Справа №:755/2570/26
Провадження №: 2-о/755/157/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2026 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., перевіривши матеріали заяви окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту, що має юридичне значення.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О. 19 лютого 2026 року.

З метою визначення підсудності даної справи 20 лютого 2026 року судом направлено запит до органу реєстрації щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання позивача.

11 березня 2026 року судом отримано інформацію про зареєстроване місце проживання позивача.

З 16 березня 2026 року по 20 березня 2026 року настав період тимчасової непрацездатності судді Хромової О.О.

Вивчивши зміст поданої заяви з доданими до неї документами, суд приходить до таких висновків.

У поданій заяві заявник просить встановити факт розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрованого 15 червня 2018 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис 1216, з 24 листопада 2023 року.

На обґрунтування заяви зазначила, що 15 червня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб. У зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану з 24 лютого 2022 року, ОСОБА_1 іммігрувала до Ісландії, де отримала дозвіл на проживання. Перебуваючи в Ісландії, заявник подала заяву про розірвання шлюбу. Вказана заява розглянута заступником окружного комісара у Західній Ісландії

01 листопада 2023 року з ухваленням відповідного рішення, яке набрало законної сили 24 листопада

2023 року. Водночас, Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у реєстрації розірвання шлюбу відмовлено, серед іншого, вказано на те, що в рішенні Окружного комісару у Західній Ісландії від

01 листопада 2023 року у справі про розірвання шлюбу відсутня інформація про номер актового запису про шлюб, що розривається та місце реєстрації шлюбу, відсутні повні відомості про подружжя. Поряд з цим, заявником належним чином легалізовано документи, які засвідчують факт розірвання шлюбу, у відповідності з положеннями Гаазької конвенції 1961 року, тому надання дозволу на виконання рішення іноземного суду не вимагаються.

Перебуваючи на території Ісландії заявник скористалася своїм правом на розірвання шлюбу та реалізувала його у встановленому порядку. Відповідно у даній ситуації необхідним є саме встановлення факту розірвання шлюбу, та наступне його визнання компетентними органами держави. Водночас, Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) факт розірвання шлюбу не визнається.

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи (частина третя статті 124 Конституції України).

За змістом частини першої статті 15 ЦК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом частин першої, другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

-встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

Суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

Обґрунтовуючи вимоги заяви ОСОБА_1 зазначила, що з 2018 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Однак, заявник скористалася своїм правом на розірвання шлюбу та реалізувала його у встановленому порядку, рішенням Окружного комісару у Західній Ісландії від 01 листопада

2023 року за заявою ОСОБА_1 шлюб розірвано, рішення набрало законної сили 24 листопада 2023 року.

Відповідно до статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання рішення іноземного суду - поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом.

Порядок визнання в Україні іноземних судових рішень, що не підлягають примусовому виконанню, регулюються ЦПК України та міжнародними конвенціями, які ратифіковані Україною.

Суд звертає увагу заявника, що питання щодо визнання та виконання рішень іноземних судів, міжнародних комерційних арбітражі в Україні, надання дозволу на примусове виконання рішень третейських суддів врегулюванні розділом IX ЦПК України

Згідно зі статтею 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

У разі, якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Принцип взаємності означає, що рішення суду певної держави повинно визнаватись та виконуватись в Україні, якщо тільки немає доказів того, що рішення українських судів не визнаються і не можуть бути виконані на території такої держави.

Таким же чином регулюється дане питання і в статті 11 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України

№ 12 від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу України» не потребують виконання, в тому числі, рішення про розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи:

1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання;

2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні;

3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, процедура визнання іноземного рішення, передбачена статтями 464-466 ЦПК України, є самостійною та окремою процедурою, необхідною для досягнення юридичних цілей, що стосуються надання іноземному акту юридичної сили національного рішення на території України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту розірвання шлюбу іноземним судом, не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Вказане не позбавляє ОСОБА_1 звернутися до суду із клопотанням про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, у порядку, визначеному розділом IX ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», статтями 260, 293, 315, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя О.О. Хромова