Справа № 366/2584/25
Провадження № 2-з/366/1/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року селище Іванків

Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Гончарука О.П.,

секретаря судового засідання Іванової І.С.,

за участю:

представника позивачів адвоката Шурубора В.І.,

представника відповідача ТОВ «ВП «Полісся» адвоката Приходька І.С.,

представника відповідача ТОВ «Поділля Агропродукт» адвоката Кришталя О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивачів адвоката Шурубора Вячеслава Ігоровича про забезпечення позову в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 до ТОВ «ВП «Полісся», ТОВ «Поділля Агропродукт» та ТОВ «НАУКА-НЕЗАЛЕЖНА ЕКСПЕРТИЗА ЯКОСТІ» про розірвання договорів оренди землі та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Іванківського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 до ТОВ «ВП «Полісся», ТОВ «Поділля Агропродукт» та ТОВ «НАУКА-НЕЗАЛЕЖНА ЕКСПЕРТИЗА ЯКОСТІ» про розірвання договорів оренди землі та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками.

15.08.2025 ухвалою судді у справі відкрито провадження, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, витребувано у Вишгородської районної державної адміністрації Київської області докази по справі.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 04.02.2026 було визнано ТОВ «ВП «Зелена Хвиля» неналежним відповідачем та виключено його з кола відповідачів у справі, а також було залучено до участі в розгляді даної цивільної справи в якості співвідповідача ТОВ «НАУКА-НЕЗАЛЕЖНА ЕКСПЕРТИЗА ЯКОСТІ».

03.02.2026 від представника позивачів адвоката Шурубора В.І. до суду, через систему «Електронний суд», надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник позивачів просить вжити заходи забезпечення позову, у вигляді заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (у тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») приймати рішення про державну реєстрацію прав та вчиняти будь-які реєстраційні дії, у тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (у тому числі до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записи про державну реєстрацію інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо об`єктів нерухомого майна, а саме земельних ділянок: площею 2,9765 га, кадастровий номер :01:009:0011, площею 3,7749 га, кадастровий номер :01:009:0010, площею 5,3231 га, кадастровий номер :01:009:0021, площею 6,0628 га, кадастровий номер :02:001:0074, площею 4,4902 га, кадастровий номер :02:001:0102, площею 3,6065 га, кадастровий номер :01:008:0017, площею 5,2924 га, кадастровий номер :01:009:0005, площею 5,7135 га, кадастровий номер :01:009:0006, площею 5,3858 га, кадастровий номер :02:001:0035, площею 2,7482 га, кадастровий номер :01:009:0012, площею 5,7959 га, кадастровий номер :02:001:0098, площею 4,0814 га, кадастровий номер :01:007:0004, площею 4,5175 га, кадастровий номер :02:001:0016, площею 3,4854 га, кадастровий номер :01:008:0018, площею 3,7264 га, кадастровий номер :02:001:0060, площею 4,3443 га, кадастровий номер :01:009:0015, площею 4,0263 га, кадастровий номер :01:008:0012, площею 4,4114 га, кадастровий номер :01:008:0011, площею 2,8787 га, кадастровий номер :01:009:0013, площею 4,4383 га, кадастровий номер :02:001:0013, площею 5,5316 га, кадастровий номер :02:001:0040, площею 3,1755 га, кадастровий номер :01:008:0024, площею 4,5758 га, кадастровий номер :02:001:0101, площею 3,4082 га, кадастровий номер :02:001:0050, площею 4,6526 га, кадастровий номер :01:009:0001, площею 5,8202 га, кадастровий номер :01:009:0014, площею 3,1057 га, кадастровий номер :02:001:0051, площею 5,015 га, кадастрови.й номер :01:009:0022, площею 5,5345 га, кадастровий номер :02:001:0071 та заборонити усім державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з посвідченням будь-яких правочинів, а також інші реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, а саме земельні ділянки: площею 2,9765 га, кадастровий номер :01:009:0011, площею 3,7749 га, кадастровий номер :01:009:0010, площею 5,3231 га, кадастровий номер :01:009:0021, площею 6,0628 га, кадастровий номер :02:001:0074, площею 4,4902 га, кадастровий номер :02:001:0102, площею 3,6065 га, кадастровий номер :01:008:0017, площею 5,2924 га, кадастровий номер :01:009:0005, площею 5,7135 га, кадастровий номер :01:009:0006, площею 5,3858 га, кадастровий номер :02:001:0035, площею 2,7482 га, кадастровий номер :01:009:0012, площею 5,7959 га, кадастровий номер :02:001:0098, площею 4,0814 га, кадастровий номер :01:007:0004, площею 4,5175 га, кадастровий номер :02:001:0016, площею 3,4854 га, кадастровий номер :01:008:0018, площею 3,7264 га, кадастровий номер :02:001:0060, площею 4,3443 га, кадастровий номер :01:009:0015, площею 4,0263 га, кадастровий номер :01:008:0012, площею 4,4114 га, кадастровий номер :01:008:0011, площею 2,8787 га, кадастровий номер :01:009:0013, площею 4,4383 га, кадастровий номер :02:001:0013, площею 5,5316 га, кадастровий номер :02:001:0040, площею 3,1755 га, кадастровий номер :01:008:0024, площею 4,5758 га, кадастровий номер :02:001:0101, площею 3,4082 га, кадастровий номер :02:001:0050, площею 4,6526 га, кадастровий номер :01:009:0001, площею 5,8202 га, кадастровий номер :01:009:0014, площею 3,1057 га, кадастровий номер :02:001:0051, площею 5,015 га, кадастровий номер :01:009:0022, площею 5,5345 га, кадастровий номер :02:001:0071, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви, представник позивачів зазначив, що під час розгляду справи, а саме після надходження від представник відповідача ТОВ «Поділля Агропродукт» клопотання щодо неналежності відповідача від 09.12.2025, представнику позивачів стало відомо про те, що по деяким земельним ділянкам право оренди було продано ТОВ «НАУКА-НЕЗАЛЕЖНА ЕКСПЕРТИЗА ЯКОСТІ» на підставі договору купівлі-продажу №0101/25-18 від 01.01.2025, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.12.2025, які долучені представником відповідача до вказаного клопотання. Зазначає, що своїми діями відповідачі навмисно роблять не можливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Вважає, що відповідачами навмисно вживаються заходи з метою перешкодити виконанню рішення суду, затягуванню розгляду справи, так як зміна відповідача потребує значного часу як для суду, так і для сторін процесу в частині виконання вимог Закону щодо розгляду справи з належними сторонами.

Разом з тим, зважаючи на фактичні обставини справи та те, що відповідачі зловживають цивільним правом щодо передачі права оренди іншим особам, тобто вчиненням правочинів, які утруднюють виконання рішення суду, затягують строки розгляду справи, представник позивачів вважає, що обраний ним спосіб забезпечення позову у вигляді заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вказаних земельних ділянок є необхідним, співмірним предмету спору та не порушує прав інших осіб. При цьому зазначено, що вжиття такого заходу не обмежить фактичне користування земельними ділянками з боку відповідачів, але запобігатиме зміні їх правового статусу до моменту набрання законної сили рішенням суду.

Представник позивачів адвокат Шурубор В.І. в судовому засіданні свою заву підтримав та просив суд задовольнити його повністю, з мотивів які наведені у зазначеній заяві.

Представники відповідача ТОВ «ВП «Полісся» адвокат Приходько І.С. та відповідача ТОВ «Поділля Агропродукт» адвокат Кришталь О.О. в судовому засіданні заперечили проти задоволення заяви.

Дослідивши матеріали заяви та вивчивши доводи наведені представником, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Положеннями статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

За змістом статті 51 ЦПК України, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, захід забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде ухвалене на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суди повинні враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними для захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу».

Подібні правові висновки сформульовані у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20 та від 31 січня 2023 року у справі №295/5244/22.

Як вбачається з матеріалів справи, підставами для подання позову є систематична несплата орендної плати за користування земельними ділянками, тобто систематичне порушення договорів оренди земельних ділянок, які належать позивачам, а також усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками, шляхом припинення права оренди.

Судом встановлено, що позивачі уклали договори оренди землі з ТОВ «ВП «Зелена Хвиля» та додаткові угоди з ТОВ «ВП «Полісся».

В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу від 12.03.2025 № 3, відносно земельних ділянок, які перебували в оренді ТОВ «ВП «Полісся», орендарем став ТОВ «Поділля Агропродукт».

На сьогоднішній день представнику позивачів стало відомо, що по деяким земельним ділянкам право оренди було продано ТОВ «НАУКА-НЕЗАЛЕЖНА ЕКСПЕРТИЗА ЯКОСТІ» на підставі договору купівлі-продажу №0101/25-18 від 01.01.2025.

Правовою підставою для укладення цього договору стали положення частини п`ятої статті 93 Земельного кодексу України, відповідно до яких право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення може бути предметом відчуження без погодження з власником земельної ділянки. Згідно з частиною п`ятою статті 7 Закону України «Про оренду землі», у разі відчуження права оренди таке право переходить до особи, на користь якої воно відчужено.

Таким чином, зазначений договір свідчить про відчуження на користь ТОВ «НАУКА-НЕЗАЛЕЖНА ЕКСПЕРТИЗА ЯКОСТІ» речового права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, щодо яких первісний орендар не здійснює сплату орендної плати, з передачею покупцю всіх прав та обов`язків орендаря за відповідними договорами оренди землі

Вказане свідчить про очевидну спробу змінити правовий статус спірних об`єктів, зокрема шляхом передачі прав на них іншій особі поза волею власників земельних ділянок та без погодження з ними, попри наявність невиконаних договірних зобов`язань зі сторони орендаря.

Така поведінка відповідачів має ознаки зловживання процесуальними правами та є потенційно фраудаторною (ухильницькою), оскільки в умовах фактичної заборгованості з орендної плати та існуючого судового спору, відповідачі вчиняють дії, спрямовані на створення нових правовідносин щодо земельних ділянок, чим ускладнюють можливість належного виконання судового рішення у разі задоволення позову. Власники ділянок, щодо яких укладено договір про відчуження права оренди, не лише позбавлені можливості отримати плату за фактичне користування своїми земельними ділянками, але й втрачають реальну здатність розпоряджатися ними, включаючи право на повторну передачу їх в оренду після розірвання чинних договорів.

У зв`язку з викладеним, вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони державним реєстраторам, нотаріусам та іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії, спрямовані на зміну правового статусу спірних земельних ділянок, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, є необхідним, пропорційним та обґрунтованим способом захисту прав позивачів.

При цьому суд враховує, що такі заходи забезпечення позову не призведуть до невиправданого обмеження прав відповідачів як орендарів земельних ділянок, оскільки земельні ділянки й надалі перебувають у користуванні відповідачів, а забезпечення позову обмежується лише відповідною забороною.

З огляду на обраний вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідачів та не призводить до понесення додаткових витрат унаслідок його застосування, з урахуванням відсутності доказів завдання відповідачам збитків унаслідок вжиття заходів забезпечення позову, а також враховуючи те, що такий захід не позбавляє відповідачів права користування земельними ділянками, але запобігає їх подальшому неправомірному відчуженню чи перереєстрації речових прав на іншу особу під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що заявлений захід забезпечення є співмірним, необхідним і таким, що забезпечує ефективний захист прав позивачів у межах даного провадження.

Водночас, у відповідності до частин 1-3 статті 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Одночасно з вирішенням питання щодо забезпечення позову, суд не вбачає підстав для вжиття зустрічних заходів забезпечення позову відповідно до ст. 154 ЦПК України.

Суд роз`яснює, що відповідачі у відповідності до вимог статті 154 ЦПК України, після застосування судом заходів забезпечення позову не позбавлені права на подання до суду відповідного клопотання про зустрічне забезпечення позову.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і посадових осіб.

Згідно зі статей 6, 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор є особою, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав або є нотаріусом і наділена державними повноваженнями щодо внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі Реєстр).

Згідно з ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі, зокрема, судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили, у тому числі постанови господарського суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність) про визнання боржника банкрутом - щодо припинення всіх обтяжень прав на майно боржника (крім тих, які застосовано у кримінальному провадженні).

Оскільки технічна та юридична можливість вчиняти реєстраційні дії належить виключно державному реєстратору, саме він є суб`єктом, на якого покладається виконання заборони, встановленої судом.

Отже, державний реєстратор, отримавши таку ухвалу, зобов`язаний внести відомості про обтяження до Реєстру, що технічно блокує будь-які подальші реєстраційні дії інших реєстраторів.

Слід зазначити, що оскільки земельні ділянки позивачів знаходяться на території Іванківської селищної територіальної громади Вишгородського району Київської області суд вважає за необхідне доручити виконання даної ухали саме одному з державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області.

На підставі викладеного вище, керуючись статтями 149-154, 157, 247, 258-260, 261, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Заяву представника позивачів адвоката Шурубора Вячеслава Ігоровича про забезпечення позову, - задовольнити.

2.Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, у тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», приймати рішення про державну реєстрацію прав та вчиняти будь-які реєстраційні дії, у тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (у тому числі до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записи про державну реєстрацію інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо об`єктів нерухомого майна, а саме земельних ділянок: площею 2,9765 га, кадастровий номер :01:009:0011, площею 3,7749 га, кадастровий номер :01:009:0010, площею 5,3231 га, кадастровий номер :01:009:0021, площею 6,0628 га, кадастровий номер :02:001:0074, площею 4,4902 га, кадастровий номер :02:001:0102, площею 3,6065 га, кадастровий номер :01:008:0017, площею 5,2924 га, кадастровий номер :01:009:0005, площею 5,7135 га, кадастровий номер :01:009:0006, площею 5,3858 га, кадастровий номер :02:001:0035, площею 2,7482 га, кадастровий номер :01:009:0012, площею 5,7959 га, кадастровий номер :02:001:0098, площею 4,0814 га, кадастровий номер :01:007:0004, площею 4,5175 га, кадастровий номер :02:001:0016, площею 3,4854 га, кадастровий номер :01:008:0018, площею 3,7264 га, кадастровий номер :02:001:0060, площею 4,3443 га, кадастровий номер :01:009:0015, площею 4,0263 га, кадастровий номер :01:008:0012, площею 4,4114 га, кадастровий номер :01:008:0011, площею 2,8787 га, кадастровий номер :01:009:0013, площею 4,4383 га, кадастровий номер :02:001:0013, площею 5,5316 га, кадастровий номер :02:001:0040, площею 3,1755 га, кадастровий номер :01:008:0024, площею 4,5758 га, кадастровий номер :02:001:0101, площею 3,4082 га, кадастровий номер :02:001:0050, площею 4,6526 га, кадастровий номер :01:009:0001, площею 5,8202 га, кадастровий номер :01:009:0014, площею 3,1057 га, кадастровий номер :02:001:0051, площею 5,015 га, кадастровий номер :01:009:0022, площею 5,5345 га, кадастровий номер :02:001:0071 та заборонити усім державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з посвідченням будь-яких правочинів, а також інші реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, а саме земельні ділянки: площею 2,9765 га, кадастровий номер :01:009:0011, площею 3,7749 га, кадастровий номер :01:009:0010, площею 5,3231 га, кадастровий номер :01:009:0021, площею 6,0628 га, кадастровий номер :02:001:0074, площею 4,4902 га, кадастровий номер :02:001:0102, площею 3,6065 га, кадастровий номер :01:008:0017, площею 5,2924 га, кадастровий номер :01:009:0005, площею 5,7135 га, кадастровий номер :01:009:0006, площею 5,3858 га, кадастровий номер :02:001:0035, площею 2,7482 га, кадастровий номер :01:009:0012, площею 5,7959 га, кадастровий номер :02:001:0098, площею 4,0814 га, кадастровий номер :01:007:0004, площею 4,5175 га, кадастровий номер :02:001:0016, площею 3,4854 га, кадастровий номер :01:008:0018, площею 3,7264 га, кадастровий номер :02:001:0060, площею 4,3443 га, кадастровий номер :01:009:0015, площею 4,0263 га, кадастровий номер :01:008:0012, площею 4,4114 га, кадастровий номер :01:008:0011, площею 2,8787 га, кадастровий номер :01:009:0013, площею 4,4383 га, кадастровий номер :02:001:0013, площею 5,5316 га, кадастровий номер :02:001:0040, площею 3,1755 га, кадастровий номер :01:008:0024, площею 4,5758 га, кадастровий номер :02:001:0101, площею 3,4082 га, кадастровий номер :02:001:0050, площею 4,6526 га, кадастровий номер :01:009:0001, площею 5,8202 га, кадастровий номер :01:009:0014, площею 3,1057 га, кадастровий номер :02:001:0051, площею 5,015 га, кадастровий номер :01:009:0022, площею 5,5345 га, кадастровий номер :02:001:0071, до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання один рік.

За клопотанням учасника суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим або скасувати заходи забезпечення позову.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Олексій Гончарук