ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2432/25 Номер провадження 22-ц/814/1644/26Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Огризкова Андрія Анатолійовича на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 грудня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

24 червня 2025 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 12 березня 2021 року ОСОБА_1 уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної лінії № 631583123. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору остання зобов`язана достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 03 березня 2025 року заборгованість за кредитним договором становить 122969,42 грн.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.

Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 631583123 від 12 березня 2021 року в розмірі 122969,42 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10254,00 грн.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 грудня 2025 року позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк», (заборгованість за кредитним договором № 631583123 від 12 березня 2021 року в розмірі 122969 (сто двадцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 42 копійки.

Стягнуто із ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк», судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 10254 (десять тисяч двісті п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

З вказаним рішенням суду не погодились представник ОСОБА_1 адвокат Огризков А.А. та подали апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 грудня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

Зокрема вказує, що між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» був укладений договір банківського рахунку, який передбачає випуск АТ «Альфа-Банк» та передачу ОСОБА_1 міжнародної платіжної картки MasterCard DEBIT WORLD (далі Кредитна картка), яка, відповідно, є фінансовим інструментом користування її банківським рахунком

Акцентує увагу суду, що ОСОБА_1 повністю заперечує передачу їй АТ «Альфа-банк» Кредитної картки. АТ «Сенс-банк» не спростувало цих обставин та не надало суду жодних доказів на підтвердження передачі ОСОБА_1 кредитної картки. Стверджує, що вказані обставини свідчать про те, що усі фінансові операції, під час яких використовувалася Кредитна карта, здійснювалися не ОСОБА_1 , а іншою особою, якій АТ «Альфа-банк» передало Кредитну картку на власній розсуд з порушенням договірних умов та чинного законодавства України.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи в режимі відеоконференції участь приймав представник відповідача, інші особи по справі будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не з`явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідача та пояснення учасника справи, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 2 березня 2021 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 підписано оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якої відповідач підписанням цієї оферти своїм підписом пропонує АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між нею та банком. Відповідно до змісту оферти відповідачу відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 з електронним платіжним засобом у гривні, випущено міжнародну платіжну карту MasterCard DEBIT WORLD строком дії 5 років з моменту випуску. Встановлено, що сума доступного кредиту на момент складання оферти 5,100 грн.; максимальна сума кредиту 200000 грн.; процентна ставка за користування кредитною лінією для торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою 39,99% річних; тип процентної ставки фіксована; обов`язковий мінімальний платіж у розмірі 5% від суми загальної заборгованості але не менше 50 грн.

Зі змісту п. 2.1.2. анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк», підписаної 12 березня 2021 року представником АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , вбачається, що відповідач в день підписання цього акцепту підтвердила отримання примірника договору та всіх додатків до нього, ознайомилась з положенням законодавства України, що регулюють порядок відкриття, використання і закриття рахунків, а також надання та користування іншими послугами банку згідно із договором, також їй відомо про те, що рахунки відкриті на підставі договору забороняється використовувати для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності та незалежної професійної діяльності; на момент підписання цього акцепту отримала згоду осіб щодо яких АТ Альфа-Банк може здійснювати обробку персональних даних; надала банку доручення на здійснення договірного списання коштів у визначених договором випадках та порядку з будь-яких рахунків, що будуть відриті їй на підставі договору; а у випадку відсутності або недостатності коштів на будь-якому з рахунків, що будуть відкритті на її ім`я, на підставі договору, у валюті, що відповідає валюті зобов`язання, доручила здійснювати продаж списаної валюти на міжбанківському валютному ринку України в порядку та на умовах, передбачених договором; до укладення Договору отримала інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; в дату підписання цього Акцепту отримала примірник Акцепту в паперовому вигляді; завантажила, ознайомилась і, відповідно, у дату складання і підписання цього Акцепту, самостійно отримала Публічну пропозицію.

Крім того 12 березня 2021 року відповідачем ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту, довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб, заяву (акцепт) № 248.631583123.111; 227.631583123.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування.

З виписки по рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , з кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 12 березня 2021 року по 03 березня 2025 року вбачається, що всього витрат 156902,28 грн.; всього надходжень 42400,80 грн.; власні кошти на кінець періоду 0,00 грн.; доступні кошти на кінець періоду 0,00 грн.; поточна сума заборгованості на кінцеву дату виписки 122969,42 грн.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач активно користувалась кредитним лімітом, однак не сплачувала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором.

З таким висновком суду колегія суддів повністю погодитися не може, з наступних підстав.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що 2 березня 2021 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 підписано оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якої відповідач підписанням цієї оферти своїм підписом пропонує АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між нею та банком. Відповідно до змісту оферти відповідачу відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 з електронним платіжним засобом у гривні, випущено міжнародну платіжну карту MasterCard DEBIT WORLD .

Крім того 12 березня 2021 року відповідачем ОСОБА_1 також підписано анкетузаяву про акцепт та паспорт споживчого кредиту, довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб, заяву (акцепт) № 248.631583123.111; 227.631583123.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування.

З наданих матеріалів справи вбачається, що на відповідно до змісту вказаних вище письмових документів, які складають кредитний договір підписаний сторонами, останні досягли погодження щодо наступних істотних умов договору: сума доступного кредиту на момент складання оферти 5,100 грн.; максимальна сума кредиту 200000 грн.; процентна ставка за користування кредитною лінією для торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою 39,99% річних; тип процентної ставки фіксована; обов`язковий мінімальний платіж у розмірі 5% від суми загальної заборгованості але не менше 50 грн., строк кредитування 12 місяців.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася.

Договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах.

Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому. Відповідач ОСОБА_1 підписуючи зазначені вище письмові документи, з яких складається кредитний договір фактично погодила у письмовому вигляді з умови кредитування.

Встановлюючи погодженні сторонами істотні умови суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги дані щодо узгоджено строку кредитування (12 місяців), який був зазначений у паспорті споживчого кредиту та виходив із строку дії кредитної карти, який становить 5 років, що призвело до необ`єктивного погодження із розрахунком позивача, згідно якого проценти нараховувалися протягом 5 роки, замість 12 місяців.

Разом з цим, статтями 526, 530,610, частини першої статті 612 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк (термін), відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої ст. 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/95/12 (провадження №14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України.

Беручи до уваги встановлені обставини справи та матеріали справи вбачається, що заборгованість відповідача відповідно до узгоджених сторонами умов кредитного договору нарахована в межах строку кредитування (12 місяців), яка підлягає стягненню, складає: заборгованість по тілу кредиту - 36252.79 грн; заборгованість за процентами 785.97 грн, а разом 37038.76 грн.

Позивачем не надано доказів того, що договір було пролонговано, а узгодженні сторонами умови договору передбачали право позивача нараховувати проценти за межами строку кредитування та зараховувати простроченні проценти до загальної суми заборгованості за тілом кредиту, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заявленого розміру тіла кредиту та відсотків за кредитним договором є безпідставними та задоволенню в повному обсязі не підлягають.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 грудня 2025 року, в частині розміру заборгованості, яка підлягає стягненню.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, в задоволенні вимог відмовлено, підстав для відшкодування витрат по сплаті судового збору не має.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Огризкова Андрія Анатолійовича задовольнити частково.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 грудня 2025 року змінити, зменшивши суму заборгованості за кредитним договором № 631583123 від 12 березня 2021 року, яка підлягає стягненню на користь позивача до 37038.76 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк», судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 726.60 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 3076.20 грн.

Стягнути із Акціонерного товариства «Сенс Банк», на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2543.52 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 30 березня 2026 року.

Головуючий суддя : __________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: __________________ С.Б. Бутенко _________________ О.І. Обідіна