ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

31 березня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Макарова М.О., ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чечелівського районного суду міста Дніпра від 21 січня 2026 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2026 року ОСОБА_1 подав безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на рішення Чечелівського районного суду міста Дніпра від 21 січня 2026 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліку протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, зобов`язавши скаржника надати квитанцію про сплату судового збору або підстави для звільнення, відстрочення, розстрочення або зменшення розміру судового збору.

24 березня 2026 року від ОСОБА_1 на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій апелянт зазначви, що звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з положеннями п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» мають бути враховані предмет та підстави позову.

Спірні правовідносини у цій цивільній справі не стосуються виконання ОСОБА_1 військового чи службового обов`язку, як і не стосуються його захисту як учасника бойових дій.

Дійсно, пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Суд констатує, що зазначена норма має відсильний характер і не містить вичерпного переліку справ, у яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, установлені Законом України від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Зокрема, у пункті 18 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зазначено, що учасникам бойових дій надаються пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини 1 статті 5 Закону «Про судовий збір» викладено, з-поміж інших, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19 та від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що хоча вказана норма пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку порушених прав, однак порушені права нерозривно пов`язані саме із статусом учасника бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які, в свою чергу, встановлені Конституцією України та іншими законами.

Таким чином, апелянт у цій справі не звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а відтак його апеляційна скарга не відповідає вимогам процесуального закону, оскільки до скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Враховуючи предмет спору в даній справі, а саме про стягнення грошових коштів, судовий збір за звернення з цією апеляційною скаргою належить сплаті на загальних підставах.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2026 року про залишення апеляційної скарги без руху визначено розмір судового збору у даній справі в сумі 1597,44 грн (1331,20 грн*150%*0,8).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

Частиною другою статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи те, що скаржником не усунуто недоліки апеляційної скарги відповідно до ухвали Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2026 року, для забезпечення можливості реалізації конституційного права на апеляційне оскарження необхідно продовжити йому строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 127, 185, 357 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Чечелівського районного суду міста Дніпра від 21 січня 2026 року, зазначеного в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2026 року, протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

У разі невиконання ухвали і неусунення недоліку в наданий строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржнику.

Суддя М.О. Макаров