Провадження № 2/369/6461/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

судді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Дубицької М.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 0143/06/2021/0959 від 04.06.2021 року у розмірі 318 623,70 грн. та судовий збір у розмірі 3 823,48 грн.

Представник відповідача подав до суду клопотання, згідно якого просить суд зупинити провадження у справі № 369/17793/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 911/1338/25 про визнання неплатоспроможним боржника фізичної особи ОСОБА_2 , яка перебуває у провадженні Господарського суду Київської області.

В обґрунтування клопотання вказує, що публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі Позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 (далі Відповідач, поручитель) заборгованості за кредитним договором № 0143/06/2021/0959 від 04.06.2021 у розмірі 318 623,70 грн та судового збору у розмірі 3 823,48 грн. Ухвалою суду у справі № 369/17793/25 відкрито провадження за вказаним позовом. Водночас, у провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/1338/25 за заявою ОСОБА_2 (далі основний боржник, третя особа у цій справі) про визнання його неплатоспроможним. Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.05.2025 у справі № 911/1338/25 відкрито провадження про неплатоспроможність ОСОБА_2 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Ведмедєва С.С. 14.05.2025 Господарським судом Київської області в установленому порядку здійснено публікацію оголошення № 76049 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 . До Господарського суду Київської області 11.06.2025 надійшла заява АБ «Укргазбанк» про визнання грошових вимог до боржника у сумі 323468,18 грн, яка стосується того самого кредитного зобов`язання, забезпеченням якого є порука Відповідача у цій справі. Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.06.2025 у справі № 911/1338/25: визнано грошові вимоги АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 у сумах: 4 844,80 грн до задоволення вимог кредиторів; 318 623,38 грн позачергово, забезпечені заставою майна боржника; також визнано грошові вимоги АТ КБ «Приватбанк» у відповідних сумах. Відповідно до частини 1 статті 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Таким чином, обов`язки поручителя є акцесорними (додатковими) і нерозривно пов`язані з основним зобов`язанням. Припинення основного зобов`язання тягне за собою припинення поруки. За матеріалами справи № 911/1338/25 встановлено, що основний боржник ОСОБА_2 володіє на праві власності легковим автомобілем, який перебуває в заставі ПАТ АБ «Укргазбанк», що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Вимоги АБ «Укргазбанк» у справі про неплатоспроможність визнані позачерговими та забезпеченими заставою майна боржника. Ринкова вартість предмета застави (автомобіля) значно перевищує суму заборгованості перед Позивачем за кредитним договором. Отже, основне кредитне зобов`язання ОСОБА_2 перед АБ «Укргазбанк» буде повністю погашено в процедурі банкрутства шляхом реалізації предмета застави, внаслідок чого основне зобов`язання припиниться. Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 251 Цивільного процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. При цьому суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. У даному випадку існує об`єктивна неможливість розгляду справи № 369/17793/25 до завершення справи № 911/1338/25, оскільки: 1. Предметом позову у справі № 369/17793/25 є стягнення заборгованості з поручителя за кредитним договором основного боржника. 2. У справі № 911/1338/25 вирішується питання погашення того самого кредитного зобов`язання за рахунок реалізації заставного майна основного боржника. 3. Існування та обсяг обов`язків поручителя (Відповідача) безпосередньо залежить від долі основного зобов`язання, яке є предметом розгляду у справі про банкрутство. 4. Реалізація предмета застави у процедурі банкрутства, вартість якого значно перевищує суму заборгованості, призведе до повного погашення основного зобов`язання і, відповідно, до припинення поруки на підставі статті 559 ЦК України. 5. Розгляд справи № 369/17793/25 до завершення справи № 911/1338/25 може призвести до ухвалення взаємовиключних судових рішень та порушення принципу правової визначеності. Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності зупинення провадження у справах про стягнення з поручителя, коли основне зобов`язання є предметом розгляду в іншому судовому процесі, результати якого можуть вплинути на обсяг чи саме існування обов`язків поручителя.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що підлягають встановленню обставини про те, чи існує, станом на дату розгляду клопотання про зупинення провадження, об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи. Суд спроможний розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.06.2025 у справі № 911/1338/25 вирішено заяву АБ «Укргазбанк» від 11.06.2025 б/№ (вх. № 6170) задовольнити. Визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» () до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у сумах: 4844,80 грн - до задоволення вимог кредиторів; 318 623,38 грн. - позачергово, забезпечені заставою майна Боржника. Фактично, Господарський суд Київської області вже визнав факт наявності заборгованості в сумі 318 623,38 грн. за кредитним договором, що може мати преюдиційне значення для даної справи. Окрім цього, в матеріалах справи № 369/17793/25 наявні і інші докази на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором розрахунок заборгованості та виписка по рахунку. Обставини про те, що розмір заборгованості зменшиться в майбутньому за рахунок реалізації автомобіля не є підставою для зупинення провадження в даній справі. В разі, часткового або повного погашення заборгованості за договором в майбутньому, суд після отримання виконавчого листа, на підставі заяви Банку або боржника визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Враховуючи вищевикладене, просив відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі № 369/17793/25.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місця розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 251 ЦПК України визначені випадки, за яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Так, у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Представником відповідача у клопотанні як підставу для зупинення справи зазначено, що предметом позову у справі № 369/17793/25 є стягнення заборгованості з поручителя за кредитним договором основного боржника, у справі № 911/1338/25 вирішується питання погашення того самого кредитного зобов`язання за рахунок реалізації заставного майна основного боржника.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як зазначив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19, метою зупинення провадження у справі згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Основним критерієм відповідно до вказаного пункту визначення наявності підстав для зупинення провадження у справі є неможливість розгляду справи.

У постанові Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 903/636/20, від 29 грудня 2021 року у справі № 910/5610/21 акцентовано увагу на тому, що для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному випадку з`ясовувати, зокрема, чим саме обумовлюється неможливість розгляду справи до розгляду іншої справи іншим судом з метою забезпечення сторонам розумних строків розгляду їх справ.

При цьому сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у даній справі, а також саме по собі зазначення про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для зупинення провадження у справі.

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, зокрема, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи цьому суду.

Дана справа знаходиться у провадженні суду з 26.09.2025 року та перебуває на стадії підготовчого провадження, завданнями якого, за положеннями ч. 1 ст. 189 ЦПК України, є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

У пункті 33 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Верховний Суд України у своїй постанові від 07 жовтня 2015 року по справі № 6-1367цс15 визначив, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Крім того, обов`язок суду щодо зупинення провадження у справі з мотивів наявності іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства може мати місце, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість їх розгляду та з урахуванням предметів спору у цих справах.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Таким чином, зобов`язання, які виникають із кредитного договору, в силу своєї правової природи, є грошовими зобов`язаннями.

Враховуючи те, що у рамках даної справи поручитель забезпечував належне виконання зобов`язань боржника за договором кредиту, то у випадку порушення таких зобов`язань, поручитель відповідає у тому ж обсязі, що і боржник, а саме повинен повернути відповідну суму коштів.

Вище наведена правова позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 128/4543/15-ц, у якій зазначено, що за змістом поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Вимога до поручителя може бути пред`явлена виключно за умови настання обставин, передбачених абзацом 2 частини першої статті 553 ЦК України, - у випадку порушення зобов`язання боржником. Факт порушення зобов`язання (невиконання або неналежного його виконання) боржником як підстава позову (вимоги) до поручителя має встановлюватися у кожній справі.

Відтак, суд вважає, що зупинення провадження без достатніх правових і фактичних підстав у цій справі призведе до порушення розумних строків вирішення спору, буде суперечити правам та законним інтересам обох сторін.

Ураховуючи викладене та беручи до уваги зміст позовних вимог, зважаючи на те, що вимоги банку основним боржником ще не задоволені, підстави для зупинення провадження у справі відсутні, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81, 84, 251, 260 ЦПК України, суд, -

постановив:

у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Лапченко