Провадження № 6/679/14/2026
Справа № 679/1009/22
У Х В А Л А

27 березня 2026 року місто Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Грибанова Л.О., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про фальсифікацію доказів, покладених в рішенні суду, введення суд в оману, вчинення кримінального правопорушення позивачем, визнання рішення таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

25 березня 2026 року до Нетішинського міського суду від заявника ОСОБА_1 надійшла заява (вх. №1839/26 від 25 березня 2026 року) про фальсифікацію доказів, покладених в рішенні суду, введення суд в оману, вчинення кримінального правопорушення позивачем, визнання рішення таким, що не підлягає виконанню.

Зі змісту скерованої до суду заяви про фальсифікацію доказів, покладених в рішенні суду, введення суд в оману, вчинення кримінального правопорушення позивачем, визнання рішення таким, що не підлягає виконанню, вбачається посилання заявника ОСОБА_1 на цивільну справу №679/1009/22 з необхідністю вирішення вимог: 1) припинити стягнення коштів з ОСОБА_1 за рішенням суду від 28 березня 2023 року, на підставі рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 06 грудня 2010 року, 2) вказати в ухвалі суду про введення суд в оману позивачем ОСОБА_2 , 3) направити матеріали справи №679/1009/22 на розслідування до Генеральної прокуратури та повідомити ДБР про ознаки вчинення злочину.

Так, відповідно до ст.183 ЦПК України, що визначає загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, ч.1) будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, …, 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі, 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника, 5) підстави заяви (клопотання, заперечення), 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення), 7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

При цьому, ст.183 ч.2 ЦПК України також унормовано, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі, в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Водночас, вивченням заяви ОСОБА_1 , за змістом якої висунуто вимоги: 1) припинити стягнення коштів з ОСОБА_1 за рішенням суду від 28 березня 2023 року, на підставі рішення Апеляційного суду Хмельницької області від -6 грудня 2010 року, 2) вказати в ухвалі суду про введення суд в оману позивачем ОСОБА_2 , 3) направити матеріали справи №679/1009/22 на розслідування до Генеральної прокуратури та повідомити ДБР про ознаки вчинення злочину, встановлено, що остання взагалі не відповідає приписам, визначеним у ст.183 ч.1 ЦПК України, а саме, у скерованій до суду заяві не зазначено повні ідентифікаційні данні щодо учасників судового провадження, у відповідності до положень цивільно-процесуального законодавства, що, в цілому, унеможливлює визначення цивільного або ж іншого (кримінального, адміністративного) провадження, за яким скеровано означене звернення, оскільки, викладені зміст та підстави останнього повністю не відповідають суті позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу (справа №679/1009/22 (провадження №2/679/58/2023), на яку є посилання заявника ОСОБА_1 у заяві.

Крім того, висунуті за змістом заяви про фальсифікацію доказів, покладених в рішенні суду, введення суд в оману, вчинення кримінального правопорушення позивачем, визнання рішення таким, що не підлягає виконанню, вимоги, а саме: 1) припинити стягнення коштів з ОСОБА_1 за рішенням суду від 28 березня 2023 року, на підставі рішення Апеляційного суду Хмельницької області від -6 грудня 2010 року, 2) вказати в ухвалі суду про введення суд в оману позивачем ОСОБА_2 , 3) направити матеріали справи №679/1009/22 на розслідування до Генеральної прокуратури та повідомити ДБР про ознаки вчинення злочину, взагалі не надають можливості визначити мету звернення по відношенню саме до цивільного позову ОСОБА_2 у цивільній справі про стягнення коштів в порядку регресу (справа №679/1009/22 (провадження №2/679/58/2023), у якій ухвалено рішення Нетішинського міського суду від 28 березня 2023 року, зі змістом якого заявник ОСОБА_1 категорично не погоджується.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд, проаналізувавши зміст наданої до суду заяви ОСОБА_1 , який, в цілому, унеможливлює визначення суті та підстав, за якими скеровано означене звернення, оскільки, висунуті вимоги є суперечливими та не надають можливості навіть встановити вид судочинства та ідентифікувати судове провадження, за яким скеровано звернення, що ініціює заявник ОСОБА_1 , а також, встановивши невідповідність заяви приписам, визначеним у ст.183 ч.1 ЦПК України, вважає за необхідне повернути заяву ОСОБА_1 заявнику без розгляду, оскільки, згідно положень ст.183 ч.4 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог ст.183 ч.1, ч.2 ЦПК України, повертає її заявнику без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи ст.6 п.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі, й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави (Рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі «Осман проти Сполученого королівства» та Рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі»).

У зв`язку з наведеним, повернення заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки, після усунення вказаних вище невідповідностей вимогам закону, сторона має право повторного звернення до суду із вказаною заявою, оскільки, у відповідності до положень ст.185 ч.7 ЦПК України, повернення позовної заяви (заяви, подання, клопотання) не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 83, 175, 183, 185, 258-261, 263, 271, 353, 436 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про фальсифікацію доказів, покладених в рішенні суду, введення суд в оману, вчинення кримінального правопорушення позивачем, визнання рішення таким, що не підлягає виконанню, повернути заявнику без розгляду.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 право на повторне звернення з відповідною позовною заявою (заявою, поданням, клопотанням) до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалу про повернення заяви може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: