ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 687/1098/25

Провадження № 22-ц/820/432/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 2 грудня 2025 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі ТОВ «Укр Кредит Фінанс», товариство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» зазначило, що 18 березня 2024 року сторони уклали в електронній формі договір про відкриття кредитної лінії №1366-6533 (далі кредитний договір), за умовами якого товариство надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 6 000 грн строком на 300 днів (до 11 січня 2025 року) за стандартною (зниженою) процентною ставкою 2,5% за кожний день користування кредитом. Протягом базового періоду (30 днів) акційна процентна ставка за кредитом (промо-ставка) становила 1,75% за кожний день користування кредитом. На підставі додаткових угод №1 від 22 березня 2024 року та №2 від 23 березня 2024 року відповідач отримав відповідно 4 400 грн і 1 000 грн додаткових кредитних коштів. ОСОБА_1 не виконав зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, у зв`язку з чим, станом на 19 травня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 53 415 грн 46 коп., із яких 6 505 грн прострочена заборгованість за кредитом і 46 910 грн 46 коп. прострочена заборгованість за процентами. Позивач вирішив застосувати до ОСОБА_1 програму лояльності та стягнути з нього заборгованість за кредитним договором у розмірі 52 000 грн, яка складається з 6 505 грн простроченої заборгованості за кредитом і 45 495 грн простроченої заборгованості за процентами.

За таких обставин ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 52 000 грн заборгованості за кредитним договором.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 2 грудня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 19 505 грн заборгованості за кредитним договором і 908 грн 64 коп. витрат зі сплати судового збору.

В решті позову відмовлено.

Суд керувався тим, що сторони уклали в електронній формі кредитний договір, за умовами якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало ОСОБА_1 споживчий кредит, а той, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти. ОСОБА_1 не виконав належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Враховуючи фактичні суми отриманих і повернутих ОСОБА_1 кредитних коштів, максимальний розмір визначеної Законом України від 15 листопада 2016 року №1734-VІІ «Про споживче кредитування» (далі Закон №1734-VІІ) денної процентної ставки та встановлений кредитним договором строк кредитування, розмір простроченого ОСОБА_1 зобов`язання складається з 6 505 грн неповернутого кредиту та 25 051 грн 10 коп. нарахованих процентів. Заявлена позивачем до стягнення сума процентів за користування кредитом не відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а тому розмір стягуваних з ОСОБА_1 процентів слід зменшити до 13 000 грн. Отже разом із боргом за тілом кредиту (6 505 грн) з ОСОБА_1 на користь товариства слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 505 грн. Понесені ТОВ «Укр Кредит Фінанс» витрати зі сплати судового збору слід покласти на ОСОБА_1 пропорційно розміру задоволених вимог.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить скасувати рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, а також стягнути з відповідача всі судові витрати. При цьому ТОВ «Укр Кредит Фінанс» послалося на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір, за умовами якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 6 000 грн строком на 300 днів (до 11 січня 2025 року). На підставі додаткових угод №1 від 22 березня 2024 року та №2 від 23 березня 2024 року відповідач отримав відповідно 4 400 грн і 1 000 грн додаткових кредитних коштів. За умовами кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язався сплатити товариству проценти за користування кредитними коштами за фіксованою процентною ставкою 2,5% за кожний день користування кредитом. Протягом базового періоду (з 18 березня 2024 року до 16 квітня 2024 року) процентна ставка за кредитом становила 1,75% за кожний день користування кредитом. Такі умови кредитного договору погоджені сторонами та не оспорені відповідачем, а умови кредитування щодо розміру процентів є дійсними. Визначний у кредитному договорі розмір денної процентної ставки, що є розрахунковим показником загальних витрат споживача за кредитом у прив`язці до строку його дії, не перевищив установлений законом максимальний розмір денної процентної ставки на час укладення договору. Водночас товариством не здійснено будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а тому відсутні порушення норм Закону України від 12 травня 1991 року №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» (далі Закон №1023-ХІІ) щодо невключення у договір із споживачем несправедливих умов. Оскільки наданий ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору, а ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за цим договором, то з останнього на користь товариства слід стягнути борг у розмірі 52 000 грн, із яких 6 505 грн прострочена заборгованість за кредитом і 45 495 грн прострочена заборгованість за процентами. Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, помилково ототожнив поняття «денна процентна ставка» та «процентна ставка за користування кредитом», неправильно застосував норми чинного законодавства та невірно визначив розмір заборгованості за кредитним договором.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 не подав відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення сторін, неправильно витлумачив норми статей 526, 629, 1048 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Закону №1734-VІІ.

У зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права оскаржуване рішення суду слід змінити в частині мотивів прийнятого рішення.

В решті апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

18 березня 2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавець) і ОСОБА_1 (позичальник) уклали в електронній формі кредитний договір, за умовами якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відкрило кредитну лінію для відповідача шляхом надання йому кредиту у розмірі 6 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити нараховані проценти відповідно до графіка платежів (пункти 2.2, 2.3, 3.1, 4.1, 4.9 кредитного договору, додаток №3 до кредитного договору).

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало ОСОБА_1 кредит для задоволення особистих потреб (пункт 2.4 кредитного договору).

Пунктом 4.12 кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 300 днів з моменту перерахування коштів; дата повернення (виплати) кредиту 11 січня 2025 року.

Згідно з пунктами 4.2, 4.10, 4.13-4.16 кредитного договору: нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту (18 березня 2024 року) до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за стандартною процентною ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою, та /або пільговою процентною ставкою); реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 99 947,24%; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору (за весь строк кредитування) складає 51 000 грн і включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом; денна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 2,5%; загальні витрати за споживчим кредитом на дату укладення цього договору складають 45 000 грн і включають у себе проценти за користування кредитом.

Також сторони погодили такі умови кредитування: тип процентної ставки за користування кредитом фіксована; базовий період 30 календарних днів; промо-ставка (вид акційної процентної ставки), яка застосовується протягом перших 30 календарних днів першого базового періоду, 1,75% за кожен день користування кредитом (пункти 4.7, 4.8, 10.1 кредитного договору).

Із положень пункту 4.17 кредитного договору слідує, що обчислення денної процентної ставки, орієнтовної реальної річної процентної ставки, загальних витрат та орієнтовної загальної вартості кредиту є репрезентативними та базуються на обраних позичальником умовах кредитування, зазначених в цьому договорі, і на припущенні, що цей договір залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки належним чином на умовах та у строки, визначені в цьому договорі.

У пункті 4.18 кредитного договору визначено, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС:2,50 процентів = (ЗВСК:45000,00 грн / ЗРК:6000.00 грн) / t:300 днів?100%, де: ДПС денна процентна ставка; ЗВСК загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК загальний розмір кредиту; t строк кредитування у днях.

18 березня 2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» перерахувало кредитні кошти на банківський рахунок ОСОБА_1 (платіжна карта НОМЕР_1 ).

На підставі додаткових угод №1 від 22 березня 2024 року та №2 від 23 березня 2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало ОСОБА_1 додаткові кредитні кошти відповідно у розмірі 4 400 грн і 1 000 грн. Тоді ж ці кошти були перераховані позивачем на банківський рахунок ОСОБА_1 (платіжна карта НОМЕР_1 ).

ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 11 січня 2025 року (день закінчення строку кредитування) розмір заборгованості склав 53 415 грн 46 коп., із яких 6 505 грн неповернутий кредит, 46 910 грн 46 коп. нараховані проценти.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Із положень частини першої статті 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язання за кредитним договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Зібрані докази вказують на те, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір від 18 березня 2024 року із додатковими угодами від 22 і 23 березня 2024 року, на виконання яких ТОВ «Укр Кредит Фінанс» перерахувало на картковий рахунок відповідача кредитні кошти в сумі 11 400 грн, а той зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному договором.

Після закінчення строку кредитування ОСОБА_1 не повернув кредитні кошти та не сплатив проценти за користування ними в повному обсязі.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а тому з нього на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» слід стягнути заборгованість.

Водночас суд неправильно визначив порядок нарахування процентів за користування кредитом.

У статті 1 Закону №1734-VІІ унормовано, що денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.

Відповідно до статті 8 Закону №1734-VІІ для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо) (частина друга). Обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (частина третя). Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1% (частина п`ята).

В силу пункту 17 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1734-VІІ тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (набрав чинності 24 грудня 2024 року), установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5% (до 22 квітня 2024 року); протягом наступних 120 днів 1,5% (до 20 серпня 2024 року).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 12 Закону №1734-VІІ у договорі про споживчий кредит, зокрема, зазначається, денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит.

За змістом указаних правових норм денна процентна ставка це загальний показчик щоденних витрат споживача за споживчим кредитом у процентах від розміру виданого кредиту.

За договорами, які укладені зі споживачами після набрання чинності Законом України від 22 листопада 2023 року №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (набрав чинності 24 грудня 2023 року), в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21 серпня 2024 року, денна процентна ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладення такого договору.

Денна процентна ставка розраховується у договорі про споживчий кредит за спеціальною формулою та залишається незмінною протягом усього строку кредитування за умови, що до договору не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту).

На час укладення ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 кредитного договору (18 березня 2024 року) та внесення сторонами до нього змін щодо розміру кредиту (22 і 23 березня 2024 року) розмір денної процентної ставки був обмежений законом, а саме максимальний розмір денної процентної ставки не міг перевищувати 2,5%. Саме у такому розмірі сторони розрахували денну процентну ставку в кредитному договорі, яка залишається незмінною протягом усього строку кредитування.

Суд першої інстанції не врахував указані норми закону та умови договору і дійшов помилкового висновку про те, що розмір денної процентної ставки не повинен був перевищувати 1%. При цьому суд помилково ототожнив поняття «денна процентна ставка» та «процентна ставка за кредитом», у зв`язку з чим обчислена ним заборгованість за процентами у розмірі 25 051 грн 10 коп. не ґрунтується на договорі.

У свою чергу, наданий товариством розрахунок заборгованості за процентами у розмірі 46 910 грн 46 коп. відповідає умовам кредитного договору та є правильним. ОСОБА_1 не спростував цей розрахунок належними та допустимими доказами.

Водночас суд першої інстанції правильно визначив розмір стягуваної заборгованості за кредитним договором з огляду на наступне.

Однією з основних засад цивільного законодавства, визначених у статті 3 ЦК України, є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6).

За змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Преамбулою Закону України від 12 травня 1991 року №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» (далі Закон №1023-ХІІ) встановлено, що цей закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до статті 18 Закону №1023-ХІІ продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договору, яка полягає насамперед у вільному волевиявленні особи на вступ у договірні відносини та виборі контрагента, а також у вільному визначенні особою умов договору, в яких фіксуються взаємні права та обов`язки його сторін.

Свобода договору не є абсолютною (необмеженою): вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору.

Умовами кредитного договору може бути встановлена плата позичальника за користування кредитними коштами (проценти), її розмір і порядок внесення боржником. При цьому правові та організаційні засади споживчого кредитування встановлюють право споживача на справедливі умови кредитного договору, відповідно до яких фінансовим установам забороняється встановлювати для споживачів непропорційно великі суми компенсації.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 лютого 2025 року у справі №679/1103/23 виснував, що під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 зазначено, що керуючись принципами розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних, як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить стягнути з ОСОБА_1 проценти у розмірі 45 495 грн, які обчислені з розрахунку 2,5% у день від суми кредиту, що майже у сім разів перевищує розмір неповернутого кредиту (6 505 грн).

Відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заявлений до стягнення розмір боргу не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а тому розмір стягуваних з ОСОБА_1 на користь товариства процентів слід зменшити до 13 000 грн.

Посилання ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на відсутність підстав для зменшення розміру процентів за кредитним договором не відповідають фактичним обставинам справи та чинним нормам закону.

3. Висновки суду апеляційної інстанції

Під час розгляду справи суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи та не застосував правильно норми чинного законодавства, хоча зробив правильні висновки по суті вирішеного спору.

У зв`язку з цим, мотивувальну частину рішення суду слід змінити.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

З огляду на те, що апеляційна скарга ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на рішення суду першої інстанції в частині розміру заборгованості за кредитним договором залишена без задоволення, на ОСОБА_1 не можуть бути покладені судові витрати товариства в апеляційному суді.

Керуючись статтями 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити частково.

Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 2 грудня 2025 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Горобець Н.О.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 27