Справа № 523/8904/19
Провадження №6/523/94/26
У Х В А Л А

"27" березня 2026 р. м. Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді Середи І.В.

за участю секретаря Ячменьової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в місті Одесі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа,

УСТАНОВИВ:

18 лютого 2026 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» ТОВ «Капіталресурс» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача з ПАТ КБ «ПриватБанк» на правонаступника - ТОВ «Капіталресурс» у виконавчому листі № 523/8904/19, виданому від 27 грудня 2019 року Пересипським (Суворовським) районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та видачу дубліката виконавчого листа.

Заява обґрунтована тим, що рішенням суду стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором, на виконання якого 27 грудня 2019 року виданий виконавчий лист.

22 серпня 2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Капіталресурс» укладений договір факторингу, за яким відступлено право вимоги за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_1

23 березня 2023 року органом виконавчої служби було завершено виконавче провадження та повернуто виконавчий лист. Оскільки наразі виконавчий документ відсутній у стягувача та не перебуває на виконанні, тому заявник вважає його втраченим, у зв`язку з чим просить видати його дублікат.

24 лютого 2026 року суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання боржника.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про розгляд заяви повідомлялися належним чином, в матеріалах справи є клопотання заявника про розгляд справи у відсутності їхнього представника.

Боржниця ОСОБА_1 , представник стягувача АТ КБ «ПриватБанк» та представник заінтересованої особи Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із клопотаннями до суду не зверталися, причини неявки суду не повідомляли, копія заяви з додатками направлялася заявником вказаним учасникам одночасно із подачею її у суд.

Неявка учасників процесу в силу ч.3 ст.442 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подана заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

У провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

25 листопада 2019 року Пересипським (Суворовським) районним судом м. Одеси ухвалено рішення, яким позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 21 травня 2013 року в розмірі 4293,64 грн, яка складається із заборгованості за кредиту 4293,64 грн та судові витрати у розмірі 1921 грн, в іншій частині вимог відмовлено.

Рішення набрало законної сили 27 грудня 2019 року. На виконання рішення суд видав виконавчий лист.

23 березня 2023 року Пересипський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі у виконавчому провадженні № 61760730 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа видав постанову про закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документу стягувачу АТ КБ «ПриватБанк».

22 серпня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Капіталресурс» уклали договір факторингу № 8-22-08/2025, відповідно до якого АТ КБ «ПриватБанк» відступило ТОВ «Капіталресурс», а ТОВ «Капіталресурс» набуло право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором від 21 травня 2013 року, укладеного з боржницею ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва, а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до положень ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові ВС від 19.02.2020р. по справі №2-3897/10.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Отже, із змісту вказаних норм видно, що можлива заміна стягувача на його правонаступника, тому подана заява у цій частині є обґрунтованою та законною, тому підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги про видачу дубліката виконавчого листа слід зазначити наступне.

Як вбачається із АСВП 23 березня 2023 року Пересипський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі у виконавчому провадженні № 61760730 видав постанову про закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документу стягувачу АТ КБ «ПриватБанк».

За відомостями АСВП наразі виконавчий лист на виконанні у органах виконавчої служби не перебуває.

Таким чином, існують достатні підстави вважати, що попередній кредитор АТ КБ «ПриватБанк» постанову про повернення виконавчого документу у виконавчому провадженні № 63007733 разом із оригіналом виконавчого листа не отримував, за договором факторингу його не передавав, на виконанні в органах виконавчої служби він не перебуває, що свідчить про його втрату.

Відповідно до пп. 17.4 п.17 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Строк пред`явлення виконавчого листа у справі № 523/9494/19 до 27 грудня 2022 року.

Частиною 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VIII) передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Суть переривання строку полягає у тому, що при настанні зазначених обставин перебіг строку починається спочатку, а час, який минув до перерви, до нового строку не зараховується.

Згідно з постановою Верховного Суду України від 05 жовтня 2016 року у справі № 910/18165/13 після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження).

Подібний за змістом висновок щодо перебігу, переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, викладений у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 723/3410/15-ц, від 29.01.2020 у справі №344/19847/18, від 23.09.2020 у справі №2-2630/10.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 30.06.2020 у справі № 6/2515/739/2012 належним доказом підтвердження надсилання стягувачу у виконавчому провадженні постанови про повернення виконавчого документа є квитанція про відправлення та повідомлення про вручення рекомендованого листа.

Оскільки стягувач постанови про повернення виконавчого документу не отримував, то й перебіг строків на повторне пред`явлення виконавчого документу до виконання не починався. Разом з тим, Верховний Суд в постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 344/18277/18 зазначає, що стягувач, який пред`явив виконавчий документ до примусового виконання з урахуванням засад здійснення виконавчого провадження має законні очікування, що рішення суду буде виконане.

Таким чином, факт втрати оригіналу виконавчого листа органом виконавчої служби або засобами поштового зв`язку є таким, що об`єктивно не залежав та не міг залежати від волі стягувача.

Оскільки, на даний час відсутні будь-які активні виконавчі провадження щодо виконання вищезазначеного виконавчого документа, враховуючи факт відсутності оригіналу виконавчого документу у правонаступника та у попереднього стягувача, можна зробити висновок, що виконавчий лист № 523/8904/19, виданий Пересипським (Суворовським) районним судом м. Одеси 27 грудня 2019 року, був втрачений, що унеможливлює виконання судового рішення.

Також враховуючи, що строк пред`явлення виконавчого документа у даній справі переривався, рішення суду до даного часу не виконано, то суд вважає, що заяву слід задовольнити та видати дублікат виконавчого листа.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 354, 442 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» про заміну сторони у виконавчому провадженні та видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити.

Замінити стягувача АТ КБ «ПриватБанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» (, місцезнаходження: просп. С. Бандери, 28А, м. Київ, 04073) у виконавчому провадженні з виконання рішення Пересипського (Суворовського) районного суду м. Одеси у справі № 523/8904/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 21 травня 2013 року в розмірі 4293,64 грн та судових витрат у розмірі 1921 грн.

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» (, місцезнаходження: просп. С. Бандери, 28А, м. Київ, 04073) дублікат виконавчого листа від 27 грудня 2019 року у справі № 523/8904/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 21 травня 2013 року в розмірі 4293,64 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Ухвала складена та підписана 27 березня 2026 року

Суддя