Провадження № 2/484/762/26
Рішення

іменем України

(заочне)

31.03.2026 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Максютенко О.А.,

за участю секретаря судових засідань Завірюхи В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

встановив

10.11.2025 року ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" через систему "Електронний суд" звернулось до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №1781607 про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" від 21.09.2024 року з урахуванням уточнених позовних вимог в розмірі 29030,24 грн. та судових витрат у розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору і витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 21.09.2024 року між ТОВ "Селфі Кредит" та ОСОБА_1 укладено електронний договір №1781607 про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort", відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 6000,00 грн., строк користування 350 днів, тобто до 06.09.2025 року, стандартна процентна ставка 1,0 % в день. Зазначений договір про надання споживчого кредиту підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", електронним підписом відповідача з використанням одноразового ідентифікатора.

ТОВ "Селфі Кредит" свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами договору про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort", що підтверджується листом ТОВ "ПЕЙТЕК" №1 від 22.07.2025 р. та розрахунками заборгованості.

21.07.2025 року ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" керуючись главою 47 ЦК України, уклали договір факторингу № 21-07/25, за яким ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 за договором №1781607 про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" від 21.09.2024 року.

Відповідно до п. 4.1 договору про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort", який підписано відповідачем, позикодавець має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта але з обов`язковим повідомленням клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення.

Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. На адресу відповідача було відправлено повідомлення вимогу про погашення заборгованості, однак відповідач не відреагував на неї.

Сума заборгованості відповідача перед позивачем, відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги за договором №1781607 про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" від 21.09.2024 року становить 29030,24 грн., яка складається із: 4411,95 грн. - заборгованості по тілу кредиту, 12618,29 грн. - заборгованості за відсотками, нарахованими в межах строку кредитування; 12000,00 грн. - заборгвоаності за пенями та штрафами.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В. від 09.12.2025 року цивільну справу №755/23876/25 за позовом ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором передано на розгляд до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у справі №755/23876/25 визначено суддю Максютенко О.А.

Ухвалою суду від 13.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів.

Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином.

Представник позивача у позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачу було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Правом на подання відзиву відповідач не скористався, будь-яких інших клопотань від нього до суду не надходило.

Враховуючи на відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку.

Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 21.09.2024 року між ТОВ "Селфі Кредит" та ОСОБА_1 укладено електронний договір №1781607 про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort", відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 6000,00 грн., строк користування 350 днів, тобто до 06.09.2025 року, стандартна процентна ставка 1,0 % в день.

Зазначений договір про надання споживчого кредиту підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", електронним підписом відповідача з використанням одноразового ідентифікатора Х780.

ТОВ "Селфі Кредит" свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами договору про надання споживчого кредиту, що підтверджується листом ТОВ "ПЕЙТЕК" №1 від 22.07.2025 р. та розрахунком заборгованості.

21.07.2025 року ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" керуючись главою 47 ЦК України, уклали договір факторингу № 21-07/25.

Згідно вищевказаного договору ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 за договором №1781607 про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" від 21.09.2024 року.

В порушення вимог договору ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання, припинив вносити платежі, передбачені умовами договору, не вносив сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із припиненням здійснення платежів на виконання договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором.

Станом на 10.12.2025 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 29030,24 грн., яка складається із: 4411,95 грн. - заборгованості по тілу кредиту, 12618,29 грн. - заборгованості за відсотками, нарахованими в межах строку кредитування; 12000,00 грн. - заборгвоаності за пенями та штрафами.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості, яка останньою залишена без задоволення.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цьогоЗакону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цьогоЗакону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Зазначені норми процесуального права узгоджуються і з положеннями статті 20 ЦК України, згідно якої право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, то він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відповідачкою не надано суду жодних доказів на спростування вимог позивача.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання за договором №1781607 про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" від 21.09.2024 року не виконував, у визначені договором строки погашення кредиту та процентів не здійснив, а тому позовні вимоги ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" щодо суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4411,95 грн. та процентів в розмірі 12618,29 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується нарахування позивачем неустойки в розмірі 12000 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 18 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено неустойку (пеню, штрафи) за порушення відповідачкою грошового зобов`язання за договором №1781607 про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" від 21.09.2024 року в розмірі 12 000,00 грн.

З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову, а саме, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором №1781607 про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" від 21.09.2024 року, у розмірі 17030,24 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту 4411,95 грн., заборгованості по процентах 12618,29 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позовна заява подана ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", тому у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір" застосовується понижуючий коефіцієнт для обчислення судового збору.

При звернені до суду ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" було сплачено 2422 грн. 40 коп. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № від 30.10.2025 року.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено на 58,66%, тому з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1420 грн. 98 коп.

Крім того, за змістом ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі № 466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі № 199/3939/18-ц аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Тому суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

На підтвердження вказаних витрат позивачем суду надано договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 року, укладений між ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" і адвокатський об`єднанням «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 1241 від 01.09.2025 року та витяг з акту № 19 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 року.

Оскільки позивачем надано належні докази, які підтверджують надання послуг позивачу та понесених ним витрат, а також часткове задоволення судом позову на 58,66%, то суд приходить до висновку про зменшення розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу до 6000,00 грн., оскільки надання консультації з вивченням документів і підготовка пропозицій має входити до послуги зі складання позовної заяви, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3519,60 грн. відповідно до розміру задоволених позовних вимог, що складає 58,66% від зменшених судом витрат з 13000,00 грн. до 6000,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 77-80, 89, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ухвалив

позов Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" заборгованість за договором №1781607 про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" від 21.09.2024 року у розмірі 17 030 грн. (сімнадцять тисяч тридцять) гривень 24 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" судовий збір у сумі 1420,98 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3519,60 грн., а всього у розмірі 4940 (чотири тисячі дев`ятсот сорок) гривень 58 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відомості про сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", , адреса: вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150,

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 31.03.2026 року.

Суддя: