УХВАЛА

31 березня 2026 року

м. Київ

справа № 358/1501/15

провадження № 61-1633ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Сердюка В. В.

розглянув заяву ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 20 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року, ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 07 червня 2022 року, постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року та постанову Верховного Суду від 12 квітня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Заочним рішенням від 21 жовтня 2015 року Богуславський районний суд Київської області у задоволенні позову відмовив.

Ухвалою від 17 грудня 2015 року Апеляційний суд Київської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а заочне рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвалою від 22 листопада 2018 року у справі № 2-917/11 Богуславський районний суд Київської області у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року відмовив.

Постановою від 06 березня 2019 року Київський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 22 листопада 2018 року - без змін.

Постановою від 04 березня 2020 року у справі № 2-917/11 Верховний Суд касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив, ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 22 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою від 06 липня 2020 року Богуславський районний суд Київської області роз`єднав вимоги, викладені в заяві ОСОБА_1 від 18 квітня 2018 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Богуславського районного суду Київської області від 17 листопада 2011 року

у справі № 2-917/11 та заочного рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року у справі № 358/1501/15-ц

у самостійні провадження.

Ухвалою від 12 серпня 2020 року Богуславський районний суд Київської області визнав неподаною заяву ОСОБА_1 від 18 квітня 2018 року про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року та повернув її заявнику.

Постановою від 10 грудня 2020 року Київський апеляційний суд скасував ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 12 серпня

2020 року, а справу направив для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою від 07 червня 2022 року Миронівський районний суд Київської області у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Богуславського районного суду Київської області

від 21 жовтня 2015 року відмовив.

Постановою від 23 лютого 2023 року Київський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 07 червня 2022 року - без змін.

Постановою від 12 квітня 2024 року Верховний Суд залишив без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_1 , а ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 07 червня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року - без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 14 травня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Миронівського районного суду Київської області

від 07 червня 2022 року, постанови Київського апеляційного суду

від 23 лютого 2023 року та постанови Верховного Суду від 12 квітня 2024 року (провадження № 61-6884во24).

Ухвалою Верховного Суду від 07 червня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 14 травня 2024 року повернуто заявникові (провадження № 61-8150во24).

Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 12 квітня 2024 року та ухвали Верховного Суду від 14 травня 2024 року (провадження № 61-9214во24).

Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду

від 12 квітня 2024 року, ухвали Верховного Суду від 14 травня 2024 року та ухвали Верховного Суду від 02 липня 2024 року у справі повернуто заявнику (провадження № 61-10988во24).

Ухвалою Верховного Суду від 24 вересня 2024 року задоволено заяви суддів Верховного Суду Коротенка Є. В., Зайцева А. Ю. та Тітова М. Ю. про самовідвід. Відведено суддів Коротенка Є. В., Зайцева А. Ю. та Тітова М. Ю. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами судових рішень (вхідний № 30106/0/220-24 від 19 вересня

2024 року).

Ухвалою Верховного Суду від 08 жовтня 2024 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про скасування ухвали Верховного Суду від 05 серпня 2024 року. Відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 та про поновлення строку на оскарження і прийняття до розгляду заяви про перегляд у зв`язку з виключними обставинами постанови Верховного Суду від 12 квітня 2024 року (провадження № 61- 12805во24).

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2025 року відмовлено

у прийнятті до розгляду Великою Палатою Верховного Суду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 квітня 2024 року та повернуто її заявнику разом

з доданими матеріалами (провадження № 14-4зц25).

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 24 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Великої Палати Верховного Суду

від 22 січня 2025 року за нововиявленими обставинами залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків (провадження № 14-37звц25).

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 23 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Великої Палати Верховного Суду

від 22 січня 2025 року за нововиявленими обставинами визнано неподаною та повернуто її заявнику (провадження № 14-37звц25).

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 квітня 2024 року, постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року, ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 07 червня 2022 року та заочне рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків (провадження № 14-60зц25).

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 15 жовтня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 квітня 2024 року, постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року та ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 07 червня 2022 року повернуто заявнику разом

з доданими матеріалами. Суд визнав неодноразове подання ОСОБА_1 касаційної скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, зловживанням процесуальним правом та повернув йому касаційну скаргу відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу ОСОБА_1 на необхідність належного користування процесуальними правами учасника судового процесу та попереджує його, що подальше зловживання цими правами може мати наслідком застосування до нього заходів процесуального примусу у вигляді штрафу (провадження № 14-60зц25).

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 10 грудня 2025 року у прийнятті заяви ОСОБА_1 на ухвалу Великої Палати Верховного Суду

від 15 жовтня 2025 року та касаційної скарги на постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 квітня 2024 року, постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року та ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 07 червня 2022 року - відмовлено та повернуто їх заявникові разом з доданими до неї матеріалами (провадження № 14-139зц25).

Ухвалою Верховного Суду від 20 лютого 2026 року подання касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року, ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 07 червня 2022 року, постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року та постанову Верховного Суду

від 12 квітня 2024 року у цивільній справі № 358/1501/15-ц, визнано зловживанням процесуальними правами у зв`язку з чим повернуто таку касаційну скаргу особі, яка її подала. Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід державного бюджету України штраф у розмірі 3 328, 00 грн.

16 березня 2026 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 20 лютого 2026 року у справі № 358/1501/15-ц.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 березня 2026 року заява ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 20 лютого 2026 року у справі № 358/1501/15-ц передана для розгляду судді-доповідачу - Ступак О. В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 березня 2026 року, у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Ступак О. В. справу за касаційним провадженням

№ 61-1633ск26 передано на розгляд судді-доповідачу Осіяну О. М., судді, що входять до складу колегії суддів: Сакара Н. Ю., Сердюк В. В.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Верховного Суду

від 20 лютого 2026 року Верховний Суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи його зміст. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі.

Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Отже, роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні судового рішення.

Судове рішення, яке просить роз`яснити ОСОБА_1 є ухвалою про повернення касаційної скарги, подання якої визнано зловживанням заявником процесуальними правами, з огляду на те, що ОСОБА_1 вісім разів звертався до суду касаційної інстанції з процесуальним зверненням щодо перегляду, зокрема, постанови Верховного Суду від 12 квітня 2024 року у справі № 358/1501/15-ц, з огляду на що суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування до заявника заходів процесуального примусу

з метою запобігання подальшому зловживанню процесуальними правами

у вигляді накладення штрафу.

Ухвала Верховного Суду, про роз`яснення якої подано заяву, не допускає кількох варіантів тлумачення, ця ухвала є мотивованою і зрозумілою, висновки суду є однозначними, резолютивна частина ухвали містить відомості про те, що вона оскарженню не підлягає, а тому відсутні підстави для її роз`яснення.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 20 лютого 2026 року необхідно відмовити.

Керуючись статтями 260, 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 20 лютого 2026 року у справі № 358/1501/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Сердюк