Справа №333/1068/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді: Наумової І.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,

приватного виконавця: Копач Я..

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, подання Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи, заявлене в межах виконавчого провадження №76158487, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло вищевказане подання державного виконавця, яке обґрунтоване наступним.

На виконанні у Комунарському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у старшого державного виконавця Копач Я.М знаходиться виконавче провадження 76158487 з виконання виконавчого листа № 331/4624/16-к, виданого 04.02.2020, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Укртелеком" заборгованості в розмірі 7683,81 грн. За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який згідно матеріалів виконавчого провадження є громадянином Україна.

30.09.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження". Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити Державної Податкової служби України, Міністерства внутрішніх справ, Пенсійного фонду України, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Виконавцем 24.12.2025 на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що ОСОБА_1 рішення не виконує. ОСОБА_1 не одержує доходи, кошти по рішенню суду не сплачує.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України (15.01.2026) повідомлено про те, що ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , не перетинав державний кордон України.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 13.01.2026, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Враховуючи викладене, рішення суду до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

На підставі вищевикладеного, заявник просить суд: тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу боржника ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 331/4624/16-к, виданим 04.02.2020 р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Укртелеком" заборгованість в розмірі 7683,81 грн.

В судовому засіданні державний виконавець наполягала на задоволенні цього подання.

Суд, вислухав пояснення заявника державного виконавця, дослідивши матеріали справи, а також матеріали виконавчого провадження, дійшов висновку про відмову в задоволенні цього клопотання з наступних підстав.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Конституційна гарантія вільного пересування фізичної особи не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Таким чином, для легітимного застосування обмеження фізичної особи в праві вільного пересування, права вільно залишати територію України, таке обмеження повинно бути законним, обґрунтованим та доведеним.

Закон України «Про порядок виїзду з України громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

За правилом п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів. Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частинами першою та шостою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Згідно із ч. ч. 1, 3, 4 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Судом встановлено, що 30.09.2024 р. державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі було відкрито виконавче провадження 76158487 по виконанню виконавчого листа №323/3244/20, виданого 11.01.2022 р. Оріхівським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Укртелеком" заборгованості в розмірі 7683,81 грн.

З електронної копії вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.07.2021 р. по справі №331/2412/20 р., яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що даним вироком ОСОБА_1 засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років, строк відбування покарання обраховувати з 24.07.2020 р.

Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.07.2021 р. по справі 331/2412/20, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення його від відбування покарання.

Відповідно до ухвали Синельнівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.03.2025 р., задоволено клопотання про звільнення ОСОБА_1 з ДУ «Синельніківська виправна колонія» у зв`язку з відбуттям покарання.

Відомості, що боржник ОСОБА_1 отримував копію постанови про відкриття виконавчого провадження відсутні.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України (15.01.2026) повідомлено про те, що ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , не перетинав державний кордон України.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 13.01.2026, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити Державної Податкової служби України, Міністерства внутрішніх справ, Пенсійного фонду України, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Державним виконавцем в грудні 2025 р. направлено на останню відому адресу проживання боржника виклик ОСОБА_1 до державного виконавця, яка повернулась без вручення.

Відповідно до Акту державного виконавця від 11.02.22026 р., за результатами виходу державного виконавця за останньої відомою адресою проживання боржника ОСОБА_1 перевірити його майновий стан не вдалося, оскільки двері ніхто не відчинив.

Оцінивши вищевказаний акт, суд дійшов висновку, що він складений формально, з огляду на те, що державним виконавцем не опитані сусіди боржника, щодо факту фактичного проживання чи не проживання боржника за цією адресою.

Вищевказані обставини свідчать, що боржник ОСОБА_1 не обізнаний щодо наявності відкритого вищевказаного виконавчого провадження відносно нього, тому заявлений державним виконавцем факт ухилення боржника від виконання судового рішення наданими до подання матеріалами не підтверджений.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що дане подання державного виконавця не обґрунтоване, в зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 354, 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи, заявлене в межах виконавчого провадження №76158487.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення даної ухвали.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й.Наумова