У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 609/229/26

2/609/347/2026

01 квітня 2026 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Харлан М.В., ознайомившись із позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» в особі представника Омеляненко Р.Р. через підсистему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього на користь ТОВ «Споживчий центр» суму заборгованості за кредитним договором № 13.01.2024 -100000067 від 13.01.2024 р. в розмірі 6930,00 грн.

Ухвалою судді Шумського районного суду Тернопільської області від 16 березня 2026 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позову без руху для усунення виявлених недоліків.

Копія ухвали суду була направлена позивачу ТОВ «Споживчий центр» та його представнику Омеляненко Р.Р. до електронних кабінетів.

Згідно довідки про доставку електронного листа документ доставлено до електронних кабінетів позивача та його представника 17.03.2026 р. о 07:20:03.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху було вказано на необхідність надати суду докази, що підтверджують факт отримання та користування відповідачем позичковими коштами за вказаним вище договором, із врахуванням інформації, яка міститься: 1) в п. 4.1. Оферти від 13.01.2024 р., яким передбачено, що способом перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-74XX-XXXX-2997; 2) в Заявці на отримання кредиту від 13.01.2024 р., у котрій зазначено реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за даним та наступними договорами: 5168-74XX-XXXX-2997.

Однак позивачем на виконання вказаної ухвали не додано суду вищевказані докази, тим самим не усунуто недоліків, на які вказано в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, станом на 01 квітня 2026 року недоліки, на які вказано в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, - позивачем не усунуто.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави («Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

У відповідності до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене, вищезазначену позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Окрім цього, вважаю за доцільне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення такої.

В зв`язку з наведеним, повернення заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки, після усунення вказаних вище невідповідностей вимогам закону, позивач має право повторного звернення до суду із вказаною заявою.

У відповідності до положень п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», яка регламентує повернення судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги, позивач має право заявити клопотання про повернення сплаченої суми судового збору.

Керуючись ст.293, 294, 185 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити представнику позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, а також право заявити клопотання про повернення сплаченої суми судового збору.

Копію ухвали надіслати представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена 01 квітня 2026 року.

Суддя: М.В. Харлан