Справа № 2-2298/2010
Провадження № 4-с/0198/3/26
У Х В А Л А

іменем України

30 березня 2026 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Гайдар І.О., за участю секретаря судового засідання Довгопол О.М., представника скаржника ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» адвоката Іваницьких Ю.В. (в режимі відеоконференції), представника заінтересованої особи ОСОБА_1 адвоката Жури Н.В. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Юріївка Павлоградського району Дніпропетровської області скаргу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» на дії в.о. начальника Щастинського відділу державної виконавчої служби у Щастинському районі Луганської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Стьопкіної Марії Костянтинівни, заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

05 березня 2026 року представник ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» звернулась до суду зі скаргою на дії в.о. начальника Щастинського ВДВС у Щастинському районі Луганської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Скарга (з урахуванням поданої 09.03.2026 заяви про відмову від частини вимог) мотивована таким.

22.11.2010 Станично-Луганський районний суд Луганської області ухвалив рішення у справі № 2-2298/2010 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором у розмірі 118 152,89 грн, що еквівалентно 14 975,02 доларів США, та судові витрати.

21.12.2010 Станично-Луганським районним судом Луганської області видано виконавчий лист, який пред`явлено для примусового виконання до органів ДВС, внаслідок чого відкрито виконавче провадження № 23653742.

13.02.2026 в.о. начальника Щастинського ВДВС Стьопкіною М.К. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження з огляду на те, що рішення суду у справі № 2-2298/2010 фактично виконано в повному обсязі згідно з виконавчим документом.

Вважаючи, що у державного виконавця не було підстав для прийняття рішення про закінчення виконавчого провадження, оскільки рішенням суду визначено суму стягнення в іноземній валюті, а боржник ОСОБА_1 здійснила перерахування коштів у гривні без урахування валютного курсу на день здійснення платежу, представник стягувача просить визнати дії виконавця неправомірними та скасувати постанову від 13.02.2026 про закінчення виконавчого провадження № 23653742.

В судовому засіданні представник скаржника підтримала подану скаргу та просила її задовольнити.

В.о. начальника Щастинського ВДВС Стьопкіна М.К., дії якої оскаржуються, в судове засідання не з`явилась, оскільки з 06.03.2026 перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Від головного державного виконавця Щастинського ВДВС у Щастинському районі Луганської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Путненка Д.В. надійшли пояснення по суті скарги, які суд залишає без розгляду, адже документів на підтвердження повноважень останнього здійснювати представництво інтересів відділу в судах, або здійснення ним повноважень як державного виконавця у виконавчому провадженні № 23653742 не надано. Також не передбачено таке право Законами України «Про виконавче провадження» та «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

ОСОБА_1 та Ігінов О.О. в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, жодних заяв на адресу суду не надали.

Представник ОСОБА_1 адвокат Жура Н.В. заперечувала проти задоволення скарги, вважаючи, що рішення суду боржницею виконано в повному обсязі згідно з виконавчим документом, тому державним виконавцем правильно прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження. Також просила залишити скаргу без розгляду як таку, що за відсутності поважних причин подана стягувачем з порушенням процесуальних строків.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд доходить таких висновків.

22.11.2010 Станично-Луганський районний суд Луганської області ухвалив рішення у справі № 2-2298/2010, за яким з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором № ПК 77/07-16 від 02.10.2007 в сумі 118 152,89 грн, що еквівалентно 14 975,02 доларів США.

31.12.2010 старшим державним виконавцем ВДВС Станично-Луганського районного управління юстиції прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 23653742 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» 118 152,89 грн на підставі виконавчого листа № 2-2298/2010, виданого Станично-Луганським районним судом Луганської області 21.12.2010.

13.02.2026 в.о. начальника Щастинського ВДВС Стьопкіною М.К. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження з огляду на те, що рішення суду у справі № 2-2298/2010 фактично виконано в повному обсязі згідно з виконавчим документом.

У виконавчому провадженні, яке тривало більше 15 років, здійснювався цілий ряд дій, зокрема, передача виконавчого провадження між відділами державної виконавчої служби, двічі відбувалась заміна стягувача, про що державними виконавцями приймались відповідні постанови.

Шляхом повного доступу до документів виконавчого провадження № 23653742 в Автоматизованій системі виконавчого провадження, встановлено, що в усіх без виключення процесуальних документах державних виконавців зазначено, що на виконанні перебував виконавчий лист № 2-2298/2010, виданий 21.12.2010 Станично-Луганським районним судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 118 152,89 гривень на користь ВАТ КБ «Надра».

При цьому Автоматизована система виконавчого провадження не містить сканкопії, а стягувачем чи державним виконавцем не надано суду оригіналу або копії вказаного вище виконавчого листа.

Отже, суд розглядає скаргу за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною першою статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (стаття 451 ЦПК України).

З огляду на те, що примусове виконання рішення Станично-Луганського районного суду Луганської області від 22.11.2010 у справі № 2-2298/2010 було розпочато в 2010 році та тривало до 2026 року, під час розгляду скарги суд вважає необхідним проаналізувати норми відповідних нормативно-правових актів в редакціях, що діяли протягом цього періоду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18, п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ (набрав законної сили в 2016 році) виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ).

В пункті 1 частини 1 статті 3 цього ж Закону встановлено серед іншого, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Як передбачено пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Аналогічні положення було встановлено статтею 17 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, який діяв на момент видачі в 2010 році виконавчого листа Станично-Луганським районним судом Луганської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 ЦПК України (в редакції Кодексу, що діяла на момент прийняття рішення судом) за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видавався один виконавчий лист.

Наразі такі правила залишились незмінними та визначені ч. 1 ст 431 ЦПК України, згідно з якою виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Таким чином, за вказаними імперативними приписами примусове виконання судового рішення здійснюється не безпосередньо шляхом пред`явлення до виконання власне такого рішення, а з дотриманням певної процедури видачі судом стягувачу виконавчого листа, який є єдиною підставою для відкриття виконавчого провадження та здійснення виконавчих дій.

Отже, спосіб та порядок виконання рішення суду визначаються виконавчим документом, виданим судом після набрання рішенням законної сили, виконавчим листом.

Так, як виходить з численних процесуальних документів, постановлених різними державними виконавчими службами, в рамках виконавчого провадження № 23653742 весь час поки воно тривало вчинялись виконавчі дії з примусового стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача коштів в національній валюті в розмірі 118 152,89 гривень. Інших відомостей, зокрема, що ця сума визначена у виконавчому листі з прив`язкою до еквіваленту 14 975,02 доларів США, матеріали виконавчого провадження не містять.

Необхідно відмітити, що з моменту відкриття виконавчого провадження та протягом наступних 15-ти років жоден зі стягувачів, в тому числі первісний стягувач ВАТ КБ «Надра» та ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН», який набув такий статус за 1,5 роки до закінчення виконавчого провадження, не скаржились на дії державних виконавців, спрямованих на примусове стягнення коштів виключно в національній валюті. Також не виявлено фактів звернення стягувачів до суду з заявами про виправлення помилки у виконавчому документі, встановлення чи зміну способу або порядку виконання.

Як інші стягувачі, так і ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН», маючи право знати про хід виконавчого провадження та можливість ознайомитись з такою інформацією, свідомо прийняли на себе ризик настання наслідків вчинення чи не вчинення відповідних дій в рамках виконавчого провадження, та, як наслідок, погоджувались саме з таким порядком та способом виконання рішення Станично-Луганського районного суду Луганської області від 22.11.2010 у справі № 2-2298/2010.

Оскільки станом на 13.02.2026 боржниця повністю сплатила 118 152,89 гривень, які за постановою про відкриття виконавчого провадження № 23653742 підлягали стягненню з ОСОБА_1 , державним виконавцем в цей же день прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з фактичним виконанням.

Відтак судом не встановлено підстав вважати вказані дії державного виконавця неправомірними, адже скаржником ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» не доведено, що вони не відповідають порядку та способу виконання, визначеному у виконавчому документі від 21.12.2010, виданому Станично-Луганським районним судом Луганської області у справі № 2-2298/2010.

На підставі всього викладеного вище, суд вважає скаргу ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо заяви представника ОСОБА_1 про залишення скарги на дії державного виконавця без розгляду в зв`язку з пропуском строку звернення до суду, то в ухвалі про прийняття справи до провадження за заявою скаржника вже вирішено питання про поновлення процесуального строку, а під час розгляду скарги по суті не виявлено нових обставин, які б могли стати підставою для залишення скарги без розгляду.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 447 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» на дії в.о. начальника Щастинського відділу державної виконавчої служби у Щастинському районі Луганської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Стьопкіної Марії Костянтинівни, заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення або підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення або складення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 30 березня 2026 року.

Суддя І. О. Гайдар