Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/840/26
Провадження № 2/376/1203/2026
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

25 березня 2026 року м.Сквира

Суддя Сквирського районного суду Київської області Ловінська С.С., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИЛА:

Представник позивача звернувся до Сквирського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 80,9 кв. м, житловою площею 37,8 кв. м з господарськими будівлями і спорудами, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 4.2130 га, розташованої на території Сквирської ОТГ (бувшої Буківської сільської ради) Білоцерківського району Київської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:003:0001, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,0949 га, розташованої по АДРЕСА_1 , призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:031:0019, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку він не встиг належним чином оформити за життя.

Ознайомившись з вказаним заявою та доданими до неї додатками, суд доходить висновку про залишення позову без руху виходячи з наступного.

За змістом п.п. 4, 5 ч. 5ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, крім іншого, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог

національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом и чи договором, або інший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить визначити у рішенні. Натомість, позивачем не вірно обрано спосіб захисту прав. Спосіб захисту це матеріально-правовий засіб примусового характеру, за допомогою якого відбувається відновлення, визнання порушеного, оспорюваного права чи законного інтересу особи.

Спосіб захисту повинен: а) відповідати змісту порушеного права (матеріально-правова вимога повинна співвідноситись із обставинами порушення права чи законного інтересу), б) забезпечувати реальне поновлення прав у випадку задоволення позову (в результаті виконання рішення суду особа фактично повернеться в той стан, в якому перебувала до моменту порушення її права чи законного інтересу).

Обставини викладені у позовній заяві не відповідають п. 5 ч.3ст. 175 ЦПК України, оскільки позовна заява не містить викладу суті порушень, допущених відповідачем.

Як вбачається з листа Сквирської державної нотаріальної контори від 25.02.2026 позивачу роз`яснено, що він пропустив строк для прийняття спадщини, та рекомендовано звернутись до суду.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», звернув увагу судів, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Таким чином, в даному випадку позивачу необхідно викласти обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а саме навести поважні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, з моменту її відкриття після смерті батька, що заважали йому звернутись до нотаріальної контори.

Визнання права власності на майно в порядку спадкування на майно померлого в даному випадку не може бути ефективним способом захисту.

Також слід роз`яснити позивачу, що невірно обраний спосіб захисту є підставою для відмови у позові.

Згідно з ч. 3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.175,185 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направити позивачу.

Надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали у встановлений строк, позовна заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С. С. Ловінська