У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2026 Справа №607/6922/26 Провадження №2-з/607/27/2026

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

30.03.2026 ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову шляхом зобов`язання КП «Тернопільводоканал» негайно відновити надання послуг з централізованого водопостачання відповідно до договору №7064 від 01.06.2022р ОСОБА_1 до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Так, в обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що має намір подати позовну заяву до Тернопільського міськрайонного суду до відповідача КП «Тернопільводоканал» (далі - відповідач) про визнання дій незаконними, приведення рахунків у відповідність. Так, 01.06.2022р. між позивачем та відповідачем укладено договір №7064 про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення до нежитлових приміщень за адресою майдан Привокзальний 2А. Позивачем сплачуються усі нарахування за використану воду відповідно до показників індивідуального лічильника (згідно договору) та абонплата за надані послуги. Разом з тим, із донарахованих по ВКО платежах накопилась заборгованість. 27.03.2026 на основі оспорюваної заборгованості працівниками КП «Тернопільводоканал» проведено відключення позивача від водопостачання. Позивач вважає такі нарахування незаконними, оскільки його об`єкт не є частиною єдиного майнового комплексу з іншими споживачами (АТ «Укрзалізниця», ПАТ «Укрпошта» та ін.), а термін «загальногруповий» не передбачений законодавством для даної ситуації.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживаннячи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

Частиною 1 статті 152 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви- за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі- до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, судом встановлено, що остання не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а саме:

- у поданій заяві не міститься повна адреса місця проживання чи перебування заявника, натомість зазначена лише адреса: майдан Привокзальний, 2А;

- заява не містить обґрунтування необхідності забезпечення позову та обґрунтування необхідності застосування такого заходу забезпечення позову, який просить застосувати заявник, зокрема, не вказано, яким чином невжиття таких заходів, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ОСОБА_1 у заяві не викладено обставин, які він вважає такими, що свідчать про наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, тобто дана заява не є мотивованою;

- заява не містить пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення;

- заява не містить інших відомостей, потрібних для забезпечення позову, зокрема, не вказано, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, який вказаний заявником - про визнання дій незаконними, приведення рахунків у відповідність, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

У відповідності до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає поверненню ОСОБА_1 .

Разом з тим, вважаю за необхідне роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника чи його представника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 4, 149-153, 260, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви повернути заявнику.

Заявник має право подати клопотання про повернення суми сплаченого судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя К. М. Грицай