_________________________________________________________________________________________________________________________ Справа № 947/2522/23
Провадження № 6/947/114/26
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви

01.04.2026

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.,

за участі секретаря судового засідання Петрової А.М.,

представника заявника (позивача) ОСОБА_1 ,

представника відповідачів ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання рішення суду по цивільній справі №947/2522/23 за позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради про солідарне стягнення матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу,

В С Т А Н О В И В:

24.02.2026 року зареєстровано заяву, що надійшла через систему «Електронний суд», в якій представник заявника просить встановити спосіб і порядок виконання постанови Одеського апеляційного суду від 12.07.2024 по справі № 947/2522/23, а саме: стягнути з Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Думська, 1, ) з рахунку розпорядника коштів місцевого бюджету Виконавчого комітету Одеської міської ради (65026, м. Одеса, площа Думська, буд. 1, код ЄДРПОУ - 04056919) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду у сумі 163 910 гривень.

31.03.2026 року зареєстровано Заперечення на заяву, що надійшли через систему «Електронний суд», в яких представник відповідачів Одеської міської ради та Виконавчого комітету Одеської міської ради Бутрик Анастасія Олегівна просила відмовити у задоволенні заяви.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

У судовому засіданні, призначеному на 01.04.2026 року, представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити.

Представник відповідачів Одеської міської ради та Виконавчого комітету Одеської міської ради Бутрик Анастасія Олегівна заперечувала проти задоволення заяви з підстав, викладених в Запереченнях на заяву.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 січня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого в подальшому було уточнено, та згідно з редакції від 12.04.2023 року просив суд стягнути солідарно з Одеської міської ради () та Виконавчого комітету Одеської міської ради () на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду у сумі 161 410 гривень та судові витрати.

Рішенням суду від 07.12.2023 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради про солідарне стягнення матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу відмовлено в повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного суду від 12.07.2024 року у справі № 947/2522/23 апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Одеси від 07.12.2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким стягнуто з Одеської міської ради на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у сумі 163 910 грн., судові витрати з оплати судового збору в сумі 4 050 грн. В решті задоволення позовних вимог судом апеляційної інстанції відмовлено.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з`ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду.

Процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення суду не передбачає зміну рішення суду по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення суду.

При вирішенні питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен з`ясовувати обставини, що свідчать про неможливість такого виконання.

Вказаний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 04.05.2020 року по справі № 2-1927/11.

Представник позивача просить встановити спосіб та порядок виконання постанови Одеського апеляційного суду від 12.07.2024 року у справі № 947/2522/23 шляхом стягнення з Одеської міської ради з рахунку розпорядника коштів місцевого бюджету Виконавчого комітету Одеської міської ради на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди.

З викладеного вбачається, що заява про встановлення способу та порядку виконання постанови Одеського апеляційного суду від 12.07.2024 року у справі № 947/2522/23 не є заявою про зміну способу та порядку виконання рішення в розумінні ст. 435 ЦПК України, оскільки заявник просить замінити боржника, а саме Одеську міську раду на Виконавчий комітет Одеської міської ради, що змінює рішення по суті, оскільки фактично відбувається заміна відповідача у справі, визначеного відповідальною особою постановою Одеського апеляційного суду від 12.07.2024 року як відповідальна особа на стадії виконання судового рішення за відсутності належних правових підстав для цього.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» представницький орган місцевого самоврядування виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради. З наведеного вбачається, що Одеська міська рада є колегіальним органом місцевого самоврядування, який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Таким чином, Одеська міська рада є юридичною особою публічного права, яка володіє спеціальною процесуальною правоздатністю та дієздатністю і може виступати учасником судових процесів, зокрема і відповідачем.

Суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 визначив Одеську міську раду єдиною відповідальною особою за завдану позивачу матеріальну шкоду. При цьому, у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди з Виконавчого комітету Одеської міської ради Одеським апеляційним судом відмовлено у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Отже, міська рада та її виконавчі органи є суб`єктами владних повноважень, відмінними один від одного, окремими юридичними особами, кожен з яких має власну компетенцію, відмінною до компетенції іншої.

Згідно Інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Одеська міська рада зареєстрована в якості юридичної особи 17.05.2005 року за номером 0007886 та має ідентифікаційний код юридичної особи 26597691. Виконавчий комітет Одеської міської ради зареєстрований в якості юридичної особи 21.05.1997 року за номером 0007885 та має ідентифікаційний код юридичної особи 04056919, що підтверджується відповіддю з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Фактично представником позивача ставиться питання про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки за своєю правовою природою Одеська міська рада та Виконавчий комітет Одеської міської ради є окремими органами та Одеським апеляційним судом у даній справі прийнято рішення, яке набрало законної сили, щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виставлених безпосередньо до Виконавчого комітету Одеської міської ради.

Тобто, Одеська міська рада та Виконавчий комітет Одеської міської ради є самостійними юридичними особами, які мають окремі юридичні статуси та повноваження і Виконавчий комітет Одеської міської ради не наділений повноваженнями на здійснення видатків з місцевого бюджету на користь фізичних осіб для виконання рішень судів у справах, в яких він не зобов`язаний відповідати за заявленими позовними вимогами, що не були задоволені судом.

У листі Юридичного департаменту Одеської міської ради від 25.11.2025 року № 3088вих, зазначено, що механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, передбачений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845.

Відповідно до п. 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків на рахунках підприємств, установ, організацій). Тобто, уповноваженим органом з виконання судових рішень про стягнення коштів з бюджетних установ, до яких відносяться, зокрема, і органи місцевого самоврядування, є виключно Державна казначейська служба України та її територіальні органи.

Верховний Суд у постанові від 09.10.2019 року у справі № 823/5448/15 року вказав, що держава гарантує виконання рішень про стягнення коштів з боржників державних органів, розпорядників бюджетних коштів (бюджетних установ), а також одержувачів бюджетних коштів, шляхом проведення їхнього безспірного списання з рахунків, обслуговування яких здійснюється Державною казначейською службою України на підставі виконавчих документів.

Органами, уповноваженими здійснювати безспірне списання коштів за виконавчими документами, боржниками за якими є державний орган, бюджетна установа (розпорядник бюджетних коштів) або їхній одержувач, є Державна казначейська служба України та її територіальні органи. Крім цього, аргументи органу Казначейства, що боржник не має відкритих в Державній казначейській службі України рахунків, з яких можливо було б здійснити списання присуджених позивачеві коштів, зазначених висновків Суду не спростовують. Відсутність в Державній казначейській службі України рахунків боржника, з яких можливо було б здійснити безспірне списання коштів, не може бути перешкодою для прийняття на виконання виконавчого листа. Тобто, фактично задоволення заяви про зміну способу безспірного списання коштів буде слугувати втручанням в повноваження спеціального органу зі здійснення ним наданих повноважень.

У своїй заяві представник ОСОБА_3 посилається на ст. 22 Бюджетного кодексу України, який визначає, що головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Однак, відповідно до ч. 4 ст. 22 Бюджетного кодексу України головні розпорядники коштів місцевих бюджетів визначаються рішенням про місцевий бюджет відповідно до пунктів 2 і 3 частини другої цієї статті. Тобто головними розпорядниками коштів бюджету Одеської міської територіальної громади є визначені в рішенні про місцевий бюджет виконавчі органи ради та їх структурні підрозділи.

Слід зазначити, що Виконавчий комітет Одеської міської ради не є єдиним розпорядником бюджетних коштів.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Порядок виконання судового рішення означає визначену у рішенні суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним/приватним виконавцем, спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом.

Зміну способу і порядку виконання судового рішення слід розуміти як застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Такий висновок викладеного Верховним Судом у постановах від 07 березня 2018 року у справі № 456/953/15-а, від 16 липня 2020 року у справі № 130/2176/17, від 11 листопада 2020 року у справі № 817/628/15 та від 17 лютого 2021 року у справі № 295/16238/14-а.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 264 ЦПК України).

Зміна способу виконання рішення у цій справі призведе до фактичної зміни рішення, зокрема, зобов`язання боржника Одеської міської ради буде покладено на іншу юридичну особу виконавчий комітет Одеської міської ради.

У зв`язку з наведеним, заява представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання рішення суду по цивільній справі №947/2522/23 за позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради про солідарне стягнення матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 435 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання рішення суду по цивільній справі №947/2522/23 за позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради про солідарне стягнення матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О. М. Куриленко