Номер провадження: 22-ц/813/3549/26
Справа № 522/5149/24
Головуючий у першій інстанції Федчишена Т. Ю.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Лозко Ю.П., Коновалової В.А.

за участю секретаря Булацевської Я.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 17 червня 2025 року, постановлену у складі судді Федчишеної Т. Ю., у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 із застосуванням спільної фізичної опіки, з почерговим проживанням дитини у помешканні кожного з батьків за відповідним графіком,-

установив:

Короткий зміст заяви.

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини із застосуванням спільної фізичної опіки, з почерговим проживанням дитини у помешканні кожного з батьків за відповідним графіком.

Позивачем ОСОБА_1 подано до суду клопотання про призначення у справі судової психологічної експертизи, обґрунтоване тим, що ухвалою суду від 10.09.2024 доручено органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради скласти та подати до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору у даній справі, а саме щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із застосуванням спільної фізичної опіки, з почерговим проживанням дитини у помешканні кожного з батьків за відповідним графіком.

Однак попри це, 04.11.2024 органом опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради була розглянута заява ОСОБА_2 від 17.06.2024 про визначення місця проживання двох дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з матір`ю.

Отже позивач зазначає, що з висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, поданого останнім у даній справі, слідує, що орган опіки та піклування фактично не вирішував питання по суті предмета даного спору.

Крім того, посилається на невідповідність зазначених у висновку обставин та зазначає, що раніше малолітній син ОСОБА_5 сумував за батьком та висловлював бажання частіше його бачити, що встановлено висновком Центру соціальних служб Одеської міської ради від 22.03.2023.

Вважає, що під час тривалого обмеження бачитися з батьком, на думку дітей вплинула матір, а тому для визначення психологічного стану дитини, що потребує спеціальних знань, та для вирішення даної справи, необхідним є призначення судової психологічної експертизи.

На вирішення експертизи просив поставити наступні питання: яким чином сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості матері ОСОБА_2 , особливості її виховної поведінки впливають на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя малолітньої дитини ОСОБА_3 ; чи забороняє матір ОСОБА_2 та/або інші особи спілкуватися та бачитися з батьком ОСОБА_1 . Якщо так, то по якій причині і скільки часу це продовжується; чи погрожувала матір ОСОБА_2 дитині ОСОБА_3 відповідальністю за побачення або спілкування з батьком ОСОБА_1 ; чи спроможний малолітня дитина ОСОБА_3 , з урахуванням його вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища надавати оцінку ставлення кожного з батьків до нього виявляти прихильність до когось з батьків; яке справжнє ставлення малолітньої дитини ОСОБА_3 до батька ОСОБА_1 ; чи має залежність оцінка сімейної ситуації малолітньою дитиною ОСОБА_3 від впливу з боку батьків та інших дорослих; яким чином можуть вплинути умови виховання кожного з батьків на психологічний стан та розвиток малолітньої дитини ОСОБА_3 ; з ким (з батьком чи матір`ю) малолітня дитина ОСОБА_3 хоче проживати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 17 червня 2025 року клопотання ОСОБА_1 про призначення судової психологічної експертизи - задоволено частково.

Призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини із застосуванням спільної фізичної опіки, з почерговим проживанням дитини у помешканні кожного з батьків за відповідним графіком, судову психологічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

1. яким чином сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості батьків: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , особливості їх виховної поведінки впливають на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

2. чи спроможний малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з урахуванням його вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища надавати оцінку ставленню кожного з батьків до нього, виявляти прихильність до когось з батьків;

3. яке ставлення малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до кожного з батьків: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (батька) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (матері).

4. чи можливе, виходячи з індивідуально-психологічних особливостей, емоційного стану, рівня розвитку, інтересів малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , його почергове проживання з кожним з батьків (спільна фізична опіка з почерговим проживанням дитини у помешканні кожного з батьків за відповідним графіком - по тижню, по два тижні, по місяцю, по два місяці, по три місяці тощо). Якщо так, то яким чином воно вплине на його психологічний стан;

5. який психологічний вплив кожного з батьків - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (батька) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (матері) на розвиток дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

6. з ким із батьків - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , бажає проживати.

У решті клопотання - відмовлено.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначає, що ураховуючи предмет позову, а також те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у галузі психології, а до компетенції суду не відноситься вирішення питань спеціального психологічного характеру, та беручи до уваги, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, вважає за необхідне призначити у справі судову психологічну експертизу.

Доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2025 року по справі №522/5149/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про призначення судової психологічної експертизи над малолітньою дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що обставини, для з`ясування яких призначено експертизу, вже були досліджені у попередніх психологічних висновках, зокрема у висновку експерта від 10.12.2024 №2024/12/10, висновках органу опіки та піклування, психологічних характеристиках дітей та інших матеріалів. Ці докази вже містять відповіді на питання, поставлені судом.

Вказує, що суд не обґрунтував, чому наявних доказів недостатньо, не довів необхідність повторного дослідження та не пояснив, які саме обставини неможливо встановити без нової експертизи.

Дублювання питань, які вже були предметом дослідження.

Питання, поставлені на вирішення експерта ухвалою від 17.06.2025, фактично повторюють питання, що вже досліджувались експертом у 2024 році та спеціалістами органів опіки і психологами.

Зазначає про неврахування позиції відповідача щодо експертної установи та переліку питань, суд призначив експертизу без урахування заперечень сторони щодо її доцільності та без погодження експертної установи, що порушує принцип змагальності сторін та призначення експертизи суперечить інтересам дитини.

Діти неодноразово проходили психологічні опитування, що створює для них додаткове психоемоційне навантаження та може погіршити їх психологічний стан. Встановлені обставини свідчать про небажання дітей проживати з батьком.

Згідно з висновками психологів, органу опіки, матеріалами справи та поясненнями дітей, вони бояться батька, не бажають проживати з ним та вважають проживання з матір`ю найбільш безпечним і комфортним.

Експертиза використовується для затягування розгляду справи.

Оскільки психологічні обставини вже встановлені, призначення нової експертизи фактично спрямоване на затягування розгляду справи, а не на з`ясування нових істотних обставин.

Позиція учасників справи.

Не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_2 як необґрунтовану та спрямовану на затягування справи, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2025 залишити без змін.

Вказує, що призначення незалежної експертизи не лише відповідає інтересам дитини, а й є правомірним кроком у напрямку відновлення контакту з батьком, забезпечення рівності сторін у судовому процесі та виконання вимог чинного законодавства України.

Також зазначає, що оскаржувана ухвала є законною та належним чином обґрунтованою.

Щодо явки сторін.

В судове засідання з`явилась відповідач та надала суду свої пояснення, позивач просив справу слухати без його участі.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, сторону скаржниці, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).

Суд першої інстанції частково задовольнивши клопотання про призначення експертизи зазначив, що ураховуючи предмет позову, а також те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у галузі психології, а до компетенції суду не відноситься вирішення питань спеціального психологічного характеру, та беручи до уваги, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, вважає за необхідне призначити у справі судову психологічну експертизу.

Колегією суддів погоджується з вказаним висновком з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини із застосуванням спільної фізичної опіки, з почерговим проживанням дитини у помешканні кожного з батьків за відповідним графіком.

Позивачем ОСОБА_1 подано до суду клопотання про призначення у справі судової психологічної експертизи, обґрунтоване тим, що ухвалою суду від 10.09.2024 доручено органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради скласти та подати до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору у даній справі, а саме щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із застосуванням спільної фізичної опіки, з почерговим проживанням дитини у помешканні кожного з батьків за відповідним графіком.

Однак попри це, 04.11.2024 органом опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради була розглянута заява ОСОБА_2 від 17.06.2024 про визначення місця проживання двох дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з матір`ю.

Отже позивач зазначає, що з висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, поданого останнім у даній справі, слідує, що орган опіки та піклування фактично не вирішував питання по суті предмета даного спору.

Крім того, посилається на невідповідність зазначених у висновку обставин та зазначає, що раніше малолітній син ОСОБА_5 сумував за батьком та висловлював бажання частіше його бачити, що встановлено висновком Центру соціальних служб Одеської міської ради від 22.03.2023.

Вважає, що під час тривалого обмеження бачитися з батьком, на думку дітей вплинула матір, а тому для визначення психологічного стану дитини, що потребує спеціальних знань, та для вирішення даної справи, необхідним є призначення судової психологічної експертизи.

На вирішення експертизи просив поставити наступні питання: яким чином сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості матері ОСОБА_2 , особливості її виховної поведінки впливають на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя малолітньої дитини ОСОБА_3 ; чи забороняє матір ОСОБА_2 та/або інші особи спілкуватися та бачитися з батьком ОСОБА_1 . Якщо так, то по якій причині і скільки часу це продовжується; чи погрожувала матір ОСОБА_2 дитині ОСОБА_3 відповідальністю за побачення або спілкування з батьком ОСОБА_1 ; чи спроможний малолітня дитина ОСОБА_3 , з урахуванням його вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища надавати оцінку ставлення кожного з батьків до нього виявляти прихильність до когось з батьків; яке справжнє ставлення малолітньої дитини ОСОБА_3 до батька ОСОБА_1 ; чи має залежність оцінка сімейної ситуації малолітньою дитиною ОСОБА_3 від впливу з боку батьків та інших дорослих; яким чином можуть вплинути умови виховання кожного з батьків на психологічний стан та розвиток малолітньої дитини ОСОБА_3 ; з ким (з батьком чи матір`ю) малолітня дитина ОСОБА_3 хоче проживати.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду письмові заперечення на клопотання про призначення у справі судової психологічної експертизи.

Зазначила, що органом опіки та піклування розглянуто одночасно два звернення, а саме її заява від 17.06.2024 щодо визначення місця проживання двох дітей та заява ОСОБА_1 від 04.07.2024 стосовно підготовки висновку щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 із застосуванням спільної фізичної опіки, з почерговим проживанням дитини у помешканні кожного з батьків за відповідним графіком.

Указує, що упродовж 2022-2024 років діти неодноразово опитувалися працівниками органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Центром соціальних служб Одеської міської ради 22.03.2023 підготовлено характеристику психоемоційного стану, 10.12.2024 підготовлено висновок експерта судової психологічної експертизи міжсімейних відносин, також ухвалою Одеського апеляційного суду у справі № 522/15818/22 було доручено Службі у справах дітей Одеської міської ради провести за участю психолога або іншого фахівця невимушену бесіду, процедуру опитування ОСОБА_3 щодо ставлення дитини до батьків, спілкування з ними та окремо, за результатами якого підготовлено висновок психолога.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Судова експертиза, як один із засобів доказування, сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню та з`ясуванню обставин справи, ефективному вирішенню цивільних справ і постановленню законних і обґрунтованих судових рішень.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом ( ч. 3, ч.4 ст. 103 ЦПК України).

Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2023 у справі № 710/1678/18 (провадження № 61-8345св22), при визначенні місця проживання дитини суди зобов`язані враховувати психологічний стан дитини, проте лише за умови призначення судово-психологічної експертизи у встановленому законом порядку у разі необхідності із урахуванням встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу (ч. 2 ст. 103 ЦПК України).

Психологічна експертиза призначається для з`ясування питань, які потребують спеціальних знань у галузі психології, а саме: встановлення психологічних особливостей віку дитини, його відношення з кожним з батьків, встановлення психологічної сумісності дитини та одного або обох батьків, визначення можливості та способів батьків забезпечити виховання дитини.

Суд, ураховуючи предмет позову, а також те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у галузі психології, а до компетенції суду не відноситься вирішення питань спеціального психологічного характеру, та беручи до уваги, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, вважає за необхідне призначити у справі судову психологічну експертизу.

Що стосується питань, запропонованих позивачем, то на думку суду, такі питання не забезпечать у повній мірі виконання завдань судової психологічної експертизи, ураховуючи її предмет, а також предмет позову.

Частиною четвертою статті 103 ЦПК України передбачено, що питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Враховуючи, що експертиза повинна призначатися для встановлення даних, що входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 103 ЦПК України), а питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта (ч. 1 ст. 103 ЦПК України), суд першої інстанції вважав за можливе, що на вирішення експертизи слід поставити наступні питання: 1. яким чином сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості батьків: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , особливості їх виховної поведінки впливають на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; 2. чи спроможний малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з урахуванням його вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища надавати оцінку ставленню кожного з батьків до нього, виявляти прихильність до когось з батьків; 3. яке ставлення малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до кожного з батьків: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (батька) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (матері); 4.чи можливе, виходячи з індивідуально-психологічних особливостей, емоційного стану, рівня розвитку, інтересів малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , його почергове проживання з кожним з батьків (спільна фізична опіка з почерговим проживанням дитини у помешканні кожного з батьків за відповідним графіком - по тижню, по два тижні, по місяцю, по два місяці, по три місяці тощо). Якщо так, то яким чином воно вплине на його психологічний стан; 5. який психологічний вплив кожного з батьків - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (батька) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (матері) на розвиток дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; 6. з ким із батьків - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , бажає проживати.

Враховуючи вищевикладене та відсутність заперечень від відповідача щодо обраної позивачем експертної установи, суд першої інстанції вважав за можливе доручити проведення експертизи експерту Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, у провадженні суду першої інстанції перебуває цивільна справа за позовом про визначення місця проживання дитини та встановлення порядку здійснення батьківських прав, у тому числі щодо можливості спільної фізичної опіки (почергового проживання дитини з кожним із батьків).

Ухвалою суду першої інстанції призначено судову психологічну експертизу, проведення якої доручено експертам Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України, на вирішення якої поставлено питання щодо психологічного стану дитини, її емоційної прив`язаності до кожного з батьків, особливостей взаємовідносин у сім`ї, а також можливості впровадження моделі почергового проживання з урахуванням найкращих інтересів дитини.

Оскаржуючи ухвалу суду, скаржник посилається на те, що у матеріалах справи вже наявні висновки психолога, а тому призначення нової експертизи є недоцільним, призведе до затягування розгляду справи та може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини.

Колегія суддів не може погодитися з такими доводами з огляду на наступне.

Предметом доказування у справах щодо визначення місця проживання дитини та способу участі батьків у її вихованні є, зокрема, з`ясування психологічного стану дитини, її емоційної прив`язаності до кожного з батьків, умов проживання, особливостей взаємовідносин у сім`ї, а також можливого впливу зміни місця проживання на розвиток та благополуччя дитини.

Вказані обставини потребують спеціальних психологічних знань, а тому можуть бути встановлені, зокрема, шляхом проведення судової психологічної експертизи.

Доводи апеляційної скарги про наявність у матеріалах справи висновку психолога не свідчать про відсутність підстав для призначення експертизи, оскільки суд не позбавлений права оцінити достатність та повноту вже поданих доказів і, у разі необхідності, призначити судову експертизу для більш повного та всебічного з`ясування обставин справи.

Сам по собі факт наявності висновку спеціаліста або психологічного дослідження не виключає можливості призначення судової експертизи, яка проводиться відповідно до вимог процесуального закону, передбачає попередження експерта про кримінальну відповідальність та має іншу доказову природу.

З огляду на характер спірних правовідносин, пов`язаних із визначенням способу реалізації батьківських прав, у тому числі можливості почергового проживання дитини з кожним із батьків, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність отримання спеціальних знань у сфері дитячої психології.

Посилання скаржника на можливе негативне психологічне навантаження на дитину саме по собі не свідчить про незаконність ухвали, оскільки проведення психологічної експертизи передбачає застосування науково обґрунтованих методик дослідження, спрямованих на мінімізацію психоемоційного навантаження та забезпечення найкращих інтересів дитини.

Колегія суддів також враховує, що суд першої інстанції має певну дискрецію, а тому самостійно визначає коло питань, які підлягають вирішенню експертом, та вправі відхилити питання сторін у разі їх невідповідності предмету доказування або наявності у них правової оцінки.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції частково змінив запропоновані сторонами питання, сформулювавши їх у нейтральній формі та виключивши ті, що містили ознаки правової оцінки або припущення щодо наявності певних порушень з боку сторін, що відповідає вимогам процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне визначення експертної установи також є необґрунтованими, оскільки відповідно до положень процесуального закону суд має право визначити установу, якій доручається проведення експертизи, у разі відсутності узгодженої позиції сторін щодо місця проведення такої експертизи.

Матеріали справи не містять даних про неможливість проведення експертизи експертами Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України або про наявність обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви у їх неупередженості чи компетентності.

Посилання скаржника на затягування розгляду справи не може бути підставою для відмови у призначенні експертизи, оскільки повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи має пріоритетне значення порівняно зі швидкістю розгляду справи, особливо у спорах, що стосуються прав та інтересів дитини.

Зупинення провадження у справі на час проведення експертизи відповідає положенням статей 252, 253 ЦПК України та є процесуальним наслідком призначення експертизи.

Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди скаржника з процесуальним рішенням суду першої інстанції та власної оцінки доцільності проведення експертизи, що саме по собі не свідчить про незаконність оскаржуваної ухвали.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення судової психологічної експертизи, належним чином мотивував відповідне процесуальне рішення, діяв у межах наданих йому повноважень та з дотриманням вимог процесуального закону.

Підстав для висновку про порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення вказаного питання.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для її скасування не вбачається.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 17 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко