ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м.Суми

Справа №592/9681/24

Номер провадження 22-ц/816/53/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Сидоренко А. П.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

у присутності :

представника позивача ОСОБА_1 та 3-ї особи ОСОБА_2 - адвоката Конященкової Тетяни Владленівни,

представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Скородєда Сергія Івановича,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка подана його представником - адвокатом Скородєдом Сергієм Івановичем, на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 вересня 2024 року у складі суді Князєва В.Б., ухвалене у м. Суми,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Національна страхова компанія «Оранта», про відшкодування шкоди,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 27 вересня 2023 року о 09 год. 00 хв. у м. Суми по вул. Веретенівська, ОСОБА_3 , керуючи т.з. Audi A6, н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , під час здійснення повороту ліворуч не надав переваги в русі та допустив зіткнення з автомобілем Toyota Highlander, н.з НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , яким керував ОСОБА_1 . Внаслідок зазначеної автопригоди, що сталася поблизу будинку 2/19 по вул. Веретинівській в м. Суми, автомобілі отримали механічні пошкодження.

09 січня 2024 року Ковпаківський районний суд м. Суми, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення № 592/135/24, (провадження № 3/592/153/24), встановив вину ОСОБА_3 в порушенні пункту 16.13 Правил дорожнього руху України, що стало причиною ДТП та постановив накласти на відповідача адміністративне стягнення у виді штрафу.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 автомобіль Toyota Highlander, н.з НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , зазнав значних пошкоджень.

Відповідно до висновку експерта вартість відновлювального ремонту на усунення пошкоджень, завданих автомобілю Toyota Highlander без урахування ПДВ складає 511586,44 грн. Розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобілю Toyota Highlander без урахування ПДВ складає 329722,47 грн.

ПАТ «НАСК «Оранта» виплатила власниці пошкодженого ОСОБА_3 транспортного засобу страхове відшкодування у розмірі 207070,80 грн.

Різниця між вартістю відновлювального ремонту на усунення пошкоджень, завданих автомобілю Toyota Highlander, визначених висновком експерта від 10 січня 2024 року та сумою виплаченого відшкодування становить 304515,64 грн (511586,44 грн - 207070,80 грн). Витрати на проведення експертизи становлять 4752,40 грн.

Також ОСОБА_1 поніс витрати, не пов`язані з ремонтом транспортного засобу: на послуги евакуатора - 4200 грн; на проведення обстеження та лікування, що пов`язані із травмами, отриманими при ДТП в розмірі 4652,50 грн.

Позивач зазнав фізичних страждань, які були викликані струсом мозку, перебуванням на стаціонарному лікуванні, що порушило його звичний розпорядок життя та робочі плани, негативно відобразилося на результатах діяльності.

Посилаючись на зазначені обставини ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь відшкодування в сумі 368120,54 грн, а саме: 304515,64 грн - різниці між вартістю відновлювального ремонту на усунення пошкоджень, завданих автомобілю Toyota Highlander, та сумою виплаченого страхового відшкодування; 4752,40 грн - витрат на проведення експертизи; 4200 грн - витрат на послуги евакуатора; 4652,50 грн - витрат на проведення обстеження та лікування, пов`язане із травмами отриманими при ДТП; 50000 грн - відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 328120 грн 54 коп., а саме: 304515 грн 64 коп. - різниці між вартістю відновлювального ремонту на усунення пошкоджень, завданих автомобілю Toyota Highlander та сумою виплаченого страхування; 4752 грн 40 коп. - витрати за проведення експертизи; 4200 грн - витрати на послуги евакуатора; 4652 грн 50 коп. - витрати на проведення обстеження та лікування; 10000 грн - відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3281 грн 21 коп.

Не погодившись із рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував, що у висновку товарознавчої експертизи № 77/2023 визначено розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota Highlander в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, що становить 329722,47 грн. ПАТ НАСК «Оранта» відшкодувала власнику автомобіля ОСОБА_5 шкоду у розмірі 207070,80 грн двома платежами. Позивач надав до суду докази понесених витрат на відновлення транспортного засобу у розмірі 301756,02 грн, що складається із вартості запасних частин - 209356,02 грн, та вартості ремонтних робіт - 92400 грн. Відтак різниця між фактичним розміром шкоди, завданим автомобілю Toyota Highlander та сумою страхового відшкодування становить 94685,22 грн.

Також зауважує, що позивач не зазначив з яких підстав він звернувся за висновком експерта для проведення товарознавчої експертизи, враховуючи, що відповідно до положень статті 34.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Вважає, що вартість проведеної експертизи в сумі 4752,40 грн підлягає стягненню з ПАТ НАСК «Оранта», як з належного відповідача.

Посилаючись на положення статей 24, 29 цього ж Закону заявник наголошує на тому, що витрати за послуги евакуатора у розмірі 4200 грн та витрати на проведення обстеження та лікування позивача в сумі 4652,50 грн також підлягають стягненню з ПАТ НАСК «Оранта».

Заявник апеляційної скарги переконаний в тому, що суд першої інстанції не у достатній мірі дослідив надані позивачем докази, які стосуються проведення ремонту транспортного засобу, та ухвалив стягнути на користь ОСОБА_1 заявлену ним суму витрат у повному обсязі, хоча позивач таких витрат не зазнав. Звертає увагу на ту обставину, що кошти пов`язані з ремонтними роботами, відповідно до акту виконаних робіт від 30 вересня 2024 року на суму 92400 грн, сплачені власником автомобіля ОСОБА_2 , а відшкодовуються позивачу, який таких витрат не поніс.

Сума понесених безпосередньо позивачем витрат у розмірі 209356,02 грн відшкодована майже повністю ПАТ НАСК «Оранта» (страхове відшкодування у розмірі 207070,80 грн.) Відтак заявник вважає, що суд розглянув справу з неналежним суб`єктним складом.

Відзиву на апеляційну скаргу в установлений апеляційним судом строк позивач не подав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення представника позивача та 3-ї особи, яка заперечила проти задоволення позовних вимог, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та вбачається з матеріалів справи, що постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 січня 2024 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП (а.с.7). За змістом постанови: 27 вересня 2023 року о 09 год. 00 хв. в м. Суми по вул. Веретенівська водій ОСОБА_3 , керуючи т.з. Audi A6, н.з. НОМЕР_1 , під час здійснення повороту ліворуч не надав переваги в русі та допустив зіткнення з автомобілем Toyota Highlander, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався назустріч прямо. Внаслідок пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, пасажир т.з. Audi ОСОБА_6 отримала легкі тілесні ушкодження. Такими діями ОСОБА_3 порушив пункти 16.13 Правил дорожнього руху України.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №216605663 від 03 вересня 2023 року. Строк дії договору з 04 вересня 2023 року по 03 вересня 2024 року.

Страхова сума на одного потерпілого:

за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 320000 грн;

за шкоду, заподіяну майну - 160000 грн.

Забезпечений транспортний засіб - Audi А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1997 року випуску, VIN НОМЕР_3 .

Розмір франшизи - 2500 грн ( а.с. 157).

Крім того, ОСОБА_3 уклав з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» договір комплексного страхування «Автопарасолька» ЕДЦ 0031784 від 03 вересня 2023 року, поліс №216605663.

Предметом договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної страхувальником або іншою особою, цивільна відповідальність якої застрахована, майну третіх осіб, під час експлуатації забезпеченого транспортного засобу - Audi А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1997 року випуску, № кузова/шассі НОМЕР_3 .

Страхова сума - 100000 грн.

Строк дії договору з 04 вересня 2023 року по 03 вересня 2024 року.

Згідно з умовами договору, виплата страхового відшкодування здійснюється лише після того, як буде повністю вичерпано страхову суму за одним страховим випадком за полісом ОСЦПВВНТЗ (а.с. 174, 197 зворот).

На підтвердження своїх витрат з евакуації транспортного засобу після ДТП 27 вересня 2023 року ОСОБА_1 подав до суду акт наданих послуг №2314 загальною вартістю 1200 грн, підписаний надавачем послуг - ФОП ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , а також довідку АТ КБ «ПриватБанк» з реквізитами рахунку ФОП ОСОБА_8 , на якій міститься рукописний напис «Послуги евакуатора 3000 грн ОСОБА_1 » (а.с. 55, 56).

28 вересня 2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 повідомили страховика про подію ДТП (а.с. 173, 176).

28 вересня 2023 року ОСОБА_1 був госпіталізований до нейрохірургічного відділення СОКЛ на період до 06 жовтня 2023 року. 09 жовтня 2023 року позивач знову був госпіталізований до неврологічного відділення КЗ СОР СОКЛ на період до 17 жовтня 2023 року. Відповідно до виписок, внаслідок отриманої травми при ДТП, що відбулося 27 вересня 2023 року у ОСОБА_1 діагностовано струс головного мозку з вираженим цефалгічним синдромом та гіпертензивним синдромом (а.с.58-59).

На проведення обстеження та лікування ОСОБА_1 витратив 4652,50 грн, з яких: 3000 грн за МРТ головного мозку та шийного відділу хребта, згідно акту надання послуг №273 від 09 жовтня 2023 року (а.с.61) та 1652,50 грн на медичні препарати та засоби (фіскальний чек на суму 183,60 грн від 11 жовтня 2023 року, фіскальний чек на суму 1288,90 грн від 09 жовтня 2023 року, фіскальний чек на суму 180 грн від 09 жовтня 2023 року) (а.с. 62).

22 грудня 2023 року автомобіль Toyota Highlander, р.н. НОМЕР_2 був оглянутий представником ПАТ «НАСК «ОРАНТА», складений протокол (акт) огляду транспортного засобу (а.с. 170).

23 січня 2024 року власниця пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_2 подала до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» заяву про страхове відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, а саме транспортному засобу Toyota Highlander, р.н. НОМЕР_2 , при цьому заперечила завдання шкоди іншому майну та здоров`ю (а.с. 168).

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування, здійсненого на підставі звіту №57-D/14/91 від 27 березня 2024 року, складеного на замовлення ПАТ «НАСК «ОРАНТА», матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу Toyota Highlander, 2018 року випуску, р.н. НОМЕР_2 внаслідок пошкодження при ДТП з врахуванням зносу деталей, що замінюються, склав 244961,97 грн, коефіцієнт зносу транспортного засобу на день страхового випадку - 48,03%, вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 414297,38 грн (а.с. 164).

Згідно зі страховим актом №ОЦВ-23-18-98527/1 та відповідно до поданої ОСОБА_2 заяви про страхове відшкодування ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 02 квітня 2024 року здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 157500 грн (виходячи з наступного розрахунку: 160000 грн (ліміт по договору страхування) - 2500 грн франшизи (а.с. 163 зворот, 164).

Додатково за договором комплексного страхування «Автопарасолька» ЕДЦ 0031784 від 03 вересня 2023 року та згідно страхового акту № ДЦВ-24-18-105835/1 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 02 квітня 2024 року ОСОБА_2 було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 49570,80 грн (виходячи з наступного розрахунку: 244961,97 грн - 35391,16 грн (ПДВ) - 157500 грн (виплачені за актом №ОЦВ-23-18-98527/1) (а.с. 196, 197).

03 квітня 2024 року ОСОБА_2 отримала від ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплати на загальну суму 207070,80 грн (49570,80 грн + 157500 грн) (а.с. 44).

Розрахунки страхового відшкодування здійснені без урахування витрат сторони позивача на лікування, експертизу та евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

На підтвердження витрат, понесених на ремонт автомобіля, позивач надав накладну з переліком придбаних складових частин та фіскальний чек на загальну суму 209356,02 грн (а.с. 50-52), акт виконаних робіт від 30 квітня 2024 року з ремонту автомобіля Toyota Highlander, р.н. НОМЕР_2 , підписаний ФОП ОСОБА_9 та власницею транспортного засобу ОСОБА_2 , а також квитанція про сплату за ремонт 92400 грн (а.с. 45-53).

Крім того, позивач надав до місцевого суду копії платіжних інструкцій про перерахування коштів в оплату товарів та послуг, на плату поштових послуг, без уточнення зв`язку цих документів з відновленням пошкодженого транспортного засобу.

Відповідно до висновку експерта № 77/2023 за результатами автотоварознавчого дослідження від 10 січня 2024 року, поданого до суду позивачем, ринкова вартість автомобіля Toyota Highlander, 2018 року виписку, р.н. НОМЕР_2 на час настання події, що відбулася 27 вересня 2023 року без урахування ПДВ складає 1179935 грн. Вартість відновлювального ремонту на усунення пошкоджень, завданих автомобілю Toyota Highlander, НОМЕР_4 модельного року випуску, р. н. НОМЕР_2 , станом цін на час проведення дослідження без урахування ПДВ на вартість робіт та матеріалів, з урахуванням ПДВ на вартість складових частин складає 511586,44 грн. Розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota Highlander станом цін на час проведення дослідження, без урахування ПДВ на вартість робіт та матеріалів, з урахуванням ПДВ на вартість складових частин, складає 329722,47 грн (а.с. 8-43).

За складання вказаного звіту судовому експерту сплачено 4751,64 грн, що підтверджується квитанцією від 25 грудня 2023 року (а.с. 62).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що отримане позивачем страхове відшкодування є недостатнім для повного відшкодування, відтак з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням, що становить 304515,64 грн, крім того, на користь позивача підлягають стягненню із завдавача шкоди витрати на проведення експертизи, послуги евакуатора, витрати на обстеження та лікування, а також відшкодування завданої моральної шкоди.

Колегія суддів не може погодитися із зазначеними висновками суду першої інстанції в повній мірі з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 1 ст. 22 ЦК України).

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.ч. 1-2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до положень статті 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом положень статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

За змістом статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року по справі № 147/66/17 в черговий раз наголосила, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17).

Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача ОСОБА_3 був пошкоджений автомобіль Toyota Highlander, 2018 модельного року випуску, р. н. НОМЕР_2 , під управлінням ОСОБА_1 , належний на праві власності ОСОБА_2 .

Загальний розмір збитку, завданий власнику пошкодженого транспортного засобу, визначний страховиком становить 414297,38 грн, розмір матеріального збитку, визначений з урахуванням зносу транспортного засобу 48,03%, становить 244961,97 грн.

За виключенням суми франшизи за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (2500 грн) та податку на додану вартість (35391,16 грн) ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатило власниці пошкодженого транспортного засобу відшкодування у розмірі 207070,80 грн (49570,80 грн + 157500 грн) (а.с. 44).

В суді апеляційної інстанції представник позивача підтвердила, що автомобіль Toyota Highlander, р. н. НОМЕР_2 , відремонтований. На підтвердження витрат на відновлення транспортного засобу позивачі надали до місцевого суду накладну з переліком придбаних складових частин та фіскальний чек на загальну суму 209356,02 грн (а.с. 50-52), акт виконаних робіт від 30 квітня 2024 року з ремонту автомобіля Toyota Highlander, р.н. НОМЕР_2 , підписаний ФОП ОСОБА_9 та власницею транспортного засобу ОСОБА_2 , а також квитанція про сплату за ремонт 92400 грн (а.с. 45-53).

Відтак загальний розмір підтверджених позивачем витрат на відновлення транспортного засобу становить 301756,02 грн, з яких страховиком відшкодовані 207070,80 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15, провадження № 14-176цс18, зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування.

Враховуючи, що розмір страхової виплати (відшкодування) є недостатнім для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди, відповідно до положень статті 1194 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням), що становить 94685,22 грн (301756,02 грн - 207070,80 грн).

При цьому апеляційний суд відхиляє твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не мав правових підстав для звернення з позовом у цій справі, оскільки не є власником транспортного засобу та витрат на його відновлення не поніс.

Так у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 335/2566/18 Верховний Суд виснував, якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі ст. 396 ЦК України. Спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху.

Факт правомірності володіння особою транспортним засобом є достатньою підставою, щоб звернутися за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної автомобілю, яким керувала особа під час ДТП.

Звертаючись до місцевого суду з позовом ОСОБА_1 , окрім іншого заявив вимоги про стягнення з відповідача витрат на послуги евакуатора. На підтвердження надав акт наданих послуг №2314 загальною вартістю 1200 грн, підписаний надавачем послуг - ФОП ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , а також довідку АТ КБ «ПриватБанк» з реквізитами рахунку ФОП ОСОБА_8 , на якій міститься рукописний напис «Послуги евакуатора 3000 грн ОСОБА_1 » (а.с. 55, 56).

За змістом положень статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Звертаючись до страховика із заявою про страхове відшкодування власниця пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу Toyota Highlander, р.н. НОМЕР_2 не повідомила про витрати, понесені у зв`язку з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відтак страховик здійснюючи розрахунок страхового відшкодування не врахував цих витрат.

З огляду на зазначені правові висновки щодо застосування норм матеріального закону основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, першочергово повинен нести страховик. Враховуючи, що ліміт відповідальності страховика за додатковим договором добровільного страхування не був вичерпаний, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення витрат на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП з ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована.

В силу положень статей 23, 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:

шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого;

шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;

моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

За страховим полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №216605663 передбачено, що страхова сума за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілого становить 320000 грн.

Проте потерпіла сторона не заявила страховику про понесені витрати на діагностику та лікування позивача ОСОБА_10 , хоча станом на дату звернення із заявою про виплату страхової суми, докази на підтвердження витрат перебували у позивача.

Враховуючи, що ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну життю і здоров`ю за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не був вичерпаний, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення витрат на лікування та діагностику з ОСОБА_3 . Враховуючи, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, першочергово повинен нести страховик, вимоги пред`явлені до завдавача шкоди передчасно.

Крім того, суд першої інстанції помилково визнав збитками, в розумінні ст. 22 ЦК України, понесені позивачем витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 4752,40 грн, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України вони відносяться до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, які підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України.

Проте, враховуючи, що стягненню на користь позивача підлягає різниця між доведеним розміром витрат на відновлення пошкодженого транспортного засобу та розміром страхового відшкодування, тобто висновки автотоварознавчої експертизи, наданої позивачем, не були враховані судом при ухваленні рішення, доводів щодо підстав проведення позивачем вказаного дослідження позовна заява не містить, апеляційний суд не вбачає підстав для врахування витрат на це дослідження при розподілі судових витрат.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність спричинення позивачу, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, моральної шкоди та відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині, з огляду на таке.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Усупереч доводам апеляційної скарги, визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди в сумі 10000 грн, відповідає характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнав позивач в результаті пошкодженням автомобіля, що використовувався ним для виїздів у зв`язку з відрядженнями та по роботі. Крім того, зазначений розмір моральної шкоди повністю відповідає засадам розумності, виваженості і справедливості та підстав для його зменшення колегія судів не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції на підставі п. 1 та п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України належить змінити в частині присудженого до стягнення розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В частині вирішення вимог про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на проведення експертизи, витрат на послуги евакуатора, витрат на обстеження та лікування, рішення місцевого суду належить скасувати з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Пропорційно до частки задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, понесені ним в суді першої інстанції зі сплати судового збору у розмірі 1446,70 грн.

Крім того, пропорційно до частки задоволених вимог апеляційної скарги, з позивача на користь відповідача належить стягнути 2987 грн 53 коп. судового збору за апеляційний перегляд рішення суду.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка подана його представником - адвокатом Скородєдом Сергієм Івановичем, задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 вересня 2024 року змінити в частині визначення розміру відшкодування майнової шкоди та розміру судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, у розмірі 94685,22 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені у суді першої інстанції, що складаються зі сплати судового збору у розмірі 1446,70 грн.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 вересня 2024 року скасувати в частині вирішення вимог про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на проведення експертизи, витрат на послуги евакуатора, витрат на обстеження та лікування, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 відшкодування судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2987,53 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складене 1 квітня 2026 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

А. П. Сидоренко