___________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3021/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01.04.2026 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А., розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом, виділ в натурі частини житлового будинку, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2026 року позивачі, через представника адвоката Майстренка Тараса Миколайовича, звернулися до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом, виділ в натурі частини житлового будинку, визнання права власності, а саме просять суд ухвалити рішення яким:

- визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у рівних частках кожній, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 7/1000 часток домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 загальною площею 339.2 кв.м., житловою 160,1 кв.м.;

- виділити в натурі в окремий об?єкт нерухомості 44/1000 часток домоволодіння в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_2 ), загальною площею 339.2 кв.м., житловою 160,1 кв.м., що в цілому складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 54 кв.м, житловою площею 20,9 кв.м, житлового будинку літ. «А1» загальною площею 135 кв.м, житловою площею 81 кв.м, житлового будинку літ. «А2» загальною площею 149.1 кв.м, житловою площею 58,2 кв.м, погребу під літ «Б», навіс під літ. «В», навіс під літ. «Г», гаражу під літ. «Д», N?1,3,6- ворота, 2,4,5,7 огорожа;

- припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на 44/1000 частину в АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у рівних частках за кожною право власності на самостійний об?єкт нерухомого майна - домоволодіння в АДРЕСА_1 , загальною площею 339.2 кв.м., житловою 160,1 кв.м., що в цілому складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 54 кв.м, житловою площею 20,9 кв.м, житлового будинку літ. «АІ» загальною площею 135 кв.м, житловою площею 81 кв.м, житлового будинку літ. «А2» загальною площею 149.1 кв.м, житловою площею 58,2 кв.м, погребу під літ «Б», навіс під літ. «В», навіс під літ. «Г», гаражу під літ. «Д», N?1,3,6- ворота, 2,4,5,7 - огорожа.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа передана судді Скриль Ю.А.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є визнання права власності в порядку спадкування за законом, виділ в натурі частини житлового будинку, визнання права власності, які стосуються нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально знаходиться в межах Київського району міста Одеси.

Отже справа підсудна Київському районному суду м. Одеси на підставі частини 1 статті 30 ЦПК України.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову.

Позивачі при звернення до суду зазначили ціну позову 500 000 гривень, однак документів на зазначення наведеного до позовної заяви суду не надали.

На підтвердження сплати судового збору ОСОБА_1 до позовної заяви надала квитанцію №9361 7346 4788 0804 у розмірі 6 000 гривень.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості.

Тягар доказування вартості майна несе позивач.

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи (ч. 2 ст. 176 ЦПК України).

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.95 за N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" встановлено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Окрім того, вартість майна визначається відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

За статтею 3 зазначеного Закону незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Ціна позову визначається дійсною вартістю спірного майна на час звернення до суду з позовною заявою.

Так, для визначення ціни позову позивач повинен надати суду Звіт щодо дійсної вартості спадкового майна (надавши його до суду у повному обсязі) та сплатити судовий збір, відповідно до дійсної вартості, саме ринкової вартості майна.

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. У позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

У данному випадку у зв`язку з тим, що, визначена позивачами ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, а тому не надається можливим визначити суму судового збору на момент пред`явлення позову, суд ухвалою від 12.03.2026 залишив позовну заяву без руху для усунення недоліків та надав позивачам десятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали на усунення недоліків в позовній заяві, а саме: надати суду звіт про оцінку майна з метою визначення суми судового збору.

На виконання ухвали суду від 12.03.2026 представник позивачів - адвокат Майстренко Т.М. 23.03.2026 надіслав суду заяву про усунення недоліків та довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості загальною площею 339,20, житловою 160,10 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 565,00 кв.м., кадастровий номер: :33:004:0004, за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 23808764,04 гривень. Судовий збір при цьому позивачами відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості не сплачений.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, вважає її такою, що підлягає повторно залишенню без руху, для сплати судового збору виходячи з вимог ст.4 ЗУ «Про судовий збір», або надати документи з обґрунтуванням підстав звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2026 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2026 у розмірі 3 328 грн.

Згідно з ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб,що дорівнює 1 331,20 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, що у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Тобто, у разі заявлення вимог немайнового характеру кількома позивачами, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим документом за ставками визначеними Законом України «Про судовий збір».

Отже позивачці ОСОБА_1 з урахуванням вартості нерухого майна та вже сплаченого судового збору у розмірі 6 000 гривень, слід доплатити судовий збір у розмірі 10 640 гривень, позивачці ОСОБА_2 слід сплатити судовий збір у розмірі 16 640 гривень.

Судовий збір треба перераховувати на розрахунковий рахунок: Отримувач коштів: ГУК в Од.обл./Київський р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37607526; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0015756; Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Також слід звернути увагу позивачів на наступне.

Існують умови здійснення виділу у натурі частки із спільного майна. Виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

Однак, позивачами до позовної заяви не додано висновку щодо технічної можливості виділу у натурі часток (поділ) спірного нерухомого майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, позовну заяву слід повторно залишити без руху і надати позивачам строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме звернутися до суду із позовною заявою, яка відповідає вимогам статей 175 і 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивачі не усунули недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачам.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.30, 175, 176, 177, 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом, виділ в натурі частини житлового будинку, визнання права власності повторно залишити без руху.

Надати позивачам десятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали на усунення недоліків в позовній заяві, а саме:

сплатити судовий збір та надати суду оригінали квитанцій про сплату судового збору:

- позивачці ОСОБА_1 у розмірі 10 640 гривень,

- позивачці ОСОБА_2 у розмірі 16 640 гривень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ю. А. Скриль