Справа № 354/509/23
Провадження по справі № 2-др/354/7/26
30 березня 2026 року м. Яремче
Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Ваврійчук Т.Л.
за участю секретаря судового засідання Римарук-Штим`як М.І.
представника відповідача адвоката Якубовського О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче у режимі відеоконференції заяви представника позивачки адвоката Манченко Олени Віталіївни та представника відповідача адвоката Якубовського Олександра Олександровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу та поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-
У провадженні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області перебувала цивільна справа №354/509/23 за позовом з ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу та поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.
Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 02.03.2026 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на двокімнатну квартиру загальною площею 62,5 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , комору площею 2,8 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_2 та автомобіль марки LEXUS RX400H, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 загальною вартістю 2964435(два мільйони дев»ятсот шістдесят чотири тисячі чотириста тридцять п»ять) гривень 11 коп. Визнано за ОСОБА_1 право власності на однокімнатну квартиру загальною площею 123,9 кв.м., житловою площею 22 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_3 , та транспортний засіб марки Dodge Challenger, 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , загальною вартістю 2966223(два мільйони дев»ятсот шістдесят шість тисяч двісті двадцять три) гривні 81 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю вартості спільного майна подружжя у розмірі 1788(одна тисяча сімсот вісімдесят вісім) гривень 70 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 2908 (дві тисячі дев`ятсот вісім) гривень 44 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжявідмовлено.

09.03.2026 представник позивачки ОСОБА_2 адвокат Манченко О.В. через підсистему «Електронний суд» подала заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №354/509/23, яким просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 87000,00 грн та витрати на проведення оцінки майна у розмірі 23174,80 грн, посилаючись на те, що у позовній заяві представником позивача було повідомлено, що компенсацію витрат на правничу допомогу буде заявлено шляхом подання відповідного клопотання разом із доказами, що підтверджують розмір понесених витрат, за результатами розгляду справи, а також судом не вирішено питання про стягнення понесених позивачкою витрат на оцінку майна.На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до вказаної заяви долучено: Витяг з договору про надання правової допомоги №79/23 (в частині оплати послуг) від 01.03.2023; Додаток №1 до Договору про надання правничої допомоги №79/23 від 01.03.2023- розрахунок вартості послуг адвоката станом на 06.03.2026; Акт виконаних робіт/наданих послуг №1 від 06.03.2026 за Договором про надання правничої допомоги №79/23 від 01.03.2023; рахунок на оплату №00137 від 06.03.2026. На підтвердження понесених позивачкою витрат на оцінку майна долучено Договір-рахунок №ЛС-ІФ-16022023-1 від 16.02.2023; акт наданих послуг від 02.03.2023, квитанцію АТ КБ «ПриватБанк» від 28.02.2023; платіжні інструкції АТ КБ «ПриватБанк» від 25.04.2024.

Ухвалою суду від 10.03.2026 вказану заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 18.03.2026.

11.03.2026 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Якубовський О.О. через підсистему «Електронний суд» подав заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №354/509/23, яким просив стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на проведення комплексної судової експертизи, призначеної ухвалою суду від 31.10.2023 із урахуванням ухвали суду від 24.02.2024 у сумі 15657,95 грн.

Ухвалою суду від 12.03.2026 вказану заяву залишено без розгляду.

Окрім цього, 11.03.2026 представник відповідача подав через підсистему «Електронний суд» заяву про зменшення судових витрат, які підлягають розподілу за заявою позивачки. В обгрунтування поданих заперечень зазначено, що відповідач заперечує щодо розміру заявлених позивачкою до стягнення витрат, посилаючись на майновий стан ОСОБА_1 , поведінку позивача за первісним позовом, невідповідність критерію розумності ціни витрат із урахуванням обставин даної справи та критерію їх реальності (неспівмірності заявлених витрат зі складністю справи), наявність зустрічного аналогічного зобов`язання у даній справі. Звертає увагу на те, що відповідачем ще на досудовій стадії було запропоновано позивачці той варіант розподілу майна, який застосував суд. Окрім цього викрадення позивачкою у відповідача усіх його особистих документів щодо спірного майна значно ускладнило ОСОБА_1 можливість збору доказів та уповільнило хід даної справи. Вищевказана поведінка сторони у спорі не сприяла виконанню завдань цивільного судочинства зі здійснення справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору, що відповідно до п.9 ч.1 ст.141 ЦПК України дає суду підстави для зменшення розміру заявлених витрат на правничу допомогу. Відповідач є особою з інвалідністю 3-ї групи та суб`єктом надання безоплатної правничої допомоги, а його єдиним доходом є пенсія по інвалідності у розмірі 3038,00 грн. Також відповідач має обов`язок сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 6000,00 грн на місяць. Таким чином фінансовий стан відповідача є незадовільним, та буде погіршений у разі покладення на нього додаткового тягаря у разі стягнення визначеного позивачкою розміру витрат на правничу допомогу, що є окремою підставою для їх зменшення. Окрім цього відповідач вказує на те, що позивачкою не надано договір про надання правничої допомоги, а відповідно до витягу такий договір укладений між АО «Перша колегія адвокатів України в особі Манченко О.В., яка не є керівником даного об`єднання. Проте будь-яких документів за підписом керівника об`єднання щодо обсягу правової допомоги ОСОБА_4 матеріали справи не містять, як і документів, які підтверджують право адвоката Манченко О.В. на підпис господарських документів від імені об`єднанння, у тому числі акта приймання-передачі наданих послуг. Також позивачкою не долучено доказів фактичного здійснення оплати за надану правничу допомогу, а з акту приймання-передачі №1 від 06.03.2026 видно, що при погодинній ставці оплати гонорару адвокату кількість відпрацьованих годин вказана орієнтовно, а отже надані документи не містять точних відомостей про фактичний обсяг виконаних робіт, а заявлена сума витрат на правничу допомогу не відповідає критерію реальності та розумності. Оскільки питома вага задоволеної частини первісного позову серед усіх вимог становить 21,68%, а питома вага частини вимог у задоволенні яких відмовлено становить 78,32 %, розподілу між сторонами підлягають 23885,90 грн із заявлених позивачкою 110174,80 грн, проте враховуючи наведені заперечення наявні усі підстави для зменшення цієї суми до розумних меж, а саме до суми 15657,95 грн. Враховуючи, що відповідачем заявлено до відшкодування понесені витрати на проведення судової експертизи у розмірі 15657,95 грн, вказані зобов`язання, за відсутності різниці між ними, як зустрічні, підлягають заліку у порядку ст.601 ЦК України.

13.03.2026 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Якубовський О.О. повторно подав через підсистему «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №354/509/23, яким просив стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на проведення комплексної судової експертизи, призначеної ухвалою суду від 31.10.2023 із урахуванням ухвали суду від 24.02.2024 у сумі 15657,95 грн. В обгрунтування даної заяви зазначив, що судом при ухваленні рішення не вирішено питання щодо розподілу зазначених витрат, розмір яких понесений відповідачем складає 19992,28 грн. Враховуючи те, що понесені відповідачем витрати стосувалися первісного позову, а судом частково задоволено заявлену позивачкою майнову вимогу на 47,51% про поділ об`єктів загальною вартістю 5426777,92 грн із заявлених 12512343,92 грн. таким чином, питома вага задоволеної частини первісного позову серед усіх вимог становить 21,68%, а питома вага частини вимог у задоволенні яких відмовлено становить 78,32 %, а отже з позивачки підлягають стягненню на користь відповідача понесені витрати по оплаті вартості судової експертизи у сумі 15657,95 грн. Одночасно заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що у період з 04.03.2026 по 09.03.2026 відповідач перебував на стаціонарному лікуванні, що позбавило його можливості своєчасно підготувати необхідні документи, а його представника узгодити із відповідачем правову позицію.

Ухвалою суду від 16.03.2026 вказану заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 18.03.2026.

У судове засідання позивачка ОСОБА_2 та її представник не з`явилися. Представник позивачки адвокат Манченко О.В. подала до суду заяву, у якій просила розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення проводити у відсутності позивачки та її представника. Заяву позивачки підтримують та просять задовольнити, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат просять відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Якубовський О.О. у судовому засіданні подану відповідачем заяву про ухвалення додаткового рішення підтримали та просили її задовольнити, поновивши пропущений процесуальний строк на її подання з поважних причин у зв`язку із перебуванням відповідача на лікуванні. Заяву позивачки про ухвалення додаткового рішення просили задовольнити частково, з мотивів, наведених у письмових запереченнях, зменшити суму заявлених ОСОБА_2 до стягнення витрат до розміру 15657,95 грн, зарахувати ці кошти у рахунок виконання відповідачем своїх зобов`язань перед позивачкою, припинивши взаємні зобов`язання сторін заліком зустрічних однорідних грошових вимог.

Заслухавши відповідача та його представника, розглянувши подані заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши та оцінивши долучені до них докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що 01.03.2023 між ОСОБА_2 (Клієнт (Замовник) та Адвокатським об`єднанням «Перша кодегія адвокатів України» в особі адвоката Манченко О.В., що діє на підставі Статуту (Виконавець), був укладений договір про надання правової допомоги №79/23.

На підтвердження повноважень адвоката до матеріалів справи долучено ордер адвоката серії АТ №1040066 від 01.03.2023 на представництво адвокатом Манченко О.В. інтересів ОСОБА_2 за договором про надання правової допомоги №79/23 від 01.03.2023 у Яремчанському міському суді Івано-Франківської області.

Згідно наведеного у позовній заяві ОСОБА_2 попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат станом на день подання позовної заяви попередній розмір витрат складається із судового збору, витрат на правничу допомогу та на оцінку майна, орієнтовна сума вказаних витрат становить 53420,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивачки долучено:

1) Витяг з договору про надання правової допомоги №79/23 від 01.03.2023 (в частині оплати послуг), з якого вбачається, що за результатами надання правничої допомоги складається Акт виконаних робіт/наданих послуг, що підписується представником кожної зі Сторін. В акті вказується обсяг наданої АО правничої допомоги, її вартість, а також перелік та вартість усіх інших витрат Виконавця, пов`язаних з виконанням даного договору, що підлягають відшкодуванню (витрати послуг на дорогу, залучення інших спеціалістів, інші витрати). Акт про надання юридичної допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання Клієнтом, останній не надав АО письмові аргументовані заперечення на акт. За послуги з правничої допомоги, передбачені даним Договором Клієнт сплачує Виконавцю гонорар, розмір якого узгоджується Сторонами згідно актів виконаних робіт (наданих послуг). Остаточний розрахунок за виконані роботи відбувається у наступному порядку: протягом 30 днів від дня підписання акту наданих послуг Клієнт сплачує Виконавцю гонорар, а також оплачує інші витрати згідно актів наданих послуг/виконаних робіт (п.п.3.1, 3.3, 3.4. 3.7 договору);

2) Додаток №1 до Договору про надання правової допомоги №79/23 від 01.03.2023- Розрахунок вартості послуг адвоката станом на 06.03.2026 та Акт виконаних робіт/наданих послуг №1 від 06.03.2026 за Договором про надання правової допомоги №79/23 від 01.03.2023, відповідно до яких Виконавець-АО «Перша колегія адвокатів України» в особі адвоката Манченко О.В. станом на 06.03.2026 надав клієнту ОСОБА_2 у цивільній справі №354/509/23 наступні послуги:

1) спілкування з клієнтом, узгодження предмету та змісту позовної заяви, заперечень на зустрічний позов; консультації перед судовими засіданнями; проміжні консультації у межах предмету спору (20 год)-10000,00 грн; 2) аналіз релевантних норм матеріального права, судової практики, правових позицій Верховного суду у подібних справах. Складання та подання заяв по суті справи: позовної заяви (14 год)-14000,00 грн; 3) складання та подання заяви про збільшення розміру позовних вимог (5 год)-5000,00 грн; 4) складання та подання заяви про залишення без розгляду зустрічного позову (2 год)-2000,00 грн; 5) складання та подання інших заяв з процесуальних питань: клопотання про призначення експертизи; заява про виклик свідків; клопотання про призначення експертизи (уточнення питань); заява на виконання клопотання судових експертів; клопотання про долучення доказів 5 од.; клопотання про допит свідка; клопотання щодо доказів у справі (12 год)-12000,00 грн; 6) підготовка до дебатів (12 год)-6000,00 грн; 7) участь у судових засіданнях: 01.06.2023, 29.06.2023, 10.10.2023, 31.10.2023, 30.01.2024, 29.02.2024, 14.11.2024, 15.01.2025, 06.02.2025, 21.02.2025, 19.03.2025, 10.04.2023, 07.05.2025, 12.06.2025, 19.08.2025, 16.09.2025, 07.11.2025, 14.01.2026, 18.02.2026 (10 засідань)-38000,00 грн.

При розрахунку вартості послуг адвоката Сторони погодили наступний розрахунок вартості послуг з правничої допомоги: 1) вартість послуг усного характеру- 500,00 грн за 1 годину; 2) вартість послуг, пов`язаних зі складанням письмових документів-1000,00 грн; 3) ватість послуг, пов`язаних із представництвом у судах-2000,00 грн. Загальна вартість наданих станом на 06.03.2026 послуг втановить 87000,00 грн. Строк оплати послуг становить 30 днів з моменту підписання цього акту до 06.04.2026. Клієнт не має претензій до виконавця щодо наданих послуг;

3) рахунок на оплату №00137 від 06.03.2026 відповідно до якого вартість наданих клієнту ОСОБА_2 за договором про надання правової допомоги №79/23 від 01.03.2023 послуг, які підлягають до оплати згідно Акту наданих послуг №1 від 06.03.2026 становить: правнича допомога усного характеру (26 год)-16000,00 грн; правнича допомога зі складання письмових доркументів (33 год)-33000,00 грн; участь у судових засіданнях(19 засідань)-38000,00 грн, а всього на загальну суму 87000,00 грн. Строк оплати послуг 30 днів з моменту підписання Акту наданих послуг-до 06.04.2026.

На підтвердження понесених позивачкою ОСОБА_2 судових витрат щодо оцінки майна та проведення експертизи долучено:

-Договір-рахунок №ЛС-ІФ-16022023-1 від 16.02.2023, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «ЛЕКС-СТАТУС`предметом якого є надання послуг з проведення незалежної оцінки об`єктів майна загальна вартість яких складає 5000, 00 грн, зокрема: квартири АДРЕСА_4 (1000,00 грн); квартири АДРЕСА_5 (1000,00 грн); комори за адресою АДРЕСА_2 (600,00 грн); готелю по АДРЕСА_6 (1400,00 грн); автомобіля марки LEXUSRX400H, реєстраційний номер НОМЕР_2 (1000,00 грн);

-Акт наданих послуг від 02.03.2023, яким підтверджується факт надання ТОВ «ЛЕКС-СТАТУС» клієнту ОСОБА_2 послуг за Договором-рахунком №ЛС-ІФ-16022023-1 від 16.02.2023 у повному обсязі на загальну суму 5000,00 грн;

-квитанцію АТ КБ «ПриватБанк» від 28.02.2023, відповідно до якої ОСОБА_2 сплачено на рахунок ТОВ «ЛЕКС-СТАТУС» грошові кошти у сумі 5000,00 грн;

-платіжні інструкції АТ КБ «ПриватБанк» №0.0..1, №0.0..1, №0.0..1 від 25.04.2024 відповідно до яких ОСОБА_2 сплачено на рахунок Івано-Франківського НДЕКЦ МВС грошові кошти у сумі 7269,92 грн-призначення платежу: 152600;1500149;1; НОМЕР_5 ; у сумі 1817,48 грн-призначення платежу: 152600;1500130;1; ; у сумі 9087,40 грн-призначення платежу:152600;1500226;1; .

Також судом встановлено, що відповідно до доручення Івано-Франківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги №0901-0000050 від 07.02.2023 на підставі наказу Центру №71/10 від 03.02.2023 адвокат Якубовський О.О. був призначений для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 , що передбачає складення процесуальних документів та представництво інтересів у справі поділу спільного майна подружжя.

Відповідно до довіреності від 07.02.2023, посвідченої директором Івано-Франківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, за реєстром №1839, Кут Р.М. уповноважив адвоката Якубовського О.О. представляти його інтереси у судах.

Право на заняття адвокатом Якубовським О.О. адвокатською діяльністю посвідчується свідоцтвом №736 від 31.05.2010.

У відзиві на позов, який надійшов до суду 17.05.2023 відповідач зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які він очікує понести складається із витрат по сплаті судового збору у сумі 7970,00 грн та 6000,00 грн витрат на проведення оцінок майна та судових експертиз.

На підтвердження понесених відповідачем ОСОБА_1 судових витрат до заяви про ухвалення додаткового рішення долучено:

-платіжні інструкції АТ КБ «ПриватБанк» №0.0..1, 0.0..1, №0.0..1, №0.0..1 від 23.04.2024 відповідно до яких ОСОБА_1 сплачено на рахунок Івано-Франківського НДЕКЦ МВС грошові кошти у сумі 9087,40 грн призначення платежу 152600;1500226;1;; у сумі 1817,48 грн-призначення платежу 152600;1500134;1;; у сумі 1817,48 грн-призначення платежу 152600;1500130;1;; у сумі 7269,92 грн-призначення платежу152600;1500118;1;.

На підтвердження поважності причин пропуску строку подання заяви про ухвалення додаткового рішення представником відповідача долучено виписку із медичної картки стаціонарного хворого №3337/26 КНП ЦМКЛ Івано-Франківської міської ради, з якої вбачається, що ОСОБА_1 у період з 04.03.2026 по 09.03.2026 перебував на стаціонарному лікуванні у ревматологічному відділенні.

На підтвердження майнового стану відповідача до поданих заперечень долучено копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_6 від 05.08.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи; довідку про доходи № 9586 5652 8220 2573, відповідно до якої розмір отриманої ним пенсії за період з 01.01.2025 по 31.01.2026 становить 38868,00 грн; довідку форми ОК-5 про розмір доходів; копію постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 14.04.2025 якою залишено без змін рішення Івано-Франківського міського суду від 12.02.2025 про зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей до суми 3000,00 грн на кожну дитину щомісячно.

Пунктом 6 ч.1 ст.264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Частиною 1 ст.270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, серед іншого, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.

Частиною другою ст.141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п.п.4,9,6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною шостою ст.137 ЦПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з п.п.1,2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 в справі №362/3912/18 від 31.07.2020 у справі №301/2534/16-ц, додатковій постанові Верховного Суду від 19.11.2020 в справі №734/2313/17.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до правової позиції, висловленої Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12.02.2020 у справі №648/1102/19, від 11.11.2020 у справі №673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Як слідує із витягу з Договору про надання правової допомоги №79/23 від 01.03.2023 сторони погодили розмір винагороди за надання правничої допомоги узгоджується сторонами у акті виконаних робіт, а остаточний розрахунок за виконані роботи відбувається протягом 30 днів від дня підписання акту наданих послуг. Акт виконаних робіт/наданих послуг №1 підписаний позивачкою ОСОБА_2 та адвокатом Манченко О.В. 06.03.2026, строк оплати наданих послуг правничої допомоги встановлено 06.04.2026, у Акті сторони засвідчили виконання наданих послуг та відсутність претензій щодо наданої правничої допомоги.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для відмови у стягненні понесених позивачкою витрат на правничу допомогу у зв`язку із відсутністю у матеріалах справи платіжних документів, які підтверджують оплату послуг адвоката.

Як убачається із наданих заперечень, в обґрунтування наявності підстав для зменшення судових витрат представник відповідача просить врахувати критерії реальності таких витрат та обґрунтованості їх розміру, поведінку сторони позивача, майновий стан відповідача та наявність зустрічного аналогічного зобов`язання у даній справі та виходячи із принципу співмірності зменшити суму витрат на професійну правничу допомогу до розміру 15657,95 грн, що відповідає розміру понесених відповідачем судових витрат на проведення експертизи.

У питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновок Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі №922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду від 02.02.2024 у справі №910/9714/22).

У межах заявленого позивачкою ОСОБА_2 позову, судом вирішувалось питання щодо однієї вимоги майнового характеру та однієї вимоги немайнового характеру.

Таким чином, судом враховано, що витрати позивачки на професійну правничу допомогу розподіляються на дві вимоги в одинаковому розмірі, а саме: 43500,00 грн за кожну вимогу.

Враховуючи те, що у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 немайнового характеру про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу рішенням суду від 02.03.2026 відмовлено, витрати позивачки на правничу допомогу у даній частині відшкодуванню не підлягають.

Розрахунок пропорції витрат позивачки на професійну правничу допомогу за заявлену майнову вимогу про поділ спільного майна подружжя здійснюється судом виходячи із вартості спірного майна, яке підлягає поділу між сторонами за рішенням суду від 02.03.2026, що становить 59450020,92 грн.

Отже, виходячи із визначеної позивачкою ціни позову у розмірі 13678513,00 грн, позовні вимоги у цій частині задоволено на 43,46% (5945020,92х100/13678513=43,46), а тому стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають витрати на правничу допомогу у сумі 18905,10 грн (43500/100х43,46%), пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд вважає, що витрати позивачки на професійну правничу (правову) допомогу підтверджені належними та допустимими доказами надання адвокатом правничих послуг у справі, заява про їх відшкодування і розрахунок були надані у строк, визначений ч.8 ст.141 ЦПК України.

Визначений судом розмір витрат позивачки на правничу допомогу є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг та складністю даної справи, відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, є справедливим та обґрунтованим,ураховуючи обсяг наявних матеріалів справи, кількість підготовлених представником позивачки процесуальних документів, а також участь у судових засіданнях, а тому суд не вбачає підстав для їх зменшення.

Окрім цього, у даній справі за клопотанням сторін ухвалою суду від 31.10.2023 була призначена комплексна судова автотоварознавча, будівельно-технічна, оціночно-будівельна та фототехнічна експертиза,витрати за проведення якої відповідно до ухвали суду від 29.02.2024 у частині питань №1,5,6 покладено на сторони у рівних частках по 1/2 частині, у частині питань №3,4 на позивачку ОСОБА_2 , у частині питань №8-10 на відповідача ОСОБА_1 (т.2 а.с. 110-112, 175-177).

12.09.2024 до суду надійшов висновок експертів №КСЕ-19/109-23/14025 від 30.08.2024 (т.2 а.с.190-220).

Частиною шостою ст.139 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до рахунків-фактур Івано-Франківського НДЕКЦ МВС №24-117, від 04.01.2024, №24-18 від 05.01.2024, №24-704, 24-705, 24-706 від 04.04.2024 (а.а.127-128, 185-187) сторони мали сплатити за проведення експертизи витрати у сумі 38167,08 грн.

Згідно наданих платіжних інструкцій АТ КБ «ПриватБанк» позивачка ОСОБА_2 сплатила за проведення експертизи кошти на загальну суму 18174,80 грн, а відповідач ОСОБА_1 сплатив за проведення експертизи кошти у сумі 19992,28 грн.

Окрім цього, ОСОБА_2 понесла витрати на проведення оцінки майна загальною вартістю 5000,00 грн.

Вказані витрати у частині визначення вартості спірних об`єктів, а саме: автомобіля марки LEXUSRX400H, реєстраційний номер НОМЕР_2 та комори площею 2,8 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_2 у сумі 1600,00 грн підлягають включенню до розміру витрат, розподіл яких слід здійснити між сторонами у справі, оскільки вартість цих об`єктів сторони погодили на підставі наданих позивачкою доказів, проте вартість решти об`єктів спільного майна була визначена судом за результатами проведення судової експертизи, а тому у цій частині понесені позивачкою витрати не підлягають розподілу (5000-1600=3400).

Таким чином, загальна вартість понесених позивачкою витрат на проведення експертизи та оцінку майна становить 19774,80 грн. (18174,80+1600=19774,80).

Враховуючи те, що ці витрати стосувалися заявленої позовної вимоги про поділ спільного майна, яка задоволена судом на 43,46%, то з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати на проведення експертизи у сумі 8594,12 грн (19774,80/100х43,46%), пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У свою чергу з позивачки на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати за проведення експертизи, пропорційно розміру задоволених позовних вимогу сумі 11303,64 грн (19992,28/100х56,54%).

При вирішенні клопотання відповідача про поновлення пропущеного процесуального строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення суд враховує наступне.

Відповідно до ст.120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

У статті 123 ЦПК України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частинами 1, 3, 4 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій і підтверджені належними доказами.

Судове рішення у даній справі ухвалене 02.03.2026, а тому останнім днем подання заяви про ухвалення додаткового рішення є 07.03.2026. Отже, закінчення строку припало на вихідний день.

Відповідно до ч.3 ст.124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Таким чином, першим робочим днем після дня, на який припадав останній день строку подання заяви про ухвалення додаткового рішення у даній справі, є 09.03.2026.

Представник відповідача вперше звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі 11.03.2026, однак дана заява була залишена судом без розгляду через пропуск процесуального строку та відсутність клопотання про його поновлення.

На підтвердження поважності причин пропуску строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення до заяви від 13.03.2026 представником відповідача долучено виписку із медичної картки стаціонарного хворого №3337/26 КНП ЦМКЛ Івано-Франківської міської ради, з якої вбачається, що ОСОБА_1 у період з 04.03.2026 по 09.03.2026 перебував на стаціонарному лікуванні.

За таких обставин, ураховуючи незначний період пропуску строку звернення до суду, який на думку суду підтверджений поважними причинами, суд приходить до висновку, що пропущений відповідачем процесуальний строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення слід поновити.

Частиною десятою ст.141 ЦПК України визначено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Із урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ч.10 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути різницю у судових витратах на правничу допомогу у сумі 16195,58 грн (18905,10+8594,12-11303,64=16195,58).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 265, 270, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Поновити відповідачу ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №354/509/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу та поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю у судових витратах на професійну правничу допомогу у розмірі 16195 (шістнадцять тисяч сто дев`яносто п`ять) гривень 58 коп.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач-відповідач: ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідач-позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_7 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована: АДРЕСА_8 , РНОКПП: НОМЕР_8 .

Повне судове рішення складено 30 березня 2026 року

Головуючий суддя: Тетяна ВАВРІЙЧУК