Справа № 175/2412/25
Провадження № 2/175/3224/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"30" березня 2026 р. с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Гусєвої К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) через свого представника звернулося до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 03.10.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №5923666. У зв`язку з невиконанням укладеного кредитного договору, у ОСОБА_1 утворилася заборгованість у сумі 36589 грн 44 коп., з яких: 9600 грн - сума заборгованості за основним зобов?язанням; 26289 грн 44 коп. - сума заборгованості за відсотками; 700 грн - заборгованість за комісією. 27.02.2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу №27022024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №5923666 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Також 06.10.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Селфі Кредит» був укладений кредитний договір №1040924. Відповідач умови укладеного кредитного договору належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 17519 грн 99 коп., з яких: 2999 грн 99 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 14520 грн сума заборгованості за відсотками. 30.05.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №30052024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №1040924 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Крім того, ОСОБА_1 уклав з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики №4617696 від 29.09.2023 року та № 76887892 від 15.10.2023 року, за якими за невиконання умов утворилася заборгованість у розмірі 78619 грн. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало право грошової вимоги за вказаними договорами позики ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.06.2025 року по справі №175/2412/25, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.10.2025 року заочне рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.06.2025 року по справі №175/2412/25 скасовано, та призначено справу на новий розгляд.

Представником позивача через систему «Електронний суд» були подані додаткові письмові пояснення, в яких представник наголосила на правомірності укладених електронних договорів, крім того зазначила, що надані позивачем докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження надання коштів позичальнику та обґрунтування розміру заборгованості відповідача за кредитним договором, отже позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» є законними та обґрунтованими.

10.11.2025 року від представника відповідача адвоката Зіненко А.О. надійшли письмові пояснення по справі, в яких вказано, що відповідач не погоджується з вимогами щодо стягнення штрафних санкцій, оскільки з 23.09.2022 року ОСОБА_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації. Отже, з урахуванням того що наразі відповідач перебуває на військовій службі, до спірних правовідносин необхідно застосувати положення ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та відмовити у задоволенні позовних вимог в частині нарахування суми заборгованості за неустойкою.

В судове засідання сторони не з`явилися, розгляд справи просили здійснювати без їх участі.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

03.10.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №5923666.

Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 кредитного договору, порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника.

Відповідно до п. 2.1. кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «Мілоан» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки.

27.02.2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу №27022024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №5923666 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Згідно Реєстру боржників, у ОСОБА_1 утворилася заборгованість у сумі 36589 грн 44 коп., з яких: 9600 грн - сума заборгованості за основним зобов?язанням; 26289 грн 44 коп. - сума заборгованості за відсотками; 700 грн - заборгованість за комісією.

Також 06.10.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Селфі Кредит» був укладений кредитний договір №1040924.

У відповідності до п.п. 1.1. кредитного договору, укладання кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.

Відповідно до п.п.9.6. кредитного договору, цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони Товариства електронними підписом, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Електронний підпис Товариства створюється на договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим сторонами в укладенному договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис споживача на договорі та вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору.

Відповідно до п.п. 2.1. кредитного договору, кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті, і яка зазначена в даному п.п. кредитного договору.

Згідно з п.л. 2.4. кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Селфі Кредит» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1. договору.

30.05.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №30052024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №1040924 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Згідно Реєстру боржників, у ОСОБА_1 утворилася заборгованість у сумі 17519 грн 99 коп., з яких: 2999 грн 99 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 14520 грн сума заборгованості за відсотками.

Крім того, ОСОБА_1 уклав з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики №4617696 від 29.09.2023 року та № 76887892 від 15.10.2023 року, за якими за невиконання умов утворилася заборгованість у розмірі 78619 грн.

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало право грошової вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 628 ЦК України Договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Положеннями ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ч. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог за кредитними договорами надано безпосередньо кредитні договори, які містять, зокрема, узгоджені відсоткові ставки за користування кредитними коштами, графіки платежів, які підписані особисто відповідачем електронним підписом.

Таким чином ОСОБА_1 з кредиторами дійшли згоди щодо всіх істотних умов укладеного кредитного договору.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Тлумачення наведених вище норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази, суд доходить висновку, що позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами №5923666 від 03.10.2023 року та №1040924 від 06.10.2023 року, який належним чином не виконав свої зобов`язання, у зв`язку з чим позовна заява в цій частині є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав, про що неодноразово зазначав Верховний Суд, зокрема, у постанові від 05.06.2025 року у справі №914/3625/23.

Судом встановлено, що відповідач уклав з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договори позики від 29.09.2023 року та від 15.10.2023 року, при цьому договір факторингу №14/06/21, яким ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало право грошової вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», був укладений 14.06.2021 року.

Таким чином, на момент укладення між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» договору факторингу, ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником ОСОБА_1 , у зв`язку з чим у первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 року у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що в тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.

З урахуванням наведеного вище, оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є неналежним позивачем за договорами позики №2294541 від 07.04.2024 року та №79845126 від 14.04.2024 року, суд доходить висновку, що в цій частині вимог слід відмовити.

Щодо тверджень відповідача про застосування до правовідносин положень ч. 15 ст. 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» як таких, що унеможливлюють стягнення з нього суми неустойки та інших платежів, що підлягають сплаті за порушення виконання зобов`язань, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції чинні на момент виникнення спірних правоповідносин) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» на території України оголошено загальну мобілізацію.

При цьому, суд враховує висновки Верховного Суду, сформовані у справі №199/3051/14 від 15.07.2020 року, за змістом якого для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 року №322/2/7142.

Національний банк України у своєму листі від 02.09.2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Суд звертає увагу, що до матеріалів справи не долучено доказів того, що ОСОБА_1 повідомляв первісного кредитора чи позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» про наявність у нього статусу військовослужбовця, та відсутністю обов`язку згідно ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» сплачувати нараховані відсотки, штрафні санкції та пеню.

Крім того, будь-якими іншими доказами не підтверджено факту саме безпосередньої участі ОСОБА_1 у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, забезпеченні їх здійснення, перебування безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що доводи відповідача про наявність підстав для застосування п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є безпідставними.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1234 грн 42 коп. пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 27, 76-81, 89, 141, 258, 263, 265, 268, 273, 280-289, 354, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) заборгованість за кредитним договором №5923666 від 03.10.2023 року у сумі 36589 грн 44 коп. та кредитним договором №1040924 від 06.10.2023 року у сумі 17519 грн 99 коп. Загальна сума заборгованості 54109 грн 43 коп. (п`ятдесят чотири тисячі сто дев`ять гривень сорок три копійки).

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) суму сплаченого судового збору в розмірі 1234 грн 42 коп. (одна тисяча двісті тридцять чотири гривні сорок дві копійки).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. С. Журавель