Провадження № 2/357/2240/26
У Х В А Л А

31 березня 2026 року місто Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , про відвід судді у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та централізованого відовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) з індивідуальним споживачем, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» Бойко Тетяни Юріївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода», про визнання неправомірними, протиправними дій та бездіяльності генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» Бойко Тетяни Юріївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» щодо здійснення нечесної підприємницької практики, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

25.08.2025 представник позивача, генеральний директор ТОВ «Білоцерківвода» Бойко Тетяна Юріївна, звернулася до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» 15344,95 грн, із яких 10868,23 грн борг за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем), 3552,94 грн інфляційні втрати, 923,66 грн 3% річних, за період з 01.09.2022 по 01.07.2025, а також 3028,00 грн судових витрат зі сплати судового збору.

25.08.2025, згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, було визначено склад суду та позовну заяву ТОВ «Білоцерківвода» розподілено та передано до провадження судді Орєхову О.І.

23.09.2025 суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєховим О.І. було постановлено ухвалу, якою прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» до розгляду та відкрито провадження у справі № 357/13251/25, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

17.10.2025 відповідач - ОСОБА_2 подав до суду зустрічну позовну заяву, у якій просить відмовити повністю у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода», зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити повністю, визнати неправомірними, протиправними дії та бездіяльність генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» Бойко Тетяни Юріївни щодо здійснення нечесної підприємницької практики у період з 01.09.2022 по 01.07.2025, визнати неправомірними, протиправними дії та бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» щодо здійснення нечесної підприємницької практики у період з 01.09.2022 по 01.07.2025, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» на користь ОСОБА_2 80000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

14.11.2025 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області постановлено ухвалу, про прийняття зустрічної позовної заяви до спільного розгляду з первісним позовом, перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, замінивши судове засідання призначене для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

12.01.2026 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області постановлено ухвалу, про задоволення заяви судді Орєхова О.І. про самовідвід у справі № 357/13251/25 та передачу справи № 357/13251/25 для повторного автоматизованого розподілу для визначення нового складу суду.

12.01.2026, згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, було визначено склад суду, справу № 357/13251/25 розподілено та передано до провадження судді Кошелю Б.І.

13.01.2026 суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошелем Б.І. постановлено ухвалу, якою прийнято до провадження справу № 357/13251/25, призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

03.02.2026 суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошелем Б.І. постановлено ухвалу, якою виправлено описки в ухвалі від 13.01.2026.

17.02.2026 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області постановлено ухвалу, про залишення зустрічної позовної заяви без руху та встановлення строку для усунення її недоліків.

19.02.2026 ОСОБА_2 подав до суду заяву на виконання ухвали суду від 17.02.2026 з квитанцією про сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

25.02.2026 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області постановлено ухвалу, про задоволення заяви судді Кошеля Б.І. про самовідвід у справі № 357/13251/25 та передачу справи № 357/13251/25 для повторного автоматизованого розподілу для визначення нового складу суду.

25.02.2026, згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, було визначено склад суду, справу № 357/13251/25 розподілено та 26.02.2026 передано до провадження судді Бондаренко О.В.

27.02.2026 суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О.В. постановлено ухвалу, якою прийнято справу до провадження, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02.04.2026 - 14:30 год.

31.03.2026 відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 подав до суду заяву про відвід судді Бондаренко О.В., мотивуючи тим, що суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О.В. не може брати участь у розгляді справи № 357/13251/25 і підлягає відводу, оскільки існують інші обставини, що викликають глибокий сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Бондаренко О.В., а саме: порушення суддею Бондаренко О.В. засад рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості у цивільній справі № 357/13251/25, що стверджують наступні конкретні обставини і реальні факти у цій справі: 1) в порушення його процесуальних прав учасника цивільного процесу, закріплених ч. 12 ст. 33 ЦПК України, за якою, у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження, розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, суддею Бондаренко О.В. завідомо незаконно постановлено ухвалу від 27 лютого 2026 року про призначення підготовчого засідання, якою грубо порушені вимоги ч. 12 ст. 33 ЦПК України, за якими ухвали, постановлені суддями, які заявили собі самовідвід на стадії підготовчого провадження, втратили чинність, оскільки розгляд справи починається спочатку, зокрема, втратила чинність ухвала від 14.11.2025 судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхова О.І.; 2) порушення змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості у цивільній справі № 357/13251/25; 3) порушення його процесуальних прав учасника цивільного процесу, закріплених ст. 12 ЦПК України, «Змагальність сторін», оскільки в порушення вимог ст. 12 ЦПК України, не постановив необхідну ухвалу про повернення судом ТОВ «Білоцерківвода» відзиву від 27.11.2025 на зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 від 17.10.2025 про визнання неправомірними, протиправними дій та бездіяльності генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» Бойко Тетяни Юріївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» щодо здійснення нечесної підприємницької практики, відшкодування моральної шкоди; 4) порушення його процесуальних прав учасника цивільного процесу, закріплених ч. 7 ст. 178 ЦПК України, оскільки не постановив необхідну ухвалу у справі № 357/13251/25, яка передбачена ч. 7 ст. 178 ЦПК України, за якою, зокрема, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження; 5) порушення його процесуальних прав учасника цивільного процесу, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; 6) наявність у поведінці судді ОСОБА_3 ознак істотного дисциплінарного проступку, передбаченого п. 4 ч.1 ст. 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме умисне допущення суддею, який брав участь в ухваленні судового рішення, а саме: ухвали судді 27 лютого 2026 року порушення прав людини і основоположних свобод, тобто, умисне порушення суддею Бондаренко О.В. пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як негативний наслідок умисного зловживання своїми повноваженнями суддею Бондаренко О.В. у справі № 357/13251/25 з постановленням завідомо незаконної, невмотивованої ухвали від 27.02.2026, свідчить, що суддя Бондаренко О.В. не була безсторонньою, тобто, не була об`єктивною, неупередженою, дії якого на час постановлення суддею незаконної, немотивованої ухвали від 27.02.2026 розцінюються як порушення присяги, згідно із чинним законодавством охоплюються ознаками складу істотного дисциплінарного проступку, що є несумісним зі статусом судді, що призвело до істотних негативних наслідків для нього, - що унеможливило реалізацію учаснику судового процесу ОСОБА_2 наданих йому процесуальних прав та виконання «процесуальних обов`язків, що свідчать про спричинення учаснику цивільного процесу Горопацькому А.С. моральної шкоди суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О.В. Тому, суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О.В. не може брати участь у розгляді справи № 357/13251/25 і підлягає відводу, оскільки існують вище викладені у заяві інші обставини, що викликають глибокий сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Бондаренко О.В.

Згідно положень ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно та відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд, при вирішенні даної заяви, дійшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК Україн, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Так, згідно із п.5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Встановлення обставин, вказаних у п. 1 п. 4 ч.1 ст. 36 цього Кодексу, ст. 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Отже, за умовами ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Підстави для відводу судді можуть мати об`єктивний чи суб`єктивний характер.

Тобто, пряма чи побічна заінтересованість судді в результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору в нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими.

Якщо заяву про відвід з цих підстав подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Крім того, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

В українському законодавстві гарантії компетентності, незалежності і неупередженості суддів встановлюються Конституцією України, Законом України «Про статус суддів» та Законом України «Про судоустрій України».

Відповідно до ст. 124, ст. 126 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Положенням ч. 4 ст. 10 ЦПК України також передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Декларацією щодо принципів незалежності судової влади, прийнятої Конференцією голів Верховних судів країн Центральної та Східної Європи (о. Бріюні, Хорватія, 17.10.2015р.) закріплено принципи, які встановлюють стандарти незалежності судової влади, як однієї з трьох гілок державної влади у прийнятті рішень.

Суд враховує, що Ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - КЗПЛ) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом (п. 1). Як зазначається у п. 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 Комітету ОСОБА_6 Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухвалених 17.11.2010, зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом» (п. 11).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, викладеною в рішеннях у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Також, у пунктах 28-32 рішення у справі «Газета «Україна - центр» проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. Аналогічна позиція висловлена ЄСПЛ й у пункті 66 рішення у справі «Бочан проти України».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у пункті 43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах П`єрсак проти Бельгії, Кіпріану проти Кіпру, Грівз проти Сполученого Королівства). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презумується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18).

Так, підставою для відводу судді відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , вказує на те, що суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О.В. не може брати участь у розгляді справи № 357/13251/25 і підлягає відводу, оскільки існують інші обставини, що викликають глибокий сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Бондаренко О.В., зокрема, порушення його процесуальних прав учасника цивільного процесу, закріплених ч. 12 ст. 33 ЦПК України, за якою, у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження, розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, адже суддею Бондаренко О.В. завідомо незаконно постановлено ухвалу від 27 лютого 2026 року про призначення підготовчого засідання, якою грубо порушені вимоги ч. 12 ст. 33 ЦПК України; порушення змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості у цивільній справі № 357/13251/25; порушення процесуальних прав учасника цивільного процесу, закріплених ст. 12 ЦПК України, оскільки суддя Бондаренко О.В. не постановив необхідну ухвалу про повернення ТОВ «Білоцерківвода» відзиву від 27.11.2025на зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 від 17.10.2025; порушення його процесуальних прав учасника цивільного процесу, закріплених ч. 7 ст. 178 ЦПК України, оскільки не постановив необхідну ухвалу у справі № 357/13251/25, яка передбачена ч. 7 ст. 178 ЦПК України, за якою відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, а тому всі ці підстави викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Однак, вказані обставини не підпадають під зазначені підстави для відводу головуючого судді у справі і до суду не надано доказів наявності упередженості та необ`єктивності головуючого судді у даній справі, а доводи заяви ґрунтуються на власному тлумаченні заявником положень ЦПК України.

Таким чином, аналізуючи підстави, які зазначені заявником для відводу головуючого судді, суд вважає, що вони не є такими, що свідчать про упередженість судді, оскільки заявником не доведено конкретних фактів та наслідків цих фактів (обставин), які можуть вплинути на об`єктивність розгляду даної справи, та будь-яких інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності або неупередженості судді, або ж слугували підставою для відводу судді з інших підстав, не виявлено.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Слід зазначити, що ч. 12 ст. 33 ЦПК України передбачено, що у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, а розгляд справи спочатку на стадії підготовчого провадження здійснюється відповідно до положень Глави 3 Розділу ІІІ ЦПК України «Підготовче провадження».

Також, зміна складу суду не тягне за собою повторного вчинення дій, стосовно яких суд прийняв рішення, а зазначені у ч. 12 ст. 33 ЦПК України дії поширюються на процедуру розгляду справи, за виключенням тих дій, які вже були здійснені учасниками справи.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що заявлені підстави відводу судді Бондаренко О.В. не є такими, що викликають сумнів у об`єктивності та неупередженості, заява не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 36, 40 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 , про відвід судді у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та централізованого відовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) з індивідуальним споживачем, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» Бойко Тетяни Юріївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода», про визнання неправомірними, протиправними дій та бездіяльності генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» Бойко Тетяни Юріївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» щодо здійснення нечесної підприємницької практики, відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О. В. Бондаренко