Справа №2-1338/2010
Провадження № 6/317/38/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Каряки Д.О.

за участі секретаря Щербини В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС», заінтересовані особи: ОСОБА_1 (боржник), Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (стягувач), Запорізький відділ державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником та видачу дубліката виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» (далі ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС»), в особі представника Гомера В.В., на допомогою підсистеми «Електронний суд» на електронну адресу суду надіслано заяву, в якій просять замінити стягувача у виконавчому листі №2-1338/2010 від 08.08.2011, виданому Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості, з ПАТ КБ "Приватбанк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» та видати дублікат виконавчого листа №2-1338/2010 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

В обґрунтування заяви вказано, що 22.08.2025 між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» було укладено Договір факторингу № 8-22-08/2025, за яким було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором укладеним ОСОБА_1 .

Таким чином, кредитора по договору було змінено з АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС». Окрім того, кредитний договір, укладений ОСОБА_1 на момент звернення заявника з даною заявою є дійсними та не оскаржувався сторонами по справі.

На примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №55307882 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

28.04.2020 державним виконавцем Запорізького РВДВС вищевказане виконавче провадження було завершено, оригінал вищевказаного виконавчого листа направлено стягувачу.

Станом на теперішній час оригінал вищевказаного виконавчого листа на адресу стягувача не надходив, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження жодних відкритих виконавчих проваджень про стягнення боргу з боржника на підставі вищевказаного виконавчого листа немає.

У зв`язку з вказаним, ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» на даний час не може реалізувати свої права, як стягувача, що гарантовані законодавством України.

Представником заявника у п. 2 прохальної частини поданої заяви зазначено про розгляд справи проводити без його участі (а.с.3-зворот).

Боржник та інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.26-28, 34-36). Повідомлень щодо поважності причин їх відсутності, заяви про розгляд справи за їх відсутністю та заперечень проти заяви на адрес суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В порядку ст. 433, 442 ЦПК України неявка сторін не є перешкодою для вирішення даного питання.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву, матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 02.06.2008 було укладено кредитний договір № б/н, на підставі якого позичальнику було надано грошові кошти (кредит) на споживчі цілі, та встановлений графік їх повернення. У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості. В подальшому рішенням Запорізького районного суду Запорізької області з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором від 02.06.2008 № б/н в сумі 68153,31 грн. На виконання рішення суду 08.08.2011 р. Запорізьким районним судом Запорізької області було видано виконавчий лист №2-1338/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором, який було пред`явлено до примусового виконання до Запорізького РВ ДВС та відкрито виконавче провадження.

28.04.2020 постановою державного виконавця Запорізького РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»: рішення виконано фактично в повному обсязі згідно до виконавчого документу. Залишок боргу складає - 63 115,79 грн. (а.с.15).

Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження ВП № 55307882, відкрите 06.12.2017 року станом на 03.02.2026 року завершено (а.с.12-13).

22.08.2025 між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» було укладено Договір факторингу № 8-22-08/2025, за яким було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором укладеним ОСОБА_1 (а.с.8-9).

Згідно Акту №2 приймання-передачі Реєстру боргових зобов`язань №2 від 08.09.2025 за Договором факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025, заборгованість боржників за правами грошової вимоги, що відступається згідно з реєстром боргових зобов`язань №2 від 08.09.2025 року становить 665 954 472,11 грн. (а.с.10).

Відповідно до Витягу з Реєстру боргових зобов`язань №2 від 08.09.2025 за Договором факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025, ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» набуло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 02.06.2008 р. (а.с.14).

Відповідно до вимог ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до вимог ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Положення ст. 442 ЦПК України застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У справі № 910/10031/13 Верховний Суд зазначив, що стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних правовідносин або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися не лише у відкритому виконавчому провадженні, тому що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником.

Вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом за результатами перевірки та надання оцінки доказам, наданим на обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону.

У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

З урахуванням викладеного, оскільки ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» на підставі договору факторингу від 22.08.2025 №8-22-08/2025 став правонаступником АТ КБ «ПриватБанк» та новим кредитором за кредитним договором, укладеним з позичальником ОСОБА_1 , суд вважає за можливе замінити стягувача у виконавчому листі № 2-1338/2010, задовольнивши заяву в цій частині.

Щодо вимоги про видачу дубліката виконавчого листа суд зауважує на наступному.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних Положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Згідно чинного законодавства дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувалась би втрата виконавчого листа.

Підставами для видачі дубліката виконавчого листа є саме втрата виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі №474/783/17, від 10.10.2018 року у справі № 2-504/11.

Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

Тобто суд має право видати дублікат виконавчого документу в разі доведеності втрати його оригіналу. При цьому суд має перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Суду необхідно перевірити, чи оригінал виконавчого листа дійсно втрачено, щоб він у цей момент не перебував у виконавчому провадженні. Суд повинен запобігти ситуації, коли недобросовісний стягувач за одним судовим рішенням ініціює два виконавчі провадження - за оригіналом і дублікатом виконавчого листа.

Таким чином, суду повинні бути надані документи, які підтверджують втрату виконавчого листа, у тому числі і про проведення службового розслідування по факту втрати оригіналу виконавчого листа та результат його проведення.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями ч. 1 ст. 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виходячи з системного аналізу вказаних вище цивільних процесуальних норм, суд дійшов висновку про те, що дублікат виконавчого листа може бути виданий судом лише у разі втрати отриманого раніше оригінала виконавчого листа. Будь-які інші підстави для видачі судом дубліката виконавчого листа, законодавець не передбачив.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази, а суд має перевірити, чи не було виконано судове рішення, чи не втратило рішення законної сили, чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин, чи пред`являв стягувач виконавчий лист до виконання, а також обставини втрати виконавчого документа (коли виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується акт щодо втрати, виписка з журналу вхідної кореспонденції тощо).

Заявником не надано належних та допустимих доказів того, що оригінал виконавчого листа №2-1338/2010 після винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа від 28.04.2020 не надходив від Запорізького РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до стягувача АТ КБ "Приват Банк", не надав в підтвердження цього копії журналу вхідної кореспонденції АТ КБ "ПриватБанк", акту втрати виконавчого листа АТ КБ "Приват Банк" чи акту втрати виконавчого листа Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» в разі передання його останньому, тощо.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність доказів втрати виконавчого документа та можливості видачі дубліката виконавчого листа, а тому в задоволенні заяви в цій частині суд відмовляє.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 258-259, 353, 354, 442 ЦПК України, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником та видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити частково.

Замінити стягувача у виконавчому листі №2-1338/2010 від 08.08.2011, виданому Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу, з ПАТ КБ "Приватбанк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, 28А, ).

В решті вимог заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її ухвалення.

Суддя: Д.О. Каряка