Справа № 569/2513/26
26 березня 2026 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Кучиної Н.Г.,
секретар судового засідання Корпесьо В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 13 грудня 2024 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8567700, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 9200 грн, зі сплатою процентів за користуванння кредитом 1% в день на строк кредиту 351 день.
28.10.2025 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено Договір факторингу № 28102025, відповідно до умов якого ТОВ "Авентус Україна" передало ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 28.10.2025 позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.
19 листопада 2024 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5121409, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 9000 грн, зі сплатою процентів за користуванння кредитом 1% в день на строк кредиту 360 днів.
25.09.2025 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено Договір факторингу № 25092025, відповідно до умов якого ТОВ "Лінеура Україна" передало ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 25.09.2025 позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.
04 лютого 2025 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 73393239, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн, зі сплатою процентів за користуванння кредитом 0,5% в день на строк кредиту 30 днів зі сплатою комісії за надання кредиту 15% від суми наданого кредиту.
27.03.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено Договір факторингу № 27/03/25, відповідно до умов якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передало ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.03.2025 позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.
Ухвалою від 05 лютого 2026 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.
У позовній заяві представник позивача Сімутіна А.А. просить розгляд справи здійснювати без участі позивача та його представника, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання.
Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2309931 від 05.02.2026 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 28.09.2018 по 21.05.2019.
Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, що повернулися на адресу суду, ухвала суду про відкриття провадження у справі для відповідача на 05 березня 2026 року і на 26 березня 2026 року повернулися до суду за закінченням встановленого терміну зберігання.
Відповідно до частин п`ятої, шостої, сьомої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
У частині восьмій статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.
Відповідно до частини 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Оскільки судові повістки, направлені судом відповідачу за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання повернулися відправнику за закінченням встановленого терміну зберігання, тому суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.
Враховуючи те, що про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзиву не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, відтак суд проводить розгляд справи згідно зі ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд встановив, що 13 грудня 2024 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8567700, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 9200 грн, зі сплатою процентів за користуванння кредитом 1% в день на строк кредиту 351 день.
Договір та Графік платежів підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С8205, 13.12.2024 о 12:46:12 ОСОБА_1
Паспорт споживчого кредиту підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором АF5955, 13.12.2024 о 12:45:57 ОСОБА_1 .
28.10.2025 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено Договір факторингу № 28102025, відповідно до умов якого ТОВ "Авентус Україна" передало ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Разом з тим, суд вважає, що 4600 грн. заборгованості за пенею і штрафами стягненню не підлягає, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час.
Оскільки позивачем у період дії в Україні воєнного стану нараховано до сплати вказані пеня/неустойка, від сплати яких відповідач звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, суд висновує про відсутність правових підстав для стягнення таких.
Суд встановив, що 19 листопада 2024 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5121409, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 9000 грн, зі сплатою процентів за користуванння кредитом 1% в день на строк кредиту 360 днів.
25.09.2025 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено Договір факторингу № 25092025, відповідно до умов якого ТОВ "Лінеура Україна" передало ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Разом з тим, суд вважає, що 1800,02 грн. заборгованості за штрафами стягненню не підлягає, з огляду на обставини, вказані вище у попередньому кредитному договорі, оскільки позивачем нараховано до сплати заборгованість за штрафами, від сплати яких відповідач звільняється у період дії в Україні воєнного стану.
04 лютого 2025 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 73393239, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн, зі сплатою процентів за користуванння кредитом 0,5% в день на строк кредиту 30 днів зі сплатою комісії за надання кредиту 15% від суми наданого кредиту.
27.03.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено Договір факторингу № 27/03/25, відповідно до умов якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передало ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Разом з тим, суд вважає, що 6000 грн. заборгованості за пенею стягненню не підлягає, з огляду на обставини, вказані вище у попередніх кредитних договорах, оскільки позивачем нараховано до сплати заборгованість за пенею, від сплати якої відповідач звільняється у період дії в Україні воєнного стану.
Також суд вважає, що 450 грн. комісії за надання кредиту стягненню не підлягає, з огляду на таке.
Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) ВП ВС зазначила, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором № 73393239 від 04.02.2025 в розмірі 3 900 грн. 00 коп., з яких: 3000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 900 грн - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами частин 3, 6, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж року та такої ж якості.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову частково.
За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" витрати на оплату судового збору в сумі 2 666,78 грн.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 30.03.2026.
Суддя Н. Г. Кучина