Справа № 505/751/26
№ 2-н/505/99/2026
У Х В А Л А

23 березня 2026 року суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області Ващук О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 ,

встановила:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» Павленко С.В. звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожитий природний газ в розмірі 15834,24 грн. за період з 01 лютого 2023 року по 31 грудня 2025 року, а також 302 грн. 80 коп. судового збору.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, приходжу до переконання про необхідність відмовити у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Згідно з ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

За приписами п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

Як вбачається з відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, які додані заявником до заяви, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 з 16 вересня 2024 року.

Окрім того, 19 березня 2026 року судом в порядку, передбаченому ч.6 ст.187 ЦПК України, отримано відповідь ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованаза адресою: АДРЕСА_1 з 16.10.2024 року.

При цьому, заявник просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості за надані послуги за період з 01 лютого 2023 року по 31 грудня 2025 року, однак житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 з 16 вересня 2024 року, доказів .

Отже, зі змісту заяви про видачу судового наказу не вбачається, що вимога, яка заявлена ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», має безспірний характер, та до заяви не додано доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги щодо стягнення із ОСОБА_1 заборгованості в сумі 15834,24 грн.

Крім того, наданий заявником типовий договір, вимоги за яким в тому числі заявлені стягувачем у заяві про видачу судового наказу, не підписаний заявником та боржником, тому в даному випадку не може свідчити про надання житлово-комунальних послуг саме ОСОБА_1 у вказаний заявником період.

Згідно п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 167, 259-260 ЦПК України,

постановила:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожитий природний газ із ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя О.В. Ващук