ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3412/26 Справа № 213/2579/19 Суддя у 1-й інстанції - Нестеренко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Кривий Ріг

справа № 213/2579/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР»

боржник ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в порядку ч.13 ст. 7, ч.2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2025 року, яка постановлена суддею Нестеренком О.М. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, та повне судове рішення складено 01 грудня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2025 року до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла заява про скасування судового наказу від 07 серпня 2019 року у справі № 213/2579/19, яка мотивована тим, що боржникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судом не повідомлялось про винесення судового наказу від 07 серпня 2019 року, а слухання справи відбулось без повідомлення сторін.

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу відмовлено. Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити поданю нею заяву про скасування судового наказу.

Апеляційна скарга, окрім доводів, викладених в заяві про скасування судового наказу щодо його незаконності, мотивована тим, що про існування судового наказу від 07 серпня 2019 року у справі № 213/2579/19 їй стало відомо 21 листопада 2025 року, коли вона отримала копію наказу в канцелярії суду.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з заявою про скасування судового наказу від 07 серпня 2019 року у справі № 213/2579/19, яка мотивована тим, що боржникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судом не повідомлялось про винесення судового наказу від 07 серпня 2019 року, а слухання справи відбулось без повідомлення сторін. ОСОБА_1 зазначає, що випадково дізналась про відкрите виконавче провадження за цим судовим наказом, який судом їй не направлено та вона не отримала. Зачвгик вважає, що датою отримання судового наказу є 21 листопада 2025 року, коли канцелярія суду видала копію наказу за її заявою.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції посилався на те, що процесуальний строк для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу сплив. Із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку боржник до суду не зверталась.

При цьому, дійшовши висновку про те, що ОСОБА_1 процесуальний строк для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу сплив, суд в оскаржуваній ухвалі відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу та повернув заяву заявниці.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Метою спрощених судових процедур є швидкий розгляд безспірних питань, правовідносини сторін у яких не викликають сумніву, та у яких фактичні обставини справи та визначеність у правовідносинах учасниками цих правовідносин не оспорюється.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 травня 2019 року в справі № 760/6860/17-ц (провадження № 61-31915св18) вказано, що наказне провадження за своєю сутністю призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника.

Статтею 169 ЦПК України передбачено, що після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного.

Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються фізичній особі - боржнику на адресу, зазначену в документах, передбачених частиною шостою статті 165 цього Кодексу, а боржнику - юридичній особі чи фізичній особі підприємцю за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 272 ЦПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 170 ЦПК України передбачено форму і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання.

Відповідно до частин 1-5 статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.

Заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб-громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником.

До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 6 статті 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Заява боржника про скасування судового наказу подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви (частина 2 статті 171 ЦПК України).

Вирішуючи питання за заявою ОСОБА_1 процесуальною дією суду була відмова у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу у зв`язку зі спливом процессуального строку для звернення до суду з такою завою, що суперечить вимогам ч.2 ст.171 ЦПК України.

Крім того, зазначаючи в оскаржуваній ухвалі про те, що заявницею не надано заяву про поновлення пропущенного процесуального строку, суд першої інстнації не звернув увагу на те, що в самій заяві про скасування судового наказу міститься клопотання заявниці про поновлення строку на подачу заяви про скасування судового наказу.

Оскільки, суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, відповідно пункту четвертого частини першої статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2025 року- скасувати та направити матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 07 серпня 2019 року по справі № 213/2579/19 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послугидо Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської областідля продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 30 березня 2026 року.

Головуючий:

Судді: