Провадження №2/932/2504/25
РІШЕННЯ

іменем України

31.03.2026 Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Салькової В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача

Позивач через представника звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з неї заборгованість з оплати послуг за теплопостачання в сумі 63515,69 грн та судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що між ним та відповідачем ОСОБА_1 встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , де власником є ОСОБА_1 , на ім`я якої відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , проте вчасно та у відповідному розмірі оплата послуг позивача відповідачем не здійснювалась, внаслідок чого наявна заборгованість в розмірі 63515,69 грн, з яких: сума основного боргу - 47612,64 грн, 3% річних - 3100,57 грн, інфляційні збитки - 11688,93 грн, пеня - 1113,56 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача разом з судовими витратами - судовим збором 2422,40 грн.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 04.08.2025 відкрите провадження у справі, вирішено розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в ній матеріалами. Також даною ухвалою було встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ними відзиву на позовну заяву; встановлено позивачеві п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачам право подати до суду заперечення на відповідь протягом днів, що залишились з моменту отримання відповіді на відзив до початку розгляду справи по суті.

Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.05.2023 у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що предметом господарської діяльності КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради є, зокрема, надання послуг з забезпечення населення послугами теплопостачання, про що зазначено у п.2.2. Статуту Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 20.11.2024 №49/58.

Право власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщення - магазин непродовольчих товарів за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджене витягом №672 від 26.08.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідач є споживачем послуг Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради.

На ім`я ОСОБА_1 для оплати послуг із теплопостачання Комунальним підприємством «Теплоенерго» Дніпровської міської ради відкритий особистий рахунок № НОМЕР_1 щодо нежитлового приміщення, магазину непродовольчих товарів за адресою: АДРЕСА_1 , площею 45,20 м2.

14.02.2022 ОСОБА_1 звернулась до КП «Теплоенерго» із заявою на укладання договору на постачання теплової енергії в нежитлове приміщення, в свою чергу позивачем відповідачу була надана інформація щодо укладення договору та проєкт договору про надання послуг з постачання теплової енергії. Однак від ОСОБА_1 повернутого підписаного договору про постачання теплової енергії №081582 позивачу не надходило, тому відсутні підстави вважати, що сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору.

Разом з тим, послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. У разі зміни права власності або користування приміщенням у багатоквартирному будинку, з попереднім власником (користувачем) якого було укладено індивідуальний договір, договір з новим власником (користувачем) вважається укладеним із дня такої зміни.

КП «Теплоенерго» затверджено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - Договір Приєднання) відповідно до Постанови КМУ №1022, який є публічним договором приєднання та набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному сайті підприємства https://teploenergo.dp.ua/. Дія Договору Приєднання почалась з 01.11.2021 і триває дотепер в силу відсутності відомостей про відключення приміщення відповідача від систем теплопостачання у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, між сторонами діє Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є договором приєднання, опублікований 01.10.2021, що набрав чинності 31.10.2021 та є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки за приміщенням закріплено особовий рахунок НОМЕР_1 , саме за таким номером позивачем обліковується договір з відповідачем.

Згідно з довідкою позивача №476 від 19.02.2025 на житловий будинок АДРЕСА_1 встановлений прилад обліку теплової енергії. Розрахунок проводився в співвідношенні опалювальної площі між споживачами житлових та нежитлових приміщень.

За розгорнутим розрахунком заборгованості за період з лютого 2022 по березень 2024, наданим позивачем, загальна заборгованість ОСОБА_1 за теплопостачання складає: основний борг - 47612,64 грн, 3% річних - 3100,57 грн, інфляційні збитки - 11688,93 грн, пеня - 1113,56 грн, всього - 63515,69 грн.

Позивачем надсилалися відповідачеві Акти прийому-передачі теплової енергії та рахунки на їх оплату, Акт звіряння взаємних розрахунків, а також досудова вимога, але вони залишені без реагування.

Контррозрахунку заборгованості, а також доказів на спростування наявності заборгованості відповідачем суду не надано.

V. Оцінка суду

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Постановою КМУ від 21.07.2005 №630 «Про затвердження Правил надання послуг з з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які діяли на момент початку виникнення заборгованості (далі - Правила №630), Постановою КМУ від 21.08.2019 №830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» (далі - Правила №830) тощо.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом другим частини першої статті 5 наведеного вище Закону визначено, що комунальними послугами є в тому числі послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до ст.ст.19, 19-1 ЗУ «Про теплопостачання» від 02.06.2005 №2633-IV (далі Закон №2633-ІV) споживачі теплової енергії повинні щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за спожиту (отриману) теплову енергію.

Відповідно до ст.9 Закону №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи власником нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , маючи відкритий особовий рахунок, була, є та продовжує бути споживачем послуг за вказаною адресою.

Пунктом 32 Договору Приєднання визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Відповідно до п.34 цього Договору споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

За ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.35 Правил №830 розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є також календарний місяць. Але термін оплати послуги змінився та став здійснюватися не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Таким чином, за умови відсутності письмово укладеного договору на постачання теплової енергії з відповідачем при здійснення відносин з теплопостачання сторони мають керуватися нормами діючого законодавства.

За положеннями ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В розумінні ст.ст.251,252 ЦК України для внесення помісячних платежів встановлено саме термін, що визначається календарною датою. Тому датою початку порушення зобов`язання є відповідно кожне перше число місяця, що настає за розрахунковим. Отже, строк виконання вищенаведених помісячних зобов`язань є таким, що настав.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 550 ЦК України передбачено право кредитора на стягнення неустойки з боржника у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Ці положення закону кореспондуються з п. 45 Договору Приєднання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки опалювальне приміщення відповідача є нежитловим, тарифи, які застосовані при розрахунках, віднесені до категорії «інші споживачі (крім населення)».

Відповідно до п.1.5. Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, затвердженого Постановою НКРЕКП від 25.06.2019 №1174, тарифи формуються для таких категорій споживачів: населення, бюджетні установи, релігійні організації (крім обсягів, що використовуються для провадження виробничо-комерційної діяльності), інші споживачі.

За роз`ясненнями НКРЕКП від 22.04.2013, до категорії споживачів «населення» відносяться споживачі, що проживають в будинках житлового фонду незалежно від відомчого підпорядкування, в кооперативних будинках, у гуртожитках підприємств, організацій, установ та учбових закладів, а також у будинках, квартирах, що належать громадянам на правах приватної власності. Оплату житлово-комунальних (комунальних) послуг за тарифами для «інших споживачів» таких послуг здійснюють усі інші особи, які не є громадянами, що використовують житло для проживання, не є релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками (крім тих, що здійснюють виробничо-комерційну діяльність) та не є бюджетними установами. Отже, враховуюче зазначене, відповідач у цій справі не відноситься до категорії «населення», і на неї не розповсюджується дія Постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 №206, відповідно до якої до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих, або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги.

Фактичне надання послуги з постачання теплової енергії за заявлений період підтверджується Витягом звітів з особистого кабінету споживача ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , з сайту teploenergo.net, а також кількість спожитого тепла визначена у довідці №476 від 19.02.2025. Аналогічні відомості відображені також в Актах прийому-передачі теплової енергії.

Верховним Судом у постанові від 27.02.2019 у справі №334/2789/15-ц визначене, що ні ЦК України, ні Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», ні Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення не передбачені випадки, коли недодержання письмової форми договору про надання послуг з теплопостачання має наслідком його недійсність. Відсутність письмового договору про надання послуг з теплопостачання та постачання гарячої води не свідчить про відсутність певних договірних відносин і не звільняє відповідачів від оплати за фактично надані послуги.

Оскільки між сторонами існують сталі правовідносини з постачання теплової енергії на підставі Договору №081582 від 01.02.2022, і позивач належним чином виконував свої зобов`язання щодо надання послуг відповідачеві, а відповідач систематично порушувала свої зобов`язання за договором, а під час розгляду справи судом не скористалася правом на подання відзиву та не надала доказів відсутності заборгованості, суд визнає підтвердженим факт наявності основного боргу в сумі 47612,64 грн. Враховуючи тривале прострочення, вимоги про стягнення інфляційних збитків у сумі 11688,93 грн, 3% річних в розмірі 3100,57 грн та пені - 1113,56 грн суд вважає законним способом захисту майнових прав позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Теплоенерго» є цілком обґрунтованими та доведеними належними доказами, тому мають бути задоволені судом.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами

Згідно з ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при пред`явленні позову сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн. Оскільки судом вимоги позивача задовольняються повністю, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,5,10-13,141,259,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (49001, м. Дніпро, пр-т Слобожанський, 29, оф.504, код за ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради заборгованість з оплати послуг теплопостачання в розмірі основного боргу 47612,64 грн, 3 % річних 3100,57 грн, інфляційних збитків 11688,93 грн, пені 1113,56 грн, а всього - 63515 (шістдесят три тисячі п`ятсот п`ятнадцять) грн 69 коп.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене 31.03.2026.

Суддя: В.С. Салькова