КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/448/2026 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2026 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024 року про повернення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного авіаційного університету про визнання наказу про відсторонення від посади протиправним, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

У липні 2024 року заступник керівника ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Національного авіаційного університету про визнання наказу про відсторонення від посади протиправним, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 липня 2024 року позовну заяву залишено без руху і надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху у зв`язку з невідповідністю позову вимогам ч. 3 ст. 185 ЦПК України, зокрема, із несплатою судового збору.

Як видно зі змісту позовної заяви, предметом позову є визнання наказу про відсторонення від посади протиправним, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції обґрунтував її тим, що за звернення до суду з даними вимогами не передбачено звільнення від сплати судового збору.

На виконання вимог ухвали суду від 03 липня 2024 року, 12 вересня 2024 року ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків позовної заяви, у якій уточнив ціну позову та вказав, що звільнений від сплати судового збору за подання позову, в силу вимог п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».Квитанцію про сплату судового збору до заяви не додано.

В подальшому, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суддя обґрунтовував це тим, що ОСОБА_1 не виконав вимоги ухвали суду від 03 липня 2024 року, а саме - не сплатив судовий збір у встановленому розмірі, що унеможливлює відкриття провадження у справі.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, у прохальній частині якої просить суд визнати протиправним та скасувати наказ НАУ про його відсторонення від роботи, стягнути на його користь матеріальну шкоду у розмірі 75 000 грн та стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 75 000 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 01 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - тільки у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як видно зі змісту позову, вимог про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі позивач не заявляв.

Натомість, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, хоч і стосуються його трудових прав, однак підлягають оплаті судовим збором.

Отже, недоліки позовної заяви не були усунуті у встановлений судом строк, а відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви.

Доводи апеляційної скарги про те, що вимоги пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» стосуються також інших вимог, що випливають із трудових правовідносин, колегією суддів відхиляються, оскільки ґрунтуються на власному помилковому тлумаченні позивачем норм законодавства.

Апеляційний суд зауважує, що чинна редакція пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» не містить посилань на «інші вимоги, що випливають із трудових правовідносин». Наведена апелянтом редакція вказаного пункту статті втратила чинність 01 вересня 2015 року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказана ухвала є законною та обґрунтованою, ухваленою на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: В.А. Нежура

Судді: С.М. Верланов

Т.О. Невідома