Справа № 529/1143/25
Провадження № 2-др/529/6/26
30 березня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Чуб К.В.,
за участю секретаря с/з Єфременко В.І,
представника позивачки - адвоката Гирі А.В.,
розглянувши питання про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 03 березня 2026 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів позов. Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 09.12.2025 до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестирічного віку.

10.03.2026 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Гирі А.В. надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, а саме стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30500,00 грн.

Як вбачається з довідки про доставку електронного документа, рішення суду представнику позивачки адвокату Гирі А.В. доставлено до електронного кабінету 09.03.2026 о 23:10:08.

Представник позивачки в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , представник відповідача адвокат Майєр В.І. в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши представника позивачки, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та додані письмові документи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до чч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За встановленими у ст. 141 ЦПК України правилами розподілу судових витрат у цивільних справах, закінчених розглядом ухваленням рішення суду, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За приписами частини четвертої цієї статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Судом встановлено, що 05.12.2025 позивачкою ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом Гирею А.В.

На підтвердження наданих адвокатом послуг подано відповідний Акт виконаних робіт (наданих послуг) відповідно до договору від 05.12.2025, складений 06.03.2026, згідно якого адвокатом Гирею А.В. послуги у справі № 529/1143/25 виконані в повному обсязі. Зокрема було проведено підготовку стратегії, аналіз судової практики, складання позовної заяви та клопотань, складання та подання відповіді на відзив. Крім того, відповідно до вказаного вище Акту, позивачці ОСОБА_1 адвокатом Гирею А.В. надано послугу у виді участі адвоката в судовому засіданні.

Загалом позивачкою ОСОБА_1 згідно Акту наданих послуг, понесено витрати на правничу допомогу, яка надана їй адвокатом Гирею А.В. у сумі 30 500 грн.

Відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Співмірність витрат позивача на професійну правничу допомогу відповідач та/або його представник не оспорили і клопотання про зменшення їх розміру не заявили.

Разом з тим ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначає, що при розподілі судових витрат між сторонами перш за все суд повинен встановити їх пов`язаність з розглядом відповідної справи.

За змістом цієї норми та принципу пропорційності (стаття 11 ЦПК України) оцінка судових витрат, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, також має здійснюватись, зокрема, за критеріями їх дійсності, обґрунтованості, розумності.

З огляду на викладене, суд знайшов обґрунтованими витрати позивачки на професійну правничу допомогу в розмірі 28 500 грн, так як підстав для урахування витрат на складання та подання клопотання про виступ у судових дебатах вартістю 2000 грн. для цілей розподілу судових витрат суд не вбачає, оскільки дана справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, водночас відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, яка регулює особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

З тексту рішення суду вбачається, що первісні позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково, та становлять у відсотковому співвідношенні 66,68 %.

За таких обставин, оскільки під час розгляду справи, за результатами якої судом ухвалено рішення про часткове задоволення позову, сторона позивача понесла витрати на професійну правничу допомогу, при цьому докази на підтвердження цих витрат подано після ухвалення даного рішення з дотриманням встановленого законом строку, суд вважає за необхідне задовольнити частково заяву представника позивачки та ухвалити додаткове рішення, у якому зазначити про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 19003,8 грн.

Керуючись ст.ст.133, 141, 270, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву представника позивачки адвоката Гирі А.В. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) понесені витрати на правову допомогу в розмірі 19003 (дев`ятнадцять тисяч три) грн. 80 коп.

В іншій частині вимог відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Чуб