Справа153/143/26
Провадження2/153/70/26-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2026 р. м.Ямпіль

Ямпільський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Швеця Р.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість договором №/1 від 21.10.2020 у розмірі 43656,14 гривень, судові витрати в розмірі 2662,40 гривень та 16000 гривень витрат на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що 21.10.2020 між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачем ОСОБА_1 на підставі заявки-анкети №3306329 від 21.10.2020 на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики, що акцептована відповідачем, шляхом підписання електронним підписом відповідача, було укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №/1. Договір позики укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору надано кредит в розмірі 2750 грн., строк користування кредитом 18 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75 % за один день користування кредитом. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається сторонами.

11.02.2022 було укладено договір №11-02/22, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №/1.

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №/1.

18.02.2025 було укладено договір №18-02/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №/1.

Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються. Загальний розмір заборгованості за договором №/1 від 21.10.2020 на день формування позовної заяви становить 103041,95 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2749,98; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 100291,97 грн.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 43656,14 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2749,98; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 40906,16 грн.

Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 04.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачу ОСОБА_1 надіслано копію ухвалу про відкриття провадження у справі на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, яку відповідач отримала 11.02.2026.

Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не подала.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір позики №/1 від 21.10.2020. Вказаний договір складається із заявки-анкети на отримання кредиту №3306329 від 21.10.2020, пропозиції укласти Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №/1 від 21 жовтня 2020 року (оферта) та надання кредиту згідно Заявки-анкети №3306329 від 21 жовтня 2020 року, Акцепту оферти від 21 жовтня 2020 року на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №/1 від 21 жовтня 2020 року та отримання кредиту згідно Заявки-анкети №3306329 від 21 жовтня 2020 року. Вказані документи підписано ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 5g8q6v.

Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит в розмірі 2750 грн., строк користування кредитом 18 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75 % за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації, річна відсоткова ставка 638,75 % застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації, загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 866,25 грн., при використанні Номінальної відсоткової ставки; Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%, при використанні Номінальної відсоткової ставки; максимальна відсоткова ставка 3,5 % за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору; максимальна річна відсоткова ставка 1277,5%, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 1732,50 грн., за умови неналежного виконання умов договору; реальна річна процентна ставка за кредитом становить 1277,5 %, за умови неналежного виконання умов Договору (а.с.8-10).

Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №13778_5 від 09.07.2025 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 21.10.2020 16:26 на суму 2750 грн, номер картки № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі «iPay.ua» 6996112 (а.с.21).

Відповідно до розрахунку заборгованості здійсненого ТОВ «ІНФІНАНС», заборгованість ОСОБА_1 за договором №/1 від 21.10.2020 станом на 11.02.2022 становить 43656,14 грн. з яких: 2749,98 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 40906,16 грн. - заборгованість по процентах. (а.с.22-26).

11 лютого 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №11-02/22, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором №/1 від 21.10.2020, що був укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 (а.с.29-37).

Згідно реєстру боржників до договору факторингу №11-02/22 від 11.02.2022, до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №/1 від 21.10.2020, загальна заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором становить 43656,14 грн. з яких: 2749,98 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 40906,16 грн. - заборгованість по процентах, що також підтверджується витягом з вказаного реєстру боржників (а.с. 40-42, 43).

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за кредитним договором №/1 від 21.10.2020 станом на 10.01.2023 заборгованість відповідача становить 75707,15 грн. з яких: 2749,98 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 40906,16 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 32051,01 грн. нараховані відсотки згідно кредитного договору, дата початку нарахування: 11.02.2022; дата кінця нарахування 09.01.2023 (включно); відсоткова ставка: 3,5 % денних (а.с.44).

10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №/1 (а.с.45-58).

Згідно витягу з Реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №/1 від 21.10.2020 на загальну суму 75707,15 грн., з яких: 2749,98 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 72957,17 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с.60-62, 63).

Відповідно до розрахунку заборгованості здійсненого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», заборгованість ОСОБА_1 за договором №/1 від 21.10.2020 станом на 18.02.2025 становить 103041,95 грн. з яких: 2749,98 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 72957,17 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 27334,80 грн. нараховані відсотки за період з 10.01.2023 по 18.02.2025 (а.с.27).

18.02.2025 між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір №18-02/25 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №/1 (а.с.64-70).

Відповідно до реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді до договору №18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.02.2025, до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшли права вимоги до ОСОБА_1 за договором №/1 від 21.10.2020, на загальну суму 103041,95 грн., з яких: 2749,98 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням; 100291,97 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, що також підтверджується витягом з даного реєстру (а.с.72-74, 75).

Згідно з розрахунком заборгованості, здійсненим позивачем за період з 18.02.2025 по 19.01.2026, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №/1 від 21.10.2020 становить 103041,95 грн., з яких: 2749,98 грн. - тіло кредиту; 100291,97 грн. відсотки (а.с.76).

Поряд із цим, позивач, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, просив стягнути відповідача заборгованість у загальному розмірі 43656,14 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2749,98 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 40906,16 грн.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч.7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Статтею 1054 ЦК України визначено зміст кредитного договору. Так, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із положеннями ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що встановленими обставинами справи підтверджується факт укладення між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 кредитного договору № /1 від 21.10.2020, який підписаний з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора і відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» цей договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Сторони договору узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору на таких умовах.

При цьому, факт отримання ОСОБА_1 позики в сумі 2750 грн. підтверджується повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих.№15367_5 від 09.07.2025, відповідно до якого 21.10.2020 кошти у сумі 2750 грн. були успішно перераховані картку № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 69961127.

На спростування вказаних обставин відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, тоді як надані позивачем до позову докази відповідають вимогам щодо їх належності та допустимості.

Наявними в матеріалах справи доказами також підтверджуються та сторонами не оспорюються факти переходу права грошової вимоги від ТОВ «Інфінанс» до ТОВ «Вердикт Капітал», від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект Центр» та від ТОВ «Коллект Центр» до ТОВ «Факторинг Партнерс» за кредитним договором від 21 жовтня 2020 року № /1, який укладений між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 .

Всупереч вищевказаним нормам законодавства та умов кредитного договору, відповідач не виконала належним чином свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, остання не здійснила погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Факторинг Партнерс» ні на рахунки попередніх кредиторів.

Згідно з умовами кредитного договору від 21 жовтня 2020 року № /1 сторонами узгоджено строк користування кредитом 18 днів, з відсотковою ставкою 1,75 % за один день користування кредитом. Строк дії договору 3 роки. Таким чином, сторони узгодили строк кредитування (строк виконання зобов`язання), який є відмінним від строку дії договору, а тому нарахування відсотків поза межами узгодженого сторонами строку кредитування є неправомірним.

У розділі 7 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal», затверджених наказом № 14/1 від 18.08.2020 директора ТОВ «Інфінанс», визначено умови пролонгації кредиту в разі дотримання наступних передумов: на момент продовження строку поточного кредиту строк дії договору фінансового кредиту не закінчився; позичальником повністю сплачено нараховані проценти ( у разі відповідної вимоги товариства неустойка та штрафні санкції) за основним боргом до дня здійснення продовження строку дії поточного кредиту.

Як вбачається із матеріалів справи 20.10.2020 ОСОБА_1 акцептувала оферту на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, № /1 від 21.10.2020 та отримання кредиту згідно Заявки-анкети № 3306329 від 21.10.2020, шляхом підписання акцепту 01.12.2020 року в якій вона погодилася з умовами оферти ТОВ «ІНФІНАНС», умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal», затверджених наказом № 14/1 від 19.08.2020 року.

Водночас до позовної заяви позивачем долучено іншу редакцію вказаних Правил, яка затверджена наказом № 14/1 від 18.08.2020 року, тобто містить іншу дату затвердження та в ній відсутній підпис відповідачки.

За відсутності підтверджень щодо конкретних умов, які були запропоновані відповідачу, а також через відсутність у договорі чіткої домовленості сторін про пролонгацію строку кредитування, подані позивачем Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «Money BOOM Loyal» не можуть розглядатися як типовий документ, що автоматично застосовується до укладеного між сторонами кредитного договору, а отже відсутні підстави стверджувати, що саме з цими правилами ознайомлена ОСОБА_1 .

У постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила правовий висновок про те, що «оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

З огляду на викладене, враховуючи, що Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal», які наявні в матеріалах справи, не містять підпису відповідача, суд приходить до висновку, що такі Правила не можна розцінювати, як частину кредитного договору. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді обов`язок нарахування відсотків за користування кредитом поза межами строку користування кредитом, що встановлений тривалістю 18 днів.

Належних доказів того, що відповідач, як позичальник, вчинила певні дії, які б об`єктивно свідчили про його волю і бажання здійснити пролонгацію кредиту, до матеріалів позову не додано.

За таких обставин, суд не вбачає обґрунтованих підстав вважати, що після спливу визначеного строку кредитування відбулася пролонгація кредиту.

Відповідно до умов договору за час користування коштами відповідач мала сплатити відсотки у розмірі 866,25 грн. (2750 грн. х 1,75% х 18 днів / 100 % = 866,25 грн.).

Із здійсненого ТОВ «Інфінанс» розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що відповідач ОСОБА_1 у рахунок погашення боргу за кредитом вносила кошти: 09.11.2020 - 1 010,73 грн. та 04.12.2020 - 1 539,92 грн., а всього 2 550,65 грн., і ці кошти внесено після закінчення строку користування кредитом.

Таким чином, відповідач сплатила проценти за користування кредитом у розмірі 866,25 грн. та частково сплатила тіло кредиту у розмірі 1 684,40 грн., у зв`язку із чим залишилася не погашеною заборгованість по тілу кредиту по договору позики у розмірі 1 065,60 грн.

З огляду на погодженні сторонами умови кредитного договору, суд не вбачає підстав для нарахування відсотків після 06.11.2020, тобто за межами строку кредитування.

Крім того, суд звертає увагу, що нарахування відсотків за межами строку кредитування, не допускається, оскільки після спливу строку кредитування кредитор позбавлений права нараховувати відсотки, передбачені кредитним договором.

При цьому кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів (стаття 1048 ЦК України).

Такий висновок щодо стягнення процентів за межами строку кредитування узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 та від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц, та усталеній практиці Верховного Суду, зокрема в постановах від 23 жовтня 2019 року в справі № 456/1747/15-ц, від 09 вересня 2020 року в справі №752/12685/15-ц.

У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення з боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Звертаючись до суду із цим позовом, ТОВ «Факторинг Партнерс» не заявляло вимоги про стягнення з ОСОБА_1 відсотків в порядку ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тому нараховані попередніми кредиторами проценти за період з 06.11.2020 по 20.10.2023 не підлягають стягненню, як такі, що нараховані поза межами визначеного договором строку кредитування.

Враховуючи наведене та умови укладеного сторонами кредитного договору, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути лише заборгованість по залишку неповернутого тіла кредиту, розмір якої становить 1065,60 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем і документально підтверджені платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № від 29.01.2026, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 65 грн. (2662,40 х 1065,60 / 43656,14).

Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 16000 грн. суд дійшов наступного.

Згідно ч.3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що 02.07.2024 між ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» укладено договір про надання правової допомоги №02-07/2024 (а.с.91-92), у зв`язку з чим сторонами узгоджено вартість надання юридичної допомоги у заявці, яка є невід`ємним додатком до договору (а.с.91-94).

Відповідно до п.4.1. розділу 4 договору про надання правової допомоги, вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього Договору (форма заявки визначена у Додатку №1 до Договору).

Відповідно до п.4.3. розділу 4 договору про надання правової допомоги факт надання послуг за Договором підтверджується Актом про надання юридичної допомоги (форма акту про надання юридичної допомоги визначена Додатком №2 до Договору).

На підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16000 гривень позивачем надано копію заявки на надання юридичної допомоги №1600 від 01.12.2025 та копію витягу з акту №25 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025, відповідно до яких вартість послуг, які надавались, складається з наступного: надання усної консультації з вивченням документів 2 год. х 2000 грн = 4000 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 4 год. х 3000 грн = 12000 грн. Тобто, загальна сума понесених витрат за надані послуги адвоката становить 16000 гривень (а.с.94, 95).

Пунктом 3 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги в даній справі задоволено частково, тому судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Відтак, розмір витрат на правову допомогу, понесених позивачем у цій справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог становить 390,50 грн. (16000 х 1065,60 / 43656,14).

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 390,50 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» () суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №/1 від 21.10.2020 в розмірі 1065 (одна тисяча шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (), судовий збір в сумі 65 (шістдесят п`ять) гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 390 (триста дев`яносто) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул. Ґедройця Єжи, 6 офіс 521, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 30 березня 2026 року.

Суддя Р.В. Швець