Справа № 750/3680/26
Провадження № 2-н/750/893/26
У Х В А Л А

31 березня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Косенка О.Д., розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором сервісного (технічного) обслуговування систем газопостачання та обладнання побутового споживача,

в с т а н о в и в :

27 березня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором сервісного (технічного) обслуговування систем газопостачання та обладнання побутового споживача від 19.01.2026 № ЧпФ/100/03.51-Р-ТД-2071/6 в сумі 1200 грн. 00 коп. та судового збору.

Інститут наказного провадження відповідає міжнародним принципам здійснення справедливого та ефективного правосуддя і забезпечення прав людини. Зокрема, з метою вдосконалення судових систем держав-членів у Рекомендації Комітету міністрів Ради Європи від 14.05.1981 N R (81) 7 щодо шляхів спрощення доступу до правосуддя та Рекомендації від 28.02.1984 N R (84) 5 щодо принципів цивільного судочинства визначено, що для справ, пов`язаних з безспірним правом, повинні бути передбачені спеціальні правила для прискорення розгляду справи.

Згідно з частиною першою статті 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього кодексу.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

У цьому контексті суд відмічає, що положеннями статті 5 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 №2189-VІІІ (далі також Закон №2189-VІІІ) визначено перелік житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 5 Закону №2189-VІІІ до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Таким чином, послуга з сервісного (технічного) обслуговування систем газопостачання та обладнання побутового споживача в розумінні Закону №2189-VІІІ не є а ні житловою, а ні комунальною послугою, а носить обов`язковий інженерно-технічний характер.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що у видачі судового наказу по заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за надану послугу з технічного обслуговування систем газопостачання та обладнання побутового споживача в розмірі 1 200 грн, а також 332,80 грн судового збору, слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 165, 258-261, 353, 354 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором сервісного (технічного) обслуговування систем газопостачання та обладнання побутового споживача.

Роз`яснити заявнику, що останній має право звернутись зі своїми вимогами у порядку, встановленому Розділом ІІІ ЦПК України (позовне провадження).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Д.Косенко