КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-з/824/369/2026
27 березня 2026 року
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,
розглянув в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» на рішення Печерського районного суду м. Києва в складі судді Підпалого В.В., ухвалене в м. Київ 22 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко Катерини Миколаївни, Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Мороза Дмитра Олександровича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін», треті особа ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», Приватне акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Укртранс» про визнання протиправними та скасування рішень, записів, відновлення становища, яке існувало до порушення,
В листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, просила визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38906297 від 22 грудня 2017 року, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олефіренко К.М. (номер запису 24102252, іпотека квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ); визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 38906585 від 22 грудня 2018 року прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олефіренко К.М. (номер запису 24102382, заборона нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ).
Також позивач у червні 2021 року звернулась до суду з позовною заявою до Державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Мороза Д.О., ТОВ «Ріо Фін», третя особа ОСОБА_2 , в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 47547356 від 27 червня 2016 року державного реєстратора Мороза Д.О., КП «Реєстраційне бюро», м. Київ, про зміну права власності на квартиру АДРЕСА_1 , відновити становище у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке існувало до порушення.
Збільшивши позовні вимоги в серпні 2021 року, ОСОБА_1 просила визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасувати запис про іпотеку індексний номер: 38906297 від 22 грудня 2017 року, прийняте приватним нотаріусом Олефіренко К.М., Київського міського нотаріального округу (номер запису 24102252, іпотека квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ); визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасувати запис про обтяження індексний номер: 38906585 від 22 грудня 2017 року, прийняте приватним нотаріусом Олефіренко К.М., Київського міського нотаріального округу (номер запису 24102382, заборона на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ); визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 47547356 від 27 червня 2019 року державного реєстратора Мороза Д.О., КП «Реєстраційне бюро», м. Київ, про перехід права власності на квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про право власності: 32178588 дата, час державної реєстрації 27 червня 2019 року 14:00:36); скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності, індексний номер 47547356 від 27 червня 2019 року державного реєстратора Мороза Д.О., КП «Реєстраційне бюро», м. Київ про перехід права власності на квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про право власності: 32178588, дата, час державної реєстрації 27 червня 2019 року 14:00:36).
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року позов частково задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38906297 від 22 грудня 2017 року, прийняте приватним нотаріусом Олефіренко К.М., Київського міського нотаріального округу (номер запису 24102252, іпотека квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ). Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38906585 від 22 грудня 2017 року, прийняте приватним нотаріусом Олефіренко К.М., Київського міського нотаріального округу (номер запису 24102382, заборона на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ). Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 47547356 від 27 червня 2019 року державного реєстратора Мороза Д.О., КП «Реєстраційне бюро», м. Київ про перехід права власності на квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про право власності: 32178588, дата, час державної реєстрації: 27 червня 2019 року 14:00:36). Стягнуто з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко К.М., державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Мороза Д.О., ТОВ «Ріо Фін» з кожного на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в сумі 1101,50 грн. В решті позову відмовлено.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2025 року заяву відповідача ТОВ «Ріо Фін» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Відповідач ТОВ «Ріо Фін», не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові, а за наявності підстав - закрити провадження в справі.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 березня 2026 року апеляційну скаргу ТОВ «Ріо Фін» задоволено, рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року скасовано та закрито провадження у справі. Роз`яснено позивачу, що розгляд зазначених вимог віднесено до юрисдикції господарського суду та що протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови він може звернутися до Київського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. Заяву ТОВ «Ріо Фін» про поворот виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року залишено без задоволення.

06 березня 2026 року через систему «Електронний суд» відповідач ТОВ «Ріо Фін» подав до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення.

Зазначав, що під час ухвалення зазначеної постанови Київським апеляційним судом не було вирішено питання про стягнення судових витрат, і що в апеляційній скарзі ТОВ «Ріо Фін» зазначав про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і планує понести у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, складає 55448 грн., з яких 50000 грн. витрат на правничу допомогу та судовий збір 5448 грн., детальний розрахунок яких буде подано протягом 5 днів з дня ухвалення рішення відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Повідомляв, що 19 грудня 2023 року адвокатським об`єднанням «Аплекс» та ТОВ «Ріо Фін» укладено договір про надання правничої допомоги № Ю-23/11, яким передбачено, що правничу допомогу (послугу), що надається адвокатським об`єднанням, клієнт оплачує в гривнях згідно виставленого рахунку не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним місяцем, в якому надавалась відповідна правнича допомога, за яку виставлено рахунок, із розрахунку тарифу адвокатського об`єднання 2500 грн. за годину; при розрахунку вартості правничої допомоги, вказаної в п. 2.2 даного договору, враховується час, витрачений адвокатами адвокатського об`єднання та їх помічниками на визначену у п. 2.2 правничу допомогу; загальна сума договору встановлюється актами про надані послуги, підписаними сторонами договору, після надання послуг і визначення їх фактичної (остаточної) вартості.

31 грудня 2024 року адвокатським об`єданням «Аплекс» та ТОВ «Ріо Фін» укладено додаткову угоду № 1 до договору про правничої допомоги № Ю-23/11, якою погоджено строк дії договору до 31 грудня 2026 року, та збільшено тариф адвокатського об`єднання 3000 грн. за годину.

Відтак, у зв`язку з розглядом справи № 757/51575/20-ц у Київському апеляційному суді адвокатським об`єднанням «Аплекс» в особі адвоката Мурги О.Г. було надано ТОВ «Ріо Фін» наступну правничу допомогу, що підтверджується відповідним актом № 1 з 06 жовтня 2025 року по 06 березня 2026 року, а саме 06 жовтня 2025 року - консультування клієнта щодо перспектив захисту його прав та інтересів - 1 година, 3000 грн., 10 жовтня 2025 року - підготовка проекту, погодження з клієнтом та подання апеляційної скарги - 9 годин, 27000 грн., 10 жовтня 2025 року - підготовка проекту, погодження з клієнтом та подання заяви про поворот виконання рішення - 2 години, 6000 грн., участь в судових засіданнях 18 лютого та 04 березня 2026 року - разом 3 години, 9000 грн., 06 березня 2026 року - консультування клієнта щодо перспектив захисту його прав та інтересів після прийняття судом постанови від 04 березня 2026 року - 1 година, 3000 грн., всього 16 годин, 48000 грн.

На підставі вищевикладеного просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ріо Фін» витрати на правничу допомогу у розмірі 48000 грн. та судовий збір 5448 грн.

На підтвердження заявлених вимог до заяви додано копії договору про надання правничої допомоги № Ю-23/11 від 23 листопада 2023 року, додаткової угоди № 1 від 31 грудня 2024 року до договору № Ю-23/11 від 23 листопада 2023 року, акту про надані послуги № 1 від 06 березня 2026 року, рахунку-фактури № 1 від 06 березня 2026 року.

Заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення не надійшло.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

З урахуванням положень ст. 270 ЦПК України, оскільки суд вирішує лише питання про судові витрати, апеляційний суд не вбачав необхідності викликати сторони для вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення, а тому розглянув дане питання без виклику зазначених осіб, роз`яснивши іншим учасникам право подати заперечення на вказану заяву.

Вирішуючи по суті заяву ТОВ «Ріо Фін» про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, в апеляційній скарзі ТОВ «Ріо Фін» зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат в суді апеляційної інстанції в розмірі 55448 грн., з яких 50000 грн. витрати на правничу допомогу, 5448 грн. судовий збір, і що остаточний розрахунок суми судових витрат разом із відповідними доказами будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Квитанцію про сплату судового збору в розмірі 5448 грн. долучено до апеляційної скарги (а. с. 205 т. 4).

Звернувшись 06 березня 2026 року до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, до якої долучено докази понесення витрат на правничу допомогу, ТОВ «Ріо Фін» дотрималося процесуального строку, передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням у ній розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Отже, правові підстави для стягнення із позивача на користь відповідача суми понесених останнім судових витрат під час закриття провадження у справі визначені положеннями частини п`ятої статті 142 ЦПК України, зокрема лише як наслідок необґрунтованих дій позивача.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що стягнення із позивача компенсації понесених відповідачем витрат у разі закриття провадження у справі можливе саме у випадку необґрунтованості дій позивача, та звертала увагу, що сам собою факт закриття провадження у справі не підтверджує ні відсутність спору позивача з відповідачем, ні відсутність предмета спору, ні свідоме порушення позивачем правил суб`єктної юрисдикції та не свідчить про наявність безумовних підстав для компенсації судових витрат відповідачу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 640/1029/18, ухвали Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 906/961/17, від 08 липня 2020 року у справі № 810/3711/18).

У Верховному Суді склалася стала та послідовна практика застосування цієї норми процесуального закону. Так, у постановах від 18 червня 2019 року у справі № 922/3787/17, від 09 липня 2019 року у справі № 922/592/17, від 25 липня 2019 року у справі № 910/11310/18, від 21 січня 2020 року у справі № 922/3422/18, від 26 квітня 2021 року у справі № 910/12099/17, від 26 травня 2022 року у справі № 905/460/21, від 01 листопада 2023 року у справі № 905/85/23, від 06 червня 2024 року у справі № 905/1840/21, від 02 грудня 2024 року у справі № 904/217/24 суд касаційної інстанції керувався тим, що у разі закриття провадження у справі відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Отже, відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і у подальшому - із закриттям провадження у справі.

Аналогічні правові висновки наведені також у постанові Верховного Суду від 08 жовтня 2025 року у справі № 199/3150/23 (провадження № 61-3440св25).

Таких підстав для відшкодування судових витрат ТОВ «Ріо Фін» не зазначало та апеляційний суд не встановив, в зв`язку з чим апеляційним судом не перевіряється дотримання критерію реальності заявлених до стягнення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Беручи до уваги зазначене, правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ріо Фін» суми судових витрат відсутні, а тому заява ТОВ «Ріо Фін» про стягнення судових витрат не підлягає задоволенню з наведених підстав.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 270, 381, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Ухвалити додаткову постанову, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» про стягнення судових витрат залишити без задоволення.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.