Справа № 515/243/26
Провадження № 2/515/671/26
Татарбунарський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді Олійника К. І.,

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О. Е.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Татарбунари Одеської області клопотання представника ОСОБА_1 , адвоката Давиденка Костянтина Вікторовича, про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Давиденка К. В., звернувся до виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно.

09 лютого 2026 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області витребувано від Саратської державної нотаріальної контори Одеської області засвідчені копії спадкових справ, а саме:

- після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в селі Струмок, Білгород-Дністровського (Татарбунарського) району Одеської області;

- після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 в селі Спаське, Білгород-Дністровського (Татарбунарського) району Одеської області;

- після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 в селі Спаське, Білгород-Дністровського (Татарбунарського) району Одеської області.

На виконання ухвали суду від 09 лютого 2026 року Саратською державною нотаріальною конторою Одеської області повідомляється, що згідно перевірці у спадковому реєстрі, спадкова справа щодо майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - не заводилась, спадкова справа щодо майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Монастирліу О.П. за № 192/2016, також повідомляємо, що в провадженні Саратської державної нотаріальної контори Одеської області є спадкові справи № 72/2018 щодо майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник позивача адвокат Давиденко К. В. звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів від приватного нотаріуса Білгород-Дністровського нотаріального округу Одеської області Монастирліу О. П. спадкову справу № 192/2016 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Дослідивши клопотання про витребування доказів, матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За нормою ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 84 ЦПК учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Згідно ч. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа у якої знаходиться доказ повинна видати його на вимогу суду.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Частиною 1 статті 2-1 Закону України «Про нотаріат» визначено, що державне регулювання нотаріальної діяльності полягає у встановленні умов допуску громадян до здійснення нотаріальної діяльності, порядку зупинення і припинення приватної нотаріальної діяльності, анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; здійсненні контролю за організацією нотаріату, проведенням перевірок організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні органів та осіб, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють контроль за організацією нотаріату, проводять перевірки організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні ставок державного мита, яке справляється державними нотаріусами; встановленні переліку додаткових послуг правового і технічного характеру, які не пов`язані із вчинюваними нотаріальними діями, та встановленні розмірів плати за їх надання державними нотаріусами; встановленні правил професійної етики нотаріусів.

Згідно частини 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

На виконання зазначених норм Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (зі змінами) затверджено «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок).

При цьому, пунктом 1.2 Глави 10 Порядку визначено, що при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Відповідно до пункту 2.1 Глави 10 Порядку спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Також, згідно Глави 10 Порядку нотаріусом при заведенні спадкової справи та підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину здійснюється ряд інших перевірок, зокрема щодо кола спадкоємців, складу спадщини, тощо. Відомості про результати зазначених перевірок містяться в спадковій справі.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна таємниця - сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо.

Відповідно до частини 2статті 8 Закону України «Про нотаріат» нотаріус та особи, зазначені у статті 1 цього Закону, а також помічник нотаріуса зобов`язані зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо їх діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія або дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялась.

З наведеного вбачається, що відомості, які містяться в спадковій справі містять нотаріальну таємницю, що унеможливлює отримання спадкової справи безпосередньо позивачем.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням предмету спору в цій справі та заявлених позовних вимог, а також приймаючи до уваги те, що нормативно-правовими актами у сфері нотаріату не передбачена можливість самостійного отримання заявником матеріалів спадкової справи, а так же те, що представник позивача звертався до нотаріуса з питання про отримання інформації, на що отримав відмові, та те, що заявлені до витребування докази безпосередньо стосуються предмета спору в цій справі, з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, підтвердження та встановлення усіх обставин по справі, суд вважає, що клопотання представника позивача, адвоката Давиденка К. В. про витребування доказів підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 84 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 , адвоката Давиденка Костянтина Вікторовича, про витребування доказів задовольнити.

Витребувати від приватного нотаріуса Білгород-Дністровського нотаріального округу Одеської області Монастирліу О. П. (68100, Одеська область, м. Татарбунари, вул. Центральна, 33 кв, 2) копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Документи, що витребовуються слід направити Татарбунарському районному суду Одеської області у паперовому або електронному вигляді.

Копію ухвали направити сторонам по справі для відома та до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного округу Одеської області Монастирліу О. П. для виконання протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду.

Зобов`язати приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного округу Одеської області Монастирліу О. П. у разі неможливості подати витребувану спадкову справу, письмово повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України.

У разі неподання доказу з неповажних причин або неповідомлення про неможливість подання доказів, судом можуть бути застосовані наслідки, передбачені частиною десятою статті 84 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К. І. Олійник