РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1816/25

Провадження №2/568/108/26

26 березня 2026 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Троцюк В.О.

секретаря судового засідання Гуменюк Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радивилів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Радивилівської міської ради про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем разом із спадкоємцем -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про встановлення факту, що має юридичне значення, просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_2 , яка була зареєстрована та проживала до дня смерті в АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, що належала померлій на підставі державного акту на земельну ділянку (серії ЯА №033054 від 26.07.2005 року). На час смерті матері позивач проживав без реєстрації разом з нею, доглянув його до смерті та здійснив поховання. Звернувшись до нотаріуса щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , позивач отримав відмову, оскільки пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 10 листопада 2025 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 05 лютого 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 20 березня 2026 року вирішено поновити судовий розгляд та витребувано у приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Драновського Ю.М. інформацію про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судове засідання представник позивача не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити, з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, допитавши свідків, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 13 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Радивилівського районного управління юстиції Рівненської області. (а.с.15)

За життя ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 належне їй майно, будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , уклавши 22.12.2004 року договір дарування, який посвідчено приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Додь Н.В. (а.с.9, 10)

ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 0,0593 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , на підставі державного акту на право на земельну ділянку (серія ЯА №033054), виданий Радивилівською міською радою 26.07.2005 року. (а.с.14)

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

ОСОБА_2 заповіту не залишила, тому спадкування спадщини, яка відкрилась після її смерті, має здійснюватися за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно інформації, наданої приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Драновським Ю.М. після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не заводилась. (а.с.55)

Приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Драновським Ю.М. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з пропуском строку, передбаченого ст.1270 ЦК України. (а.с.21)

Відповідно до положень ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

З огляду на вищевказані вимоги закону, ОСОБА_1 вважається таким, що не прийняв спадщину.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином померлої ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.16)

Отже, в силу вимог ст. 1265 ЦК України позивач відноситься до першої черги спадкоємців після смерті матері ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, постійно до дня смерті проживав без реєстрації разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 АДРЕСА_1 .

Факт проживання ОСОБА_1 без реєстрації разом з матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №58/01.09-25 від 14.10.2025 року виданою Радивилівською міською радою (а.с.8)

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_1 проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснював її догляд, оскільки остання хворіла та потребувала сторонньої допомоги.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму ВСК України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог ч.1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так, як такі документи у заявника відсутні, то він звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п.п.3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з п.п.4.10 п.4 гл.10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення.

Досліджені судом докази та покази свідків, допитаних в судовому засіданні, підтверджують те, що ОСОБА_1 , проживав з матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини. Сумнівів у достовірності досліджених доказів, судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 12, 258, 259, 265, 273, 315, 354, 355 ЦПК України, суд, на підставі ст.ст.1200, 1221, 1268, 1270, 1286, 1299 ЦК України, суд,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Радивилівської міської ради про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем разом із спадкоємцем задоволити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Радивилівська міська рада, , місце знаходження: м.Радивилів вул.І.Франка, 13 Рівненської області.

Суддя В.О. Троцюк