Провадження №2/447/174/26
Справа №447/3046/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

/заочне/

01.04.2026 року місто Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,

за участю: секретаря судового засідання Стемпель А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»,

до відповідача: ОСОБА_1 ,

про: стягнення заборгованості,

за участю:

представник позивача: не з`явився;

відповідач: не з`явився;

Обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" звернулося до Миколаївського районного суду Львівської області суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №437882-КС-001 від 27.11.2021 в сумі 25 211,69 грн.

Ухвалою суду від 13.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на 06.11.2025. Також ухвалою від 13.10.2025 було задоволено клопотання позивача про витребування доказів у АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК».

У судове засідання 06.11.2025 сторони не з`явилися. Згідно прохальної частини позовної заяви, позивач просив суд проводити розгляд справи без участі уповноваженого представника, та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка причин неявки в судове засідання не повідомила, докази вручення/невручення відповідачці судової повістки про виклик до суду, станом на дату проведення судового засідання, на адресу суду не повернулись.

Враховуючи неявку відповідачки в судове засідання, розгляд справи було відкладено на 04.12.2025.

Надалі у зв`язку із неявкою відповідачки в судові засідання, розгляд справи неодноразово відкладався, в останнє на 27.03.2026.

При цьому поштові відправлення, якими суд направляв відповідачці копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви із додатками, повістки про виклик до суду на 27.01.2026, 27.02.2026 повернулися на адресу суду без вручення адресату, із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

17.02.26 на адресу суду надійшла відповідь АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» щодо надання запитуваної інформації.

В судове засідання 27.03.2026 учасники справи в черговий раз не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Суд звертає увагу на те, що згідно з положеннями ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до положень ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Отже, у разі якщо судова повістка направлена судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Відтак, оскільки судові повістки про виклик до суду неодноразово направлялись відповідачу за зареєстрованою адресою його місця проживання, згідно встановленої судом інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, відповідач вважається таким, що був належним чином повідомлений про розгляд справи судом.

Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала свої місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено п.п. 108, 109 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270.

Отже, для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою. З огляду на це, відсутність відповідача за адресою проживання, на яку направлялася повістка, не може бути перешкодою для розгляду справи.

Крім того, судовий виклик відповідачки в судове засідання додатково здійснювався через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Суд також приймає до уваги те, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain).

У своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року, Європейський суд з прав людини, вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 43 ЦПК України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Однак, в жодне із призначених судом судових засідань, відповідачка не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до норм ч.ч.1,3,4 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Частиною 1 статті 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Статтею 281 ЦПК України передбачено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи той факт, що відповідачка будучи належним чином повідомленою про дачу, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася та не повідомила причин неявки, відзив на позов не подала, а позивач у позовній заяві зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи №447/3046/25 та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно ч.4,5 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведені вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 27.03.2026, є дата складення повного судового рішення - 01.04.2026.

Правова позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач, посилається на те, що 27.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" та ОСОБА_1 укладено Договір №437882-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, ТОВ "Бізнес позика", 21.07.2023 направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір №437882-КС-001 про надання кредиту. 27.11.2021 ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №437882-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Зі своєї сторони ТОВ "Бізнес позика", направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-1185, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено.

Таким чином, 27.11.2021 року між ТОВ "Бізнес позика", та ОСОБА_1 було укладено Договір №437882-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Зазначає, що ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 13 000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті).

Однак, Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором №437882-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти на загальну суму 7600,00 грн., та станом на дату подання позову до суду, згідно розрахунку заборгованості за договором №437882-КС-001 за відповідачем числиться заборгованість в розмірі 25 211,69 грн., яка складається із : суми прострочених платежів по тілу кредиту - 11 785,57 грн та суми прострочених платежів по процентах - 11 514,77 грн., суми прострочених платежів за комісією - 1 911,35 грн.

Правова позиція відповідача.

Відповідачка не скористалася своїм процесуальним правом, відзив на позовну заяву не подала.

Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що ТОВ «Бізнес Позика» 27.11.2021 направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір №437882-КС-001 про надання кредиту.

27.11.2021 відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №437882-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою (додаток 7).

27.11.2021 між ТОВ "Бізнес позика" та ОСОБА_1 укладено Договір №437882-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором G-1185 у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію».

Відповідно до п.1 Договору ТОВ "Бізнес позика" надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 13 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес позика".

Строк, на який надається кредит 24 тижнів. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 0,86362667, фіксована. Комісія за надання кредиту становить 1 950,00грн. Загальний розмір наданого кредиту: 13 000,00грн. Строк дії Договору: до 14.05.2022. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 28 560,00грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 3 571,87грн процентів. Дата видачі кредиту 27.11.2021. Дата повернення кредиту 14.05.2022.

Протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів (п.2 договору).

Відповідно до умов п. 4. у разі прострочення Позичальником дати сплати чергового платежу визначеного Графіком платежів, Кредитодавець має право нараховувати штраф за кожний випадок такого порушення строків сплат на початок наступного дня після дня обов`язкового платежу, визначеного Графіком платежів, що встановлюється у розмірах, що наведені нижче та відповідно Розділу 5 Правил. У разі прострочки на 1 день, розмір штрафу встановлюється в розмірі - 10 % від загальної суми простроченої заборгованості. У разі прострочки на 2 дні, розмір штрафу встановлюється в розмірі - 20 % від загальної суми простроченої заборгованості. У разі прострочки на 3 дні, розмір штрафу встановлюється в розмірі - 30 % від загальної суми простроченої заборгованості.

У договорі відображено графік платежів (п.3 договору).

Згідно з п.5 Договору Позичальник має право повністю або частково достроково повернути кредит без будь-якої додаткової плати, пов`язаної з достроковим поверненням, у тому числі шляхом збільшення суми періодичних платежів, про що він зобов`язаний повідомити Кредитодавця з оформленням відповідного документа.

Відповідно до п.6 Договору Позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення Договору відмовитися від Договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів, про що зобов`язаний повідомити Кредитодавця у письмовій формі до закінчення вказаних 14 календарних днів. В такому випадку Позичальник зобов`язаний протягом 7 календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від Договору повернути Кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з Договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення включно за ставкою, встановленою пунктом 1 цього Договору.

Згідно п.7 Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами , текст яких розміщено на сайті Кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає Договір.

Вказаний договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-1185.

Із паспорта споживчого кредиту від 27.11.2021, дослідженого в судовому засіданні, суд встановив, що цей письмовий доказ містить інформацію та контактні дані ТОВ «Бізнес Позика» як кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, порядок повернення кредиту (відсотки, комісію).

З анкети клієнта ОСОБА_1 від 27.11.2021, заповненої нею, при отриманні кредиту вбачається, що сума бажаного кредиту - 13 000,00 грн, номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів: № НОМЕР_2 .

З інформаційної довідки платіжної системи «FONDY» від 21.07.2021 вбачається, що ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало на банківську картку позичальника № НОМЕР_3 кошти за кредитним договором №437882-КС від 27.11.2021 в сумі 13 000,00 грн, платіжний спосіб VISA.

З інформації, наданої суду АТ «Райффайзен банк» на виконання ухвали від 13.10.2025, встановлено, що банківська картка НОМЕР_3 емітована на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 . На картковий рахунок 27.11.2021 було зарахування коштів у сумі 13000,00грн.

Відповідно до доданих до позову розрахунків заборгованості за кредитом та довідки про стан заборгованості, заборгованість відповідача за Договором №437882-КС від 27.11.2021 станом на 25.08.2025 становить 25 211,69 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 11 514,77 грн; суми прострочених платежів по процентах - 11 514,77 грн., суми прострочених платежів за комісією.

Оцінка суду.

Як вбачається із позовної заяви, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу невиконання зобов`язань позичальником за договором про надання банківських послуг, отже є зобов`язальними і регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст.3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.ч.7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується у порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що між відповідачкою ОСОБА_1 та ТОВ «Бізнес Позика» в установленому законом порядку був укладений Договір про надання кредиту №437882-КС-001 від 27.11.2021 в електронній формі за умовами якого ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало на банківську картку відповідачки, шляхом безготівкового переказу, грошові кошти в сумі 13 000,00 грн. які відповідачка використала на власні потреби. Факт отримання кредитних коштів відповідачем не спростовано.

Однак, відповідачка належним чином умов кредитного договору не виконувала, в зв`язку з чим в неї виникла заборгованість, яка згідно долученого до справи розрахунку заборгованості становить 25 211,69 грн, що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту - 11 785,57 грн, суми прострочених платежів по процентах - 11 514,77 грн. нарахованих за період із 27.11.2021 по 14.05.2022, тобто в межах строку дії договору, та по комісії - 1 911,35,

Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, чи підтверджували повну чи часткову сплату боргу, відповідачкою не надано, відтак розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом.

З огляду на викладене, на підставі досліджених матеріалів справи та аналізу норм чинного законодавства, суд доходить висновку, що відповідачка зі свого боку не виконала умови договору, чим порушила права та законні інтереси позивача, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а тому позовні вимоги, спрямовані на відновлення порушених прав та законних інтересів позивача, є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами, а відтак з відповідачки на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» слід стягнути заборгованість за договором №437882-КС-001 від 27.11.2021 про надання кредиту у розмірі 25 211,69 грн, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 11 785,57 грн; сума прострочених платежів по процентах - 11 514,77 грн., по комісії - 1 911,35 грн.

Судові витрати.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 грн.

Враховуючи, що позов задоволено повністю, судовий збір в сумі 2 422,40грн слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись статями 10-13,49,76-81,141,247,258,259,263-265,268,280,282,289,354,355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованість за договором Договір про надання кредиту №437882-КС-001 від 27.11.2021 в сумі 25 211,69 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" - 2 422,40грн судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Лесі Українки,26 офіс 411;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Повне рішення складено 01.04.2026.

Суддя Роман ДЖУС