Справа № 211/2184/26
Провадження № 2-о/211/132/26
РІШЕННЯ

іменем України

01 квітня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання Медведєвої А.Д.,

заявника ОСОБА_1 , представника заявника - Морозової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту сумісного проживання на момент смерті та перебування на утриманні, -

встановив:

заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, де заінтересованою особою зазначено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, та просить суд встановити факт того, що вона сумісно проживала та перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня його смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки вирішити вказане питання в позасудовому порядку неможливо, у зв`язку з чим заявник змушена звернутися до суду із вказаною заявою.

Ухвалою судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.03.2026 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні заявник та її представник підтримали вимоги заяви та наполягали на її задоволенні.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду не з`явився, повідомлений належним чином та своєчасно про час та місце розгляду справи.

Допитана в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснила, що знайома з ОСОБА_4 та її чоловіком ОСОБА_5 , вона багато років товаришувала з ОСОБА_5 . З ОСОБА_6 проживав десь 23 роки, в тому числі вони жили на " ОСОБА_7 ". Саме туди вона приходила в гості. Подружжя ОСОБА_8 мало спільний бюджет та з урахуванням того, що ОСОБА_5 заробляв значно більше, то він фактично утримував ОСОБА_4 аж до своєї смерті.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що знайома з подружжям ОСОБА_8 . Вони сусіди, знала їх і до придбання ними квартири по АДРЕСА_2 . Офіційно вони в шлюбі з 2012 року, жили весь час разом. ОСОБА_5 заробляв та утримував ОСОБА_4 , вона за ним останні роки доглядала, його карточка була у ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що знайомий з ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , вони є сусідами, проживали в сусідніх під`їздах одного будинку. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були подружжям, весь час проводили разом.

Вислухавши заявника та її представника, допитавши свідків та дослідивши докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 02 березня 2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_2 (а.с. 10 копія свідоцтва про шлюб). За час проживання однією сім`єю вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, піклувалися та підтримували один одного.

Також у період шлюбу подружжям ОСОБА_8 було придбано двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11, 12 копія договору купівлі-продажу, а.с. 13, 14 копії витягів, а.с. 15-17 копія технічного паспорту). У даній квартирі вони проживали разом з березня 2012 року по 02.12.2025, про що свідчить Акт від 19.02.2026 (а.с. 18). На даний час заявник продовжує мешкати у цій квартирі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 , виданим Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради, актовий запис № 4715.

06.01.2026 заявник звернулась до відділу Пенсійного Фонду України з метою оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до рішення № 90 від 12.01.2026 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підстав заяви від 06.01.2026 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», прийнятого ГУ ПФУ в Кіровоградській області, заявнику було відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника. Відмова мотивована тим, що подружжя мають різні адреси реєстрації місця проживання.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Встановлення факту сумісного проживання на момент смерті та перебування на утриманні для заявника мають юридичне значення для оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відповідності до норм статей 3, 4 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з частиною 2 статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд також приймає до уваги пункт 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де зазначено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Згідно з вимогами частини 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається зазначеним у частині другій цієї статті членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії у разі встановлення III групи інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та зазначеним у частині другій цієї статті членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Відповідно до частини 1 статті 44 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

За полженнями пункту 2.3. розділу ІІ Постанови Правління Пенсійного фонду України Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Постанова) до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також надаються такі документи:

8) документи про місце проживання (реєстрації);

9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

Відповідно п. 2.11. розділу ІІ Постанови за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Згідно з п. 2.26. розділу ІІ Постанови члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Отже, для призначення пенсії має значення встановлення факту постійного проживання члена сім`ї із померлим годувальником. Якщо виникнення права на пенсію залежить від доведення певних фактів особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо постійне проживання особи із годувальником не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим Пенсійний фонд відмовив особі в призначенні пенсії, член сім`ї має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із годувальником.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Надані у справі докази та їх належна оцінка, вказують про наявність достатніх правових підстав вважати, що факт постійного проживання подружжя ОСОБА_8 є доведеним, тому заявлені вимоги в цій частині слід задовольнити.

Щодо перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Заявником, як на підставу задоволення вимоги, надано довідки про нараховані доходи (а.с.19, 20).

Як вбачається з довідки про доходи, виданої відділом методології та звітності Управління з питань виплат ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, щомісячний розмір якої становить з лютого 2022 року по лютий 2023 року 3 295,69 грн, з березня 2023 року по лютий 2024 року 3 395,69 грн., березень 2024 року 3 495,69 грн, з квітня 2024 року по лютий 2025 року 3 722,68 грн, з березня 2025 року по грудень 2025 року 3 873,16 грн. У свою чергу, ОСОБА_2 отримував пенсію за Списком №1, яка на лютий 2022 року становила 14 666,73 грн., з березня 2022 року червень 2022 року 16 644,25 грн, з липня 2022 року по листопад 2022 року - 16 670,29 грн, з грудня 2022 року по лютий 2023 року 16 688,77 грн, з березня 2023 року по лютий 2024 року 18 188,77 грн., з березня 2024 року по лютий 2025 року 19 763,81 грн, з березня 2025 року по грудень 2025 року 21 263,81 грн.

Надані у справі докази та їх належна оцінка, отримані показання свідків, також вказують про наявність достатніх правових підстав вважати, що заявник отримувала незначну пенсію і інших доходів не мала, тобто фактично перебувала на утриманні свого чоловіка, так як його пенсія в п`ять разів перевищувала її пенсію. За таких обставин, оскільки встановлення факту перебування на утриманні чоловіка має для заявника юридичне значення і потрібне для оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, суд вважає за необхідне встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на викладене заявлені вимоги підлягають повному задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 263-265, 293, 294, 315, 319, 354-355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 ) до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 01 квітня 2026 р.

Суддя Д.М. Ніколенко