"30" березня 2026 р. Справа № 363/1816/26
УХВАЛА

30 березня 2026 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,

встановив:

пред`явлену заяву слід залишити без руху, виходячи з такого.

Як убачається із заяви та доданих до неї матеріалів, у заяву подано без дотримання вимог ст. 294 ЦПК України.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Суд зазначає, що спільна заява подружжя про розірвання шлюбу подається дружиною й чоловіком, якщо існує взаємна згода кожного з них щодо розірвання шлюбу, яка відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, які за нотаріально-посвідченим договором домовилися про те, з ким будуть проживати діти та про участь у їх забезпеченні того з батьків, хто буде проживати окремо.

У той же час, подана заява вказаним вимогам Закону не відповідає, оскільки подана одним тільки ОСОБА_1 та без долучення письмових договорів передбачених ст. 109 СК України.

Суд звертає увагу, що в разі відсутності передбачених Законом умов для подання спільної заяви подружжя про розірвання шлюбу, один із подружжя не позбавлений права звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України.

Отже, заявнику слід усунути вказані вище недоліки заяви шляхом подання до суду, або належним чином оформленої спільної заяви подружжя про розірвання шлюбу, яка буде відповідати вимогам ст. 109 СК України, або шляхом подачі позовної заяви про розірвання шлюбу згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України.

При цьому, позовна заява за формою і змістом повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, із долученням до неї оригіналу платіжного документу про сплату судового збору в розмірі 1 331 грн. 20 коп. згідно п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», як за одну вимогу немайнового характеру.

Відтак відповідно до ст. 185 ЦПК України заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 294 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України,

ухвалив:

заяву залишити без руху.

Для усунення зазначених недоліків надати строк не пізніше 10 днів з дня отримання цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя