Справа 346/4427/25
Провадження 2/206/503/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року суддя Самарського районного суду м. Дніпра Сухоруков А.О., розглянувши в місті Дніпрі в порядку письмового провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором надійшла до Самарського районного суду міста Дніпра для розгляду на підставі ухвали судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 вересня 2025 року.

Представник позивача просить суд:

- стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 973721047 від 25.10.2023 року у розмірі 73124,21 грн.;

- стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судові витрати, пов`язані з розглядом справи: судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

І. Стислий виклад позиції представника позивача, заперечень відповідача.

Представник позивача обґрунтовує позовні вимоги тим, що 25.10.2023 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір N? 973721047 на суму 14 400,00 грн.

Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора BJZA-8236.

Саме Відповідач ініціював укладення Кредитного договору, оформивши Заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між Відповідачем та Первісним кредитором не був би укладений.

Одночасно з підписанням Кредитного договору, Первісний кредитор відправив на електронну адресу, вказану Відповідачем у Заявці, електронного листа з повідомленням про успішне підписання Кредитного договору та вкладеним у нього примірником електронного Кредитного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту.

Кредитний договір укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію та вважається таким що за провини наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Отже, у Кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов Кредитного договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки.

Отже, Позивачем доведено факт укладення Кредитного договору між Первісним кредитором та Відповідачем.

Згідно умов Кредитного договору, Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував Відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 14 400,00 грн 25.10.2023 на банківську карту N? 5167-80XX-XХХХ-7722 Відповідача, яку Відповідач вказав у Заявці при укладенні Кредитного договору.

Отже, Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі.

28.11.2018 між Первісним кредитором та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу N? 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1

31.07.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу N? 31/0724-01.

08.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем укладено Договір факторингу N? 08/07/25-E відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.

Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором становить 73124,21 грн., яка складається з: 14399,60 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 58724,61 грн. - заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. У зв`язку із зазначеними обставинами, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» вказану суму та судові витрати, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи (а.с. 1-15).

Представник позивача повідомлений про розгляд справи належним чином, шляхом направлення судової повістки поштою. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін на адресу суду не надходило. Представник просить суд розглянути справу за відсутності представника позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, шляхом направлення судової повістки поштою, згідно відзиву на позовну заяву просив розглянути всі подані ним клопотання без його участі.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідач не визнає позовні вимоги, оскільки кредитний договір з додатками, наданий Позивачем у електронних копіях, не був укладений ні в якій формі: ні в паперовій ні в електронній, тому що його оригіналу не існує. Для підтвердження цього факту Відповідач просить Суд витребувати оригінал Кредитного договору з додатками у Позивача і у Первісного кредитора. Він не має власного примірника оригіналу вказаного договору і не визнаю наданих Позивачем копій, оскільки особисто не підписував їх жодним способом і не отримував їх примірників підписаних Первісним кредитором. Жодний документ в матеріалах справи не підписаний мною особисто. Докази ідентифікації та верифікації Відповідача, її реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі Первісного кредитора, фактичного надсилання їй одноразового паролю-ідентифікатора, фактичного підписання примірника оригіналу Кредитного договору та додатків до нього Відповідачем відсутні. Довідки, видані самим ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» як зацікавленою особою, за відсутності інших доказів, не є належним, допустимим та достатнім доказом таких обставин. QR код під текстом не є електронним підписом і нанесений на текст не Відповідачем особисто, а невстановленою особою. Підпис і печатка первісного кредитора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та підписи Відповідача на копіях Кредитного договору з додатками відсутні. Попередня письмова згода Відповідача та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на використання при вчиненні правочинів відтворення підпису і печатки Первісного кредитора за допомогою засобів механічного електронного або іншого копіювання, у якій мають міститися зразки відповідного аналога власноручних підписів, також відсутня.

Електронна версія договору повинна бути в форматі, який відображається на екранах різних технічних засобів телекомунікацій зі збереженням цілісності (зміст тексту договору не втрачено і не змінено з моменту його укладення) та читабельності. Надані Позивачем копії Кредитного договору - просто тексти виконані невідомо ким, які не дозволяють встановити волевиявлення Сторін і не відповідають імперативним вимогам до електронних документів.

За відсутності оригіналу Кредитного договору не можна встановити достовірно, які його умови, у тому числі розміри процентної ставки та строк нарахування відсотків були погоджені Сторонами, а до текстів документів, односторонньо виготовлених та наданих Позивачем у копіях для подання до Суду, могли бути внесені будь-які відомості, вигідні Позивачу, саме тому такі копії, не підписані ОБОМА сторонами, підлягають відхиленню. Доказування Позивача ґрунтується на припущеннях, але суд не може ґрунтувати рішення на припущеннях.

У даному випадку оскільки відповідач ставить під мотивований сумнів відповідність поданих копій оригіналам та достовірність їх як доказів, єдиним можливим доказом дотримання письмової форми (незалежно, паперової чи електронної) є оригінал кредитного договору, який повинен давати змогу довести його цілісність та справжність, прийняття рішення на основі лише копії електронного доказу не відповідає нормам статей 77, 78, 79, 95, 100 ЦПК України, ст. 1055 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг) та принципу безпосереднього дослідження доказів Судом. Надані Позивачем копії електронних документів не є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, тому що ні Суд, ні Відповідач не може перевірити її достовірність та незмінність змісту, що згідно з ч. 5 ст. 100 ЦПК України має наслідком відхилення цього електронного доказу.

Відповідач не заперечує договір виключно через те, що він міг бути укладений в електронній формі, але заперечує проти копій електронного договору через те, що він не був укладений ні в паперовій ні в електронній формі, тому що відсутній його підписаний обома Сторонами.

Не підписані Відповідачем умови кредитування не можуть бути застосовані до правовідносин Сторін. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

Недоведеність перерахунку коштів Відповідачу Первісним кредитором, а отже і виникнення у нього прав, які могли перейти від нього Позивачу. Про перерахування кредитних коштів позичальнику фінансова установа повинна мати беззаперечні належні докази руху коштів у безготівковому порядку з усіма належними реквізитами для ідентифікації платника, одержувача та призначення платежу. Копія ЛИСТА-ДОВІДКИ ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» сама по собі не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту виникнення між сторонами правовідносин з кредитування та отримання відповідачем кредитних коштів.

Розрахунок суми вимог не є їх доказом оскільки не є джерелом доказування і не є первинним бухгалтерським документом. Сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Розрахунок заборгованості самостійно, за відсутності первинних документів, не може вважатися доказом, який підтверджує суму видачі банком кредиту позичальнику, суми траншів кредиту, дату коли саме та яка сума кредитних коштів була повернута позичальником банку за відображеним у ньому періодом і як наслідок загальну суму боргу тощо. Розрахунки надані Позивачем не підтверджують розмір заборгованості тому, що не відповідають умовам наданих копій договору та вимогам законодавства, оскільки видача позики Первісним кредитором не відбулася, доказами чого стануть витребувані первинні документи та виписки з його рахунку, про що детально викладено у попередніх пунктах, то і строк кредитування та нарахування відсотків перебіг не почав.

Позивачем не надано Суду доказів фактичної оплати по попереднім Договорам факторингу та отримання Відповідачем повідомлень про набуття права вимоги кожним кредитором, як і доказів відправлення таких повідомлень. Не тільки Позивачем, але і Первісним кредитором, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» чи ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» досудових вимог до Відповідача не пред`являлось. Враховуючи те, що він ВЗАГАЛІ не був повідомлений про вимоги Позивача до моменту звернення останнього до Суду з позовом, Позивачем не виконано власні обов`язки фактора на момент подання позову, має місце прострочення кредитора і позов поданий Позивачем передчасно. По-друге, Позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за право вимоги по Договору факторингу від 28.11.2018 р. та всіх Додаткових угод до нього між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». По-третє, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» не могло набути права вимоги, які не існували на момент договору факторингу, і передати їх подальшим кредиторам. Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу.

За право вимоги конкретно до Відповідача Позивач сплатив 1101,17 грн. (остання колонка витягу з реєстру боржників до договору факторингу), і тепер має намір збагатитися за її рахунок за рішенням Суду у 75 разів, це ще не рахуючи заявлених ним попередньо 7000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Це такі вимоги Позивач вважає добросовісними, розумними та справедливими? Тому вважає не тільки законним, а і справедливим вимагати, щоб Позивач довів свої вимоги.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення по справі на користь протилежної сторони. Отже, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі, а не Суду. У справах про стягнення кредитних коштів на банк або іншу фінансову установу покладений обов`язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право банку на пред`явлення будь-якої вимоги. Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України. У зв`язку з зазначеним просив у задоволенні позову відмовити (Т. 1 а.с. 205-221).

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Відповідно до ч.ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Відповідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Ухвалою суду від 17 листопада 2025 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (Т. 1 а.с. 202).

01.12.25 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (Т. 1 а.с. 205-221).

10.12.25 від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі (Т. 2 а.с. 1-14).

11.12.25 від відповідача надійшли заперечення (на відповідь на відзив) (Т. 2 а.с. 18-26).

13.01.26 від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі (Т. 2 а.с. 26, 27).

Ухвалою від 31.03.2026 у задоволенні клопотання про витребування доказів відмовлено.

За правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 25.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису, було укладено договір кредитної лінії № 973721047 (Т. 1 а.с. 67-55). За умовами договору сума кредиту становить 14400,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язуються повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, строком на 30 днів, які були перераховані на платіжну картку 5167-80ХХ-ХХХХ-7722. Проценти нараховуються за процентною ставкою 244,55 відсотків річних, що на день укладення договору становить 0,67 відсотків від суми кредиту за кожен день користування. У разі якщо дисконтний період буде продовжено, за період з наступного дня 24.11.2023 р. проценти нараховуються за ставкою 695,07 відсотків річних, що на день укладення договору становить 1,90 відсотків в день. Після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту. За перші 30 днів дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість кредиту становить 17294 грн. 40 коп. та включає в себе витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 2894 грн. 40 коп. Орієнтовна реальна процентна ставка складає 828,48% річних, загальна вартість першого траншу за кредитом складає 120,10% від суми першого траншу.

Разом з договором ОСОБА_1 підписав також Паспорт споживчого кредиту (Т. 1 а.с. 63-66), який містить умови, аналогічні викладеним у Кредитному договорі.

Виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Манівео швидка фінансова допомога» обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 14400, грн. ОСОБА_1 за договором № 973721047 від 25.10.2023 на картку № 5167-80ХХ-ХХХХ-7722 підтверджується довідкою № 973721047/23052025/Э від 23.05.2025 ( Т. 1 а.с. 168).

Відповідно до розрахунку заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» вбачається, що за договором № 973721047 від 25.10.2023 за ОСОБА_1 обраховується заборгованість у розмірі 73124,21 грн., яка складається з: 14399,60 грн. - заборгованість по кредиту; 58724,61 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом (Т. 1 а.с. 90-92).

28 листопада 2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (Т. 1 а.с. 135-141).

28 листопада 2019 року та 31 грудня 2020 року, 31 грудня 2021 року, 31 грудня 2022 року, 31 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» було укладено додаткові угоди №№ 19, 26, 27, 31, 32 до договору факторингу № 28/1118-01 (Т. 1 а.с. 146-153, 157, 159).

31 липня 2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (Т. 1 а.с. 120-126).

08 липня 2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» було укладено договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (Т. 1 а.с. 106-112).

Відповідно до копії платіжних інструкцій № 297 від 17 липня 2025 року, № 319 від 12 серпня 2025 року, № 319 від 13 серпня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» суми 1500000,00 грн., 1001329,88 грн., 100,00 грн., призначення платежу: часткова оплата фінансування за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025 (Т. 1 а.с. 96-98).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 08/07/25-Е від 08 липня 2025 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 973721047 від 25.10.2023 у загальному розмірі 73124,21 грн., з яких: 14399,60 грн. - заборгованість по кредиту; 58724,61 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом (Т. 1 а.с. 103, 104).

З наданої до позовної заяви виписки з особового рахунку за кредитним договором № 973721047 від 25.10.2023, станом на 31.07.2025 заборгованість ОСОБА_1 складає 73124,21 грн., а саме: 14399,60 грн. - заборгованість по кредиту; 58724,61 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом (Т. 1 а.с. 89).

В обґрунтування витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено:

- копію свідоцтва адвоката Соломко Олексія Володимировича про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 7073/10 та довіреність від 11 серпня 2025 року укладеної між «Фінансова компанія «Ейс» та адвокатом Соломко Олексієм Володимировичем (Т. 1 а.с. 86, 87);

- договір про надання правничої допомоги № 11/08/25-01 від 11.08.2025 року відповідно до якого погоджено вартість послуг до договору (Т. 1 а.с. 85-87);

- додаткову угоду № 4 до договору про надання правничої допомоги № 11/08/25-01 від 11.08.2025 року, якою узгоджено зобов`язання адвоката перед клієнтом (Т. 1 а.с. 84);

- протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 11/08/25-01 від 11.08.2025 року (Т. 1 а.с. 88).

- акт прийому-передачі наданих послуг від 22.08.2025, відповідно до якого виконано послуги: вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є ОСОБА_1 , за кредитним договором № 973721047 від 25.10.2023, 2 год., 1000,00 грн.; складення позовної заяви ТОВ «ФК «Ейс» до позичальника, яким є ОСОБА_1 , за кредитним договором № 973721047 від 25.10.2023, 2 год., 5000,00 грн.; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 973721047 від 25.10.2023 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 , 1 год., 500,00 грн.; підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 973721047 від 25.10.2023 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 , 1 год., 500,00 грн. (Т. 1 а.с. 83).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов`язку. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором.

Відповідно до п. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30.09.2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.

Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ч. 2 ст. 640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч. 1с т. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно ч. 2 ст. 1081 ЦК України грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу.

Верховний Суд України в своїй постанові у справі № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року дійшов висновку про те, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суди дійшли обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

08 липня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» відповідно до укладеного договору факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до якого права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 973721047 від 25.10.2023 у загальному розмірі 73124,21 грн. перейшло до позивача.

Суд не берє до уваги доводи відповідача, які зазначені у відзиві, оскільки на підтвердження вказаних обставин відповідачем не надано жодного доказу.

Однак, враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_1 дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого ним кредиту ні перед первісним кредитором, ні перед новим, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язань у розумінні наведених вище норм ЦК України, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, а саме у розмірі 73124,21 грн., з яких 14399,60 грн. - заборгованість по кредиту; 58724,61 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,42 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду.

З приводу витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Так, згідно з положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій-третій статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12 ,46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таку правову позицію щодо застосування норм права висловив Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04).

Суд звертає увагу на те, що предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. При цьому, зі змісту позовної заяви вбачається, що її складання не потребувало від фахівця у галузі права, будь-яких надмірних додаткових зусиль та знань, тому, як наслідок, сума витрат на її написання є значно завищеною. У тексті позову здебільшого наведені норми чинного законодавства, використання яких є виключно типовим для даного виду цивільно-правових спорів, та процесуальні застереження, формулювання та наявність яких визначена нормами ЦПК України. Окрім цього безпосередньо представник позивача участь у судових засіданнях не приймав.

У зв`язку із чим, суд доходить висновку, що позивачем не обґрунтовано розмір витрат на правничу допомогу в їх повному обсязі, адже витрати часу на консультацію та написання позовної заяви, підготовки адвокатського запиту та клопотання про витребування доказів у сумарній кількості 6 годин є завищеними, відтак сума таких витрат є неспівмірною, оскільки не відповідає складності справи та наданому адвокатом об`єму допомоги.

Вивчивши надані документи, перевіривши обсяг наданих послуг, суд вважає суму витрат на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн. такою, що є співмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) та витраченим на це часом.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 15, 16, 509, 526, 530, 610, 611, 612, 623, 633, 634, 1050, 1054 - 1055, 1077-1078, 1081 ЦК України, ст.ст. 2, 13, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, оф. 2005) заборгованість за кредитним договором № 973721047 від 25.10.2023 року в розмірі 73124 (сімдесят три тисячі сто двадцять чотири) гривні 21 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, оф. 2005) понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 42 копійки та витрати на правову допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини вимог про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 01 квітня 2026 року.

Суддя А.О. Сухоруков