КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 757/1239/25-ц Головуючий у І інстанції Слободянюк А.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 березня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Борисової О.В., Голуб С.А.,

за участі секретаря Кононової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Головного управління ДПС в Одеській області - Лоскутова Владислава Сергійовича на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 квітня 2025 року у справі за заявою Головного управління ДПС у Одеській області, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІ ОЙЛ», Акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року заявник звернувся до суду з даною заявою, в обґрунтування якої зазначав, що Головним управлінням ДПС в Одеській області було отримано податкову інформацію від Державної податкової служби України (листи від 05.07.2023 №15823/7/99-00-07-05-02-07, від 07.08.2023 №18996/7/99-00-07-05-02-07), направлену на підставі інформації Національного банку України, про виявлені факти порушення ТОВ «БІ ОЙЛ» валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження валютної виручки за експортним контрактом від 20.10.2022 №VOP-11/20.10.2022 (дата здійснення операцій - 18.11.2022, 26.11.2022, 21.12.2022, 28.11.2022).

На підставі отриманої інформації та на виконання вимог п.п.191.1.4 п.191.1 ст. 191, п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.п.69.21, п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) Головним управлінням ДПС в Одеській області має бути проведена документальна позапланова перевірка ТОВ «БІ ОЙЛ» з питання дотримання вимог валютного законодавства за експортним контрактом від 20.10.2022 №VOP-11/20.10.2022.

Головним управлінням ДПС в Одеській області направлено запити щодо надання пояснень та документів рекомендованими листами з повідомленням про вручення від 11.07.2023 №9566/КПР/15-32-07-07-06, від 10.08.2023 №10366/КПР/15-32-07-07-06 (запити повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання»).

На підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 04.12.2023 №10042-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БІ ОЙЛ», направлення від 04.12.2023 №19878/15-32-07-07-16 року здійснено вихід за податковою адресою ТОВ «БІ ОЙЛ»: 65059, м. Одеса, пр-т Адміральський, буд. 33-а, кв. 418.

Встановити фактичне перебування ТОВ «БІ ОЙЛ» його посадових осіб або його законних (уповноважених) представників за податковою адресою не видалось можливим, про що складено Акт від 08.12.2023 №5953/15-32-07- 07-19 «Про неможливість проведення перевірки ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІ ОЙЛ» у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників за місцезнаходженням».

Головне управління ДПС в Одеській області зверталось з відповідними запитами до Головного управління Національної поліції в Одеській області про встановлення місцезнаходження платника податків, однак відповідь від Головного управління Національної поліції в Одеській області не надходила.

З метою проведення документальної позапланової невиїзної перевірки заявником направлено лист до АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» від 11.12.2023 № 49165/6/15-32-07-07-06 щодо отримання інформації про надходження валютної виручки за вище вказаними зовнішньоекономічними контрактами на рахунки ТОВ «БІ ОЙЛ» по зовнішньоекономічному контракту від 20.10.2022 №VOP-11/20.10.2022.

Однак, АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» листом від 01.01.2024 №20.1.0.0/7- 240101/10078 (вх. ТУ від 09.01.2024 №1932/6) повідомило, що відомості про рахунки клієнтів, здійснені ними операції належать до банківської таємниці, яку органи податкової служби можуть отримати на підставі рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, заявник просив суд першої інстанції ухвалити рішення про розкриття АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» інформації, що містить банківську таємницю та зобов`язати банк надати до Головного управління ДПС у Одеській області оригінали роздруківок про обсяг та обіг коштів по розрахунковим рахункам ТОВ «БІ ОЙЛ» та отримання інформації стосовно надходження валютної виручки на рахунки останніх відкриті в АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» за експортним контрактом від 20.10.2022 №VOP-11/20.10.2022 (дата здійснення операцій - 18.11.2022, 26.11.2022, 21.12.2022, 28.11.2022) від дати укладення контрактів до дати подачі заяви.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 квітня 2025 року у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Одеській області, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІ ОЙЛ», Акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю відмовлено.

В апеляційній скарзі ГУ ДПС у Одеській областіпросить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про розкриття інформації, що містить банківську таємницю задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник вказує на те, що оскільки контролюючий орган вчинив визначені законом дії для проведення документальної позапланової виїзної перевірки, проведення цієї перевірки було неможливими з незалежних від контролюючого органу причин, зокрема, відсутності платника податків за місцем своєї реєстрації, у ГУ ДПС у Одеській області виникла необхідність в зверненні з заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю.

Скаржник звертає увагу на те, що Головним управлінням ДПС в Одеській області в додатках до заяви надано докази на підтвердження неможливості проведення перевірки та ненадання ТОВ «БІ ОЙЛ» відповіді на запит, відсутність за місцезнаходженням платника податків, як наслідок неможливість перевірити правомірність дотримання граничних строків в частині надходження валютної виручки за контрактом.

Інформація, яку просить розкрити Головне управління ДПС в Одеській області, є банківською таємницею, а отже, не може бути отримана заявником без рішення суду, отримання цієї інформації необхідне Головному управлінню ДПС в Одеській області для встановлення наявності або відсутності порушення податкового законодавства з боку ТОВ «БІ ОЙЛ» за вищезазначеними угодами.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони даної справи в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.

Матеріали справи містять докази належного повідомлення Головного управління ДПС в Одеській області та представника заявника Лоскутова В.С. , АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», ТОВ «БІ ОЙЛ», а саме звіти про доставку вихідної кореспонденції суду, сформовані автоматично через систему АСЕД «Апеляція».

Таким чином, судова колегія вважає, що сторони даної справи належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись положеннями ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає, що неявка сторін не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, суд першої інстанції виходив з того, що ГУ ДПС у Одеській області не надано належних та допустимих доказів на підтвердження направлення ТОВ «БІ ОЙЛ» копії наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки та копії направлення на перевірку поштою або вручення особисто платнику податків, або засобами електронного зв`язку в електронній формі. Суд першої інстанції вважав, що ГУ ДПС в Одеській області не вжито передбачених чинним законодавством способів реагування щодо ТОВ «БІ ОЙЛ» та не надано доказів на підтвердження неможливості вжити такі дії відповідно до способів реагування.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «БІ ОЙЛ», зареєстрований за адресою: м. Одеса, просп. Адміральський, буд. 33-А, кв. 418, перебуває на обліку в ГУ ДПС у Одеській області.

Головним управлінням ДПС в Одеській області отримано податкову інформацію від Державної податкової служби України (листи від 05.07.2023 №15823/7/99-00-07-05-02-07, від 07.08.2023 №18996/7/99-00-07-05-02-07), яка в свою чергу отримана на підставі інформації Національного банку України.

11 липня 2023 року ГУ ДПС у Одеській області ТОВ «БІ ОЙЛ» направило лист № 9565/КПР/15-32-07-07-06 з вимогою щодо надання пояснень та документального підтвердження щодо взаємовідносин з нерезидентом за контрактом від 20.10.2022 № VOP-11/20.10.2022. Вказаний лист було направлено засобом поштового зв`язку «Укрпошта», який повернувся без вручення із зазначенням причини невручення «за закінченням терміну зберігання».

10 серпня 2023 року ГУ ДПС у Одеській області повторно було направило ТОВ «БІ ОЙЛ» лист № 10366/КПР/15-32-07-07-06 з вимогою щодо надання пояснень та документального підтвердження щодо взаємовідносин з нерезидентом за контрактом від 20.10.2022 № VOP-11/20.10.2022, який було направлено засобом поштового зв`язку «Укрпошта» та повернувся без вручення із зазначенням причини невручення «за закінченням терміну зберігання».

На виконання пп. 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1, пп. 20.1.4п. 20.1. ст. 20, пп. б) пп.69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), ГУ ДПС в Одеській області видано наказ № 10042-п від 04.12.2023 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БІ ОЙЛ» з метою дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічними контрактами від 20.10.2022 № VOP-11/20.10.2022, а також видано направлення на перевірку від 04.12.2023 № 19878/15-32-07-07-16.

Згідно Акта про неможливість проведення перевірки ТОВ «БІ ОЙЛ» від 08.12.2023 № 5953/15-32-07-07-19, складеного головним державним інспектором відділу перевірок фінансових операцій управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області Просіною О.П. встановлено, що за адресою: м. Одеса, просп. Адміральський, буд. 33-А, кв. 418 , знаходиться адміністративний будинок з офісними приміщеннями. Адміністрація будинку повідомила, що ТОВ «БІ ОЙЛ» раніше орендувало офіс, але договір був розірваний, у зв`язку з тим, що орендна плата не сплачувалась.

11 грудня 2023 року ГУ ДПС у Одеській області звернулося до Головного управління Національної поліції в Одеській області із запитом № 22754/5/15-32-07-07-05 від 11.12.2023 щодо встановлення місцезнаходження платника податків ТОВ «БІ ОЙЛ».

09 січня 2024 року ГУ ДПС у Одеській області повторно звернулося до Головного управління Національної поліції в Одеській області із запитом № 396/5/15-32-07-07-05 від 09.01.2024 щодо встановлення місцезнаходження платника податків ТОВ «БІ ОЙЛ».

27 грудня 2023 року ГУ ДПС у Одеській області звернулося до АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» із запитом № 49165/6/15-32-07-07-06 від 11.12.2023 про надання інформації щодо надходження валютної виручки на рахунки ТОВ «БІ ОЙЛ» по контракту від 20.10.2022 № VOP-11/20.10.2022.

У відповідь на запит АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» у листі від 27.12.2023 № 16-10604 повідомило, що запитувана інформація є банківською таємницею та її розкриття можливе за рішенням суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Ч.1 ст. 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша ст. 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, ст. 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ч. 1 ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність" інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації. Інформація про банки чи клієнтів, що збирається під час проведення банківського нагляду, становить банківську таємницю.

Згідно з ч. 3 ст. 61 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк має право надавати інформацію, яка містить банківську таємницю, приватним особам та організаціям для забезпечення виконання ними своїх функцій або надання послуг банку відповідно до укладених між такими особами (організаціями) та банком договорів, у тому числі про відступлення права вимоги до клієнта, за умови, що передбачені договорами функції та/або послуги стосуються діяльності банку, яку він здійснює відповідно до ст. 47 цього Закону.

Ст. 62 вказаного Закону передбачаються випадки розкриття банком інформації щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками. Зокрема, така інформація розкривається банком центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику або за рішенням суду.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.

Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності.

При цьому своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків та зборів (обов`язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок, підстави та порядок яких визначені законом.

Саме по собі неподання в установлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок згідно з процедурою, визначеною главою 8 Податкового кодексу України (далі - ПК України). В цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №761/43384/16-ц.

Згідно з підпунктом 20.1.5 пункту 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України "Про банки і банківську діяльність" та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

У ст. 75 ПК України зазначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

За змістом ст. 348 ЦПК України у заяві про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або зазначенням прав та інтересів, які порушено.

Згідно з ч. 2 ст. 350 ЦПК України, якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав і повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні заяви.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що однією з істотних умов договору банківського рахунка є гарантування банком збереження банківської таємниці.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 646/3518/19 (провадження № 61-196св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 761/21850/19 (провадження № 61-8131св21) та від 08 грудня 2021 року у справі № 686/4972/21 (провадження № 61-10767св21), від 23 березня 2023 року у справі № 752/18896/21 (провадження № 61-1578св23).

Відповідно до ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України). У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви.

Пунктом 42.2 ст.42 ПК України (у редакції, чинній на момент звернення із заявою про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю) передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4. цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до абз. 6 п. 42.4 ст. 42 ПК України (у редакції, чинній на момент звернення із заявою про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю) у разі, якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Судом першої інстанції встановлено і не спростовано матеріалами справи, що заявник - ГУ ДПС у Одеські області не може вчинити передбачені законом дії щодо отримання від банку інформації, що містить банківську таємницю.

При цьому, колегія суддів враховує, що перевірка хоч і була призначена відповідно до наказу ГУ ДПС у Одеській області від 04 грудня 2023 року, проте беззаперечних доказів того, що ТОВ «БІ ОЙЛ» повідомлялись належним чином про проведення документальної позапланової виїзної перевірки не надано.

До заяви ГУ ДПС у Одеські області не долучили доказів того, що копію наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 04.12.2023 №10042-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БІ ОЙЛ» та копія направлення на перевірку направлялись платнику податків відповідно до вимог ПК України поштою або засобами електронного зв`язку в електронній формі.

Заявником також не надано суду належних доказів на підтвердження того, що ТОВ «БІ ОЙЛ» були вручені під розписку вказані вище документи.

Крім того, на час розгляду заяви судом першої інстанції строки проведення позапланової виїзної перевірки, призначеної згідно наказу № 10042-п від 04.12.2023 року, закінчились, доказів продовження строків проведення перевірки заявником суду надано не було.

Таким чином, судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції про невжиття передбачених чинним законодавством способів реагування щодо ТОВ «БІ ОЙЛ» та не надано доказів на підтвердження неможливості вжити такі дії відповідно до способів реагування.

Крім того, апеляційний суд враховує, що підставою для задоволення заяви про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, мають бути обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами (зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо).

Враховуючи вказані норми матеріального права та встановлені фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, колегія суддів вважає, що заявник не надав суду доказів вжиття всіх передбачених ПК України заходів для вручення/направлення документів, необхідних для проведення перевірки.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 квітня 2023 року у справі № 758/6507/18 (провадження № 61-10185 св 22).

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ГУ ДПС у Запорізькій області про розкриття банківської таємниці.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Апеляційний враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії", §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії").

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення відповідно до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Головного управління ДПС в Одеській області - Лоскутова Владислава Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 30 березня 2026 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: О.В. Борисова

С.А. Голуб