом 1.4 Договору визначено, що відповідність даних, зазначених у пункті 1.3 відомостям, зазначеним у технічному паспорті на автомобіль замовники перевіряють самостійно перед підписанням даного договору та підтверджують їх відповідність в момент укладення договору, про що свідчить факт підписання ними цього договору. ОСОБА_1 , відповідно до умов договору, зобов`язалась особисто провести огляд транспортного засобу та підтвердити відповідність номерів вузлів та агрегатів даним, вказаним у технічному паспорті (пункт 2.2 абзац 1 Договору).

Договір не містить жодних умов щодо покладення на виконавця, ФОП ОСОБА_2 , обов`язку звірки при оформлені та видачі довідки-рахунку відповідність записів зазначених у технічному паспорті з фактичними ідентифікаційними номерами складових частин автомобіля.

А отже і відсутні підстави для покладення на відповідача такої відповідальності, оскільки умовами зазначеного вище договору перевірка відповідності номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу відомостям зазначеним у технічному паспорті покладена на замовників, у тому числі на позивачку, а не на виконавця.

Посилання позивачки під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції на те, що договір укладений 18 жовтня 2014 року між ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не відповідає змісту договору, що міститься в матеріалах справи колегія суддів не приймає, оскільки на підтвердження вказаних доводів жодних доказів суду не надано. Під час розгляду справи у суді першої інстанції ні достовірність тексту договору, ні свій підпис у договорі позивачем не оспорювався. Свій екземпляр договору, який був виконаний, відповідно до умов договору, у трьох екземплярах, суду не наданий.

Підстави для покладення відповідальності на відповідачку, передбаченої пунктом 54 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року №1200 за виконання пункту 48 цього Порядку також відсутні, оскільки пунктом 48 Порядку обов`язок звірки відповідності записів у документах, які пред`являє комітент чи довірена особа, з фактичними ідентифікаційними номерами складових частин покладений на комісіонера під час приймання на комісію транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, а як зазначалось вище будь-яких доказів прийняття ФОП ОСОБА_2 на комісію спірного транспортного засобу матеріали справи не містять.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що пунктом 54 зазначеного вище Порядку відповідальність перед покупцем за відповідність транспортних засобів (ідентифікаційних номерів транспортного засобу) характеристикам та записам, зазначеним у реєстраційних документах, акти технічного стану транспортного засобу покладено на комітента.

Отже договір, на який посилається позивач, є правочином щодо надання послуг, а не правочином відчуження майна (договором купівлі-продажу транспортного засобу).

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину.

Аналіз вказаної правової норми дає підстави для висновку про те, що під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення; тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення, тобто природи правочину, прав та обов`язків сторін, властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Обман може виражатися: в активних діях недобросовісної сторони правочину (наприклад, повідомлення іншій стороні помилкових відомостей, надання підроблених документів тощо); у пасивних діях недобросовісної сторони правочину, яка утримується від дій, які вона повинна була зробити (зокрема умисне умовчання про обставини, що мають істотне значення тощо).

З матеріалів справи вбачається, що договір купівлі-продажу транспортного засобу, що оспорюється з підстав визначених статтею 230 ЦК України, укладений між ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_1 (продавець).

Оскільки підставою для визнання правочину недійсним, відповідно до статті 230 ЦК України, є навмисне введення однією стороною правочину другої сторони в оману щодо обставин, які мають істотне значення, належним відповідачем у даній справі має бути інша сторона договору, у даному випадку продавець ОСОБА_3 , саме на яку, у разі доведення введення нею в оману другої сторони в оману щодо обставин, які мають істотне значення може бути покладений обов`язок відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину.

ФОП ОСОБА_2 не є стороною оспорюваного договору купівлі-продажу, а отже є неналежним відповідачем у даному спорі.

Відповідно до частин першої, другої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

З матеріалів справи вбачається, що первісно позивачка звернулась до суду з позовом ПП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Проте, 06 липня 2015 році в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 заявив усне клопотання про зміну процесуального статусу ОСОБА_3 з відповідача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, у зв`язку із подачею заяви про зміну позовних вимог від 17 квітня 2015 року.

Вказане клопотання задоволено ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 06 липня 2015 року, змінено статус ОСОБА_3 з відповідача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - це учасник процесу, який вступає у справу на стороні позивача або відповідача, оскільки рішення може вплинути на їхні права чи обов`язки. Третя особа не несе матеріально-правових обов`язків, характерних для відповідачів.

При подальшому розгляді справи в суді першої інстанції клопотань про залучення ОСОБА_3 в якості співвідповідача чи про заміну первісно відповідача належним позивачка не заявляла.

Оскільки під час розгляду справи судом першої інстанції в порядку визначеному ЦПК України належний відповідач не був залучений до участі у справі у задоволені позову заявленому до неналежного відповідача має бути відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 адвоката Богатирьова Сергія Володимировича задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 жовтня 2025 року скасувати і ухвалити нове.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 27 березня 2026 року.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: В.О. Бездрабко

С. В. Радченко