Справа № 611/326/26
Провадження № 2-о/611/13/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Коптєва Ю.А.,

за участю секретаря - Ведмідь І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Барвінкове в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Барвінківська міська рада Ізюмського району Харківської області, про встановлення факту прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2026 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, та прийняла спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка складається з житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 02 березня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.

В судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить розгляд справи провести без участі представника заінтересованої особи.

Оскільки заявник та представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилися, тому, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

При вирішенні цієї справи суд керується нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року та положеннями п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, в редакції 2003 року, згідно яких цей Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

За змістом ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.

За змістом ст. 529 ЦК УРСР При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що вбачається з копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 04 лютого 1965 року Барвінківським бюро ЗАГС.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається з наданої фотокопії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , виданого 20 вересня 1990 року районним відділом РАЦС м.Барвінкове.

Зі свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 , виданого 04 вересня 2025 року Барвінківським виконавчим комітетом міської ради Ізюмського району Харківської області, вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії №521/02-31, виданої 17 грудня 2025 року державним нотаріусом Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області Щербиною В.В., вбачається, що після смерті ОСОБА_1 залишилась спадщина, яка складається з: житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцем до майна померлого є син спадкодавця ОСОБА_1 згідно зі ст.529 Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року і п.4,5 Перехідних та Прикінцевих положень Цивільного кодексу України від 2004 року. У спадкодавця на час відкриття спадщини були спадкоємці згідно зі ст.529 Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року і п.4,5 Перехідних та Прикінцевих положень Цивільного кодексу України від 2004 року, дружина спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та донька спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , які із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Інших спадкоємців, які подали заяву про прийняття спадщини до Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області, не має, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №83215280, виданого 11.11.2025 Близнюківської державної нотаріальної контори, вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відкрита спадкова справа за заявою ОСОБА_1 , номер у спадковому реєстрі 74853497.

Як встановлено судом під час судового засідання, матір заявника ОСОБА_2 після смерті свого чоловіка 18.09.1990 ОСОБА_3 не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вступила у спадщину фактичним шляхом. Прийняття спадщини виявилося у тому, що ОСОБА_2 після смерті чоловіка проживала у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту смерті, в якому була зареєстрована, доглядала за будинком, обробляла прилеглу до будинку земельну ділянку, сплачувала комунальні послуги. Зазначене підтверджується відповідними записами у домовій книжці, довідкою Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області від 19.02.2026 року, довідкою Барвінківського комунального підприємства "Благоустрій" №100 від 18.02.2026 року,

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст. ст. 13, 229, 259, 263-265, 273, 293, 294, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Барвінківська міська рада Ізюмського району Харківської області, про встановлення факту прийняття спадщини, - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А. Коптєв