Житомирський апеляційний суд
Справа №279/6468/25 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А.
Категорія 84 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Панкеєвої В.А., Шевчук А.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) в м. Житомирі цивільну справу №279/6468/25 за заявою боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 грудня 2025 року, постановлену під головуванням судді Недашківської Л.А. в м. Коростені,

в с т а н о в и в :

У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу, зазначивши, що судовим наказом, виданим 23.10.2025 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області у справі №279/6468/25 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Коростенського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №1 заборгованість за отримані послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.10.2022 року по 01.10.2025 року в сумі 13023,93 грн та 302,80 грн судових витрат. Копію судового наказу поштою вона не отримувала, хто отримав адресований їй рекомендований лист їй невідомо. При ознайомленні з матеріалами справи вона виявила, що підпис про отримання рекомендованого листа їй не належить. Про наявність судового наказу їй стало відомо 10 грудня 2025 року, коли з її пенсійного карткового рахунку було повністю знято накопичені пенсійні виплати. Копію судового наказу вона отримала в канцелярії суду 26 грудня 2025 року. Вважає, що даний судовий наказ підлягає скасуванню.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин справи та є необґрунтованою. Вказує, що вона не проживає за місцем реєстрації, а тому не мала можливості отримати копію судового наказу поштою, оскільки він направлявся судом першої інстанції за місцем реєстрації. Адреса фактичного проживання боржника суду не була відома. З урахуванням вказаних обставин та наявність у матеріалах справи поштового повідомлення з чужим підписом про отримання кореспонденції не є безумовним доказом того, що заявник отримала особисто копію судового наказу. Суду першої інстанції було надано докази, що заявник не проживає за місцем реєстрації.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що судовий наказ отриманий боржником за її адресою місця проживання згідно з матеріалами справи 28.10.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім того, суд зазначив, що ОСОБА_1 пропущено строк подання такої заяви, причин щодо поважності пропущеного строку заявником не зазначено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Встановлено, що 23 жовтня 2025 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області у справі №279/6468/25 видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Коростенського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №1 заборгованість за отримані послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.10.2022 року по 01.10.2025 року в сумі 13023, 93 грн та 302,80 грн судових витрат.

23 жовтня 2025 року копію судового наказу Коростенським міськрайонним судом Житомирської області надіслано ОСОБА_1 за місцем її реєстрації, поштове відправлення ОСОБА_1 отримала 25 жовтня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в якому міститься надпис: «Козаренко» та стоїть підпис .

30 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області із заявою про скасування судового наказу від 23 жовтня 2025 року. У заяві про скасування судового наказу ОСОБА_1 посилалась на те, що копію судового наказу поштою вона не отримувала, хто отримав адресований їй рекомендований лист їй невідомо. При ознайомленні з матеріалами справи вона виявила, що підпис про отримання рекомендованого листа їй не належить. Про наявність судового наказу їй стало відомо 10 грудня 2025 року, коли з її пенсійного карткового рахунку було повністю знято накопичені пенсійні виплати. Копію судового наказу вона отримала в канцелярії суду 26 грудня 2025 року.

Крім того, до заяви ОСОБА_1 долучила довідку Поліського старостинського округу Ушомирської сільскої ради Коростенського району Житомирської області щодо її фактичного місця проживання у АДРЕСА_1 .

Частиною 3 статті 19 ЦПК України визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 3 статті 167 ЦПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому розділом другим ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5частини першої статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Згідно частини 5 статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.

Згідно пункту 3 частини 6 статті 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Пунктом 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, передбачено, що рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів із позначкою Судова повістка), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень і поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом із ним.

Колегія суддів звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (відповідні висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17.

З матеріалів справи вбачається, що судовий наказ, виданий Коростенським міськрайонним судом Житомирської області 23 жовтня 2025 року, був направлений боржнику ОСОБА_1 за місцем її реєстрації - АДРЕСА_2 та отриманий нею 25 жовтня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на якому міститься надпис: «Козаренко» і підпис. Місце реєстрації ОСОБА_1 встановлено судом першої інстанції за даними Єдиного державного демографічного реєстру, що узгоджується із приписами частини шостої статті 165 ЦПК України .

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що наявність підпису на розписці про отримання поштового відправлення є достатнім доказом його отримання: № 222/1402/16 від 20 березня 2019 року, № 806/1943/18 від 30 листопада 2020 року, № 806/2046/18 від 27 вересня 2021 року, № 824/44/22 від 06 жовтня 2022 року, № 521/17177/20 від 12 жовтня 2022 року та в ряді інших.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що напис про одержання поштового відправлення ОСОБА_1 , в якому зазначено її прізвище та міститься підпис, є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатом. Таке переконання ґрунтується на презумції добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків.

У зв`язку з цим, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про повернення заяви особі, яка її подала, з огляду на пропущений строк для такого виду звернення та відсутність підстав для поновлення цього строку.

Відповідно до пункту 1 частини1 статті 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін можливе, якщо суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 грудня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.М. Павицька

Судді В.А. Панкеєва

А.М. Шевчук