Номер провадження 2/142/332/26
УХВАЛА

іменем України

01 квітня 2026 року с-ще Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Гринишина А.А., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2026 року з Тульчинського районного суду Вінницької області до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 , 1996 року народження, на користь ОСОБА_1 , 1999 року народження, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 2018 року народження, в розмірі 5000 грн частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 2024 року і до повноліття дитини

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, 15 листопада 2025 року вона, ОСОБА_1 1999 року народження, уклала шлюб з ОСОБА_2 , 1996 року народження, який вони зареєстрували 2018 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Томашпільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області міськрайонного управління юстиції Вінницької області, про що зроблений актовий запис № І-АМ 20939. У шлюбі у них народилася дитина: ОСОБА_4 , 2018 року народження. Шлюб між ними розірвано 13.01.2025 року. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач останнім часом з 2024 року не бере участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини. Відповідач інших утриманців немає, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає позивач він може сплачувати аліменти у розмірі 5000 грн. Позивач підтверджує, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 березня 2026 року зазначену справу було передано для розгляду судді Гринишиній А.А.

Відповідно до вимог ч.8 ст. 187 ЦПК України суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченком А.В., куди позивач подала первісно позов, 19 грудня 2025 року було здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру для отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 та позивача ОСОБА_1 , та отримано відповідь про те, що ОСОБА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , а ОСОБА_5 зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 13 березня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків, викладених в ухвалі, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу. Копію ухвали надіслано позивачу в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня її складення у відповідності до ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

27 березня 2026 року на адресу суду повернувся конверт з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, в яких відповідачу за встановленою судом адресою реєстрації місця проживання було направлено ухвалою суду від 13 березня 2026 року про залишення позовної заяви без руху, з відміткою відділення поштового зв`язку про невручення по причині відсутності адресата за вказаною адресою.

При цьому суд враховує, що відповідно до положень п. 1, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, внесе у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Крім того, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Пономарьов проти України", та "Трух проти України").

У рішенні в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Станом на 01 квітня 2026 року вимоги ухвали суду про залишення позову без руху від 27 березня 2026 року позивачем не виконані та недоліки, на які вказано в ухвалі у встановлений судом строк, не усунені, із заявою про продовження строку для усунення недоліків до суду позивач не звертався, а тому, за вказаних обставин, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину слід вважати неподаною та повернути позивачеві разом з доданими до неї документами.

Відповідно до ч. 5 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Згідно положень ч. 6 ст.185 ЦПК України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Керуючись ст.ст. 44, 123, 124, 175-177, 185, 258-260, п. 15. 5 Перехідних положень ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, повернути позивачеві разом з доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою до повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: