31 березня 2026 року Єдиний унікальний № 501/227/26 Провадження № 4-с/501/2/26
УХВАЛА

Іменем України

26 березня 2026 року м. Чорноморськ

Чорноморський міський суд Одеської області

у складі: головуючого Тордія Е.Н. с секретар судового засідання Дунаєвої Т.В.

номер справи 501/227/26 номер провадження 4с/501/1/26

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області скаргу ОСОБА_1 ,зацікавлені особи: боржник ОСОБА_2 , державний виконавець Овідіопольського ВДВС в Одеському району Одеської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції ( м. Одеса) предмет та підстава оскарження про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

участь у справи приймали: представник скаржника адвоката ВКЗ Переходов М.В. зацікавлені особи: стягувач ВКЗ Велігурський Д.А.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин скарги .

11 лютого 2026 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Переходов М.В. звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавеця Овідіопольського ВДВС в Одеському району Одеської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції ( м. Одеса) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування скарги посилається на той факт що па примусовому виконанні Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №68908022 з виконання судового наказу Чорноморського міського суду Одеської області №501/4071/21 від 03 листопада 2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини. 17 листопада 2025 року було надіслано адвокатський запит до Овідіопольського відділу ДВС з метою встановлення причин невідповідності розрахунків заборгованості з фактично отриманими стягувачем сумами. Так, згідно розрахунку заборгованості, складеного 05 травня 2023 року, у період з жовтня 2021 року по червень 2022 року боржником не було сплачено аліменти, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 28 705,30 грн. Проте, згідно розрахунку заборгованості, складеного 20 серпня 2025 року, вбачається, що боржнику було зараховано сплату боргу за період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року у розмірі 22 600 грн.

Вважає дії державного виконавця неправомірними , просить визнати неправомірними дії державного виконавця Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гайдученко Владислава Олександровича в частині здійснення перерахунку заборгованості боржника зі сплати аліментів у період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року та зарахування платежів у розмірі 22 600 гривень в рахунок погашення заборгованості за вказаний період, за заявою боржника від 15 грудня 2022 року;

визнати неправомірними дії Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ОСОБА_3 в частині здійснення розрахунку заборгованості з січня 2025 року на підставі середньої заробітної плати штатних працівників по Одеському району, які опубліковані на сайті Головного управління статистики в Одеській області; зобов`язати державного виконавця Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гайдученко Владислава Олександровича, або іншого державного виконавця, який вчинятиме виконавчі дії у виконавчому провадженні №68908022, зробити новий розрахунок заборгованості по виконавчому провадженню № 68908022 з виконання судового наказу Чорноморського міського суду Одеської області №501/4071/21 від 03 листопада 2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини без врахування платежів у розмірі 22 600 гривень у період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року, які були помилково враховані за заявою боржника від 15 грудня 2022 року, та здійснити перерахунок заборгованості за період з січня 2025 року по теперішній час на підставі середньої заробітної плати по Одеському регіону згідно статистичних даних Міністерства фінансів України, а не на підставі середньої заробітної плати штатних працівників по Одеському району, які опубліковані на сайті Головного управління статистики в Одеській області.

Позиція учасників судового процесу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав скаргу та прохав її задовольнити В її обґрунтування зазначив ,що ОСОБА_2 деякий час не могла платити аліменти та вони усно домовились що він купить дитини подарунок. Пізніше він отримав розрахунок і з`ясувалось що виконавцем 22600.00 грн. зараховано як аліменти, на його звернення відповіді не отримав. Підтвердив ,що грошові кошти за вказаний період надходили , проте без визначення платежу , тому він їх не рахує як аліменти.

Представник скаржника адвокат Переходов М.В. підтримав скаргу та прохав її задовольнити. Зазначив що 03 лютого 2026 року державним виконавцем перерахунок був наданий скаржнику, тобто фактично частина скарги задоволена.

Державний виконавець Гайдученко Владислава Олександровича в судовому засіданні прохав в задоволенні скарги відмовити у повному обсязі зазначивши ,що ним виконанні дії передбачені Законом України « Про виконавче провадження».

Так , відділом 29 квітня 2022 року зареєстрована заява ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу № 501/4071/21 виданого 03 листопада 2021 року Іллічівським міським судом Одеської області.

Згідно розрахунку заборгованості, станом на 01 травня 2022 року заборгованість складає 21670,80 грн. 15 грудня 2022 року до відділу надійшла заява боржника ОСОБА_4 про сплату аліментів на користь стягувача у період з жовтня 2021року по квітень 2022 року та додано квитанції про перерахування коштів на рахунок НОМЕР_1 , а саме: квитанція від 08 жовтня 2021 року на суму 1500,00 грн. , від 25 жовтня 2021 року на суму 1300,00 грн., від 17 листопада 2021 року на суму 300,00 грн.,12 грудня 2021 року на суму 2000,00 грн. 11 лютого 2022 року на суму 7000,00 грн. ,від 24 березня 2022 року на сум 2000,00 грн. від 19 квітня 2022 року на суму 4500,00 грн.

В матеріалах ВП №68908022 міститься заява про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 від 29 квітня 2022 року , у якій стягувач просить стягнуті кошти перераховувати на рахунок НОМЕР_2 .

Враховуючи, те що початок стягнення аліментів згідно судового наказу з 26 жовтня 2021 року та рахунок одержувача співпадає з наданими реквізитами стягувача, квитанції враховано до розрахунку заборгованості.

В подальшому з червня 2022 року аліменти боржником сплачувались на депозитний рахунок відділу та своєчасно перераховуватись державним виконавцем на рахунок стягувача, про що є відповідні розпорядження та платіжні інструкції.

Згідно розрахунку, заборгованість станом на 05 травня 2023 року складає 2573,55 грн.. Також в матеріалах виконавчого провадження є заява стягувача від 17 липня 2023 року про отримання аліментів сумі 7100,00 грн., особисто від боржника, та заява від 02 червня 2023 року про отримання коштів у сумі 13000,00 грн.

Згідно розрахунку заборгованість станом на 01 грудня 2025 року відсутня. Враховуючі всі дані які містяться в матеріалах виконавчого провадження, державним виконавцем зроблено розрахунок заборгованості, починаючи з дня присудження аліментів по 01 лютого 2025 року з врахування даних про сплату (квитанції, розпорядження та заяви стягувача) та даних про середньомісячну заробітну плату. При здійснені розрахунку заборгованості у період з жовтня 2021 року враховано дані ГУ Статистики в Одеській області про середньомісячної заробітну плату за четвертий кварта 2021 року у сумі 14069,00 грн.

Починаючи з лютого 2022 року, тимчасово призупинено поширення офіційної інформації державної статистичної інформації за ДСС 1.02.02.01 в розрізі регіонів та районів.

З липня 2025 року Держстат поступово поновило оприлюднення офіційної державної статистики.Тому з липня 2025 року зроблено перерахунок, відповідно до даних щодо середньої заробітної плати штатного працівника Одеської області, липень 2025 року 21428,00 грн., серпень 2025 року 21078,00 грн., вересень 2025 року 21228,00 грн., жовтень 2025 року 21630,00 грн., листопад 2025 року 21909,00 грн. , грудень 2025 року 26553, грн.

Згідно розрахунку заборгованості, станом на 01 лютого 2026 року заборгованість складає 15 445,05 грн.

За заявою стягувача вх.№ 6714/7 від 15 грудня 2022 року за період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року включно ОСОБА_5 було перераховано стягувачу 22 600 грн. Також 17 липня 2023 року за вх.№ 5424/2 до відділу надійшла заява стягувача про отримання аліментів від ОСОБА_5 з червня по липень 2023 року у розмірі 7100 .00 грн. Будь-яких доказів на підтвердження наявності інших зобов`язань боржника перед стягувачем виконавцю не надано, як і не надано доказів на підтвердження відмови стягувача від отримання банківських переказів від боржника.

Боржник Велігурська в судове засідання не з`явилась про слухання справи повідомлена належним чином.

Фактичні обставини встановлені судом.

Судовим наказом виданим Іллічівським міським судом Одеської області у справі №501/4071/21 від 03 листопада 2021 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини у розмірі частини всіх видів заробітку ( доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму відповідної категорії громадян на дитину відповідного віку з дня звернення 26 жовтня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття , тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29 квітня 2022 року зареєстрована заява ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу № 501/4071/21 виданого 03 листопада 2021 року Іллічівським міським судом Одеської області.

Згідно розрахунку заборгованості, станом на 01 травня 2022 року заборгованість складає 21670,80 грн. 15 грудня 2022 року до відділу надійшла заява боржника ОСОБА_4 про сплату аліментів на користь стягувача у період з жовтня 2021року по квітень 2022 року та додано квитанції про перерахування коштів на рахунок НОМЕР_1 , а саме: квитанція від 08 жовтня 2021 року на суму 1500,00 грн. , від 25 жовтня 2021 року на суму 1300,00 грн., від 17 листопада 2021 року на суму 300,00 грн.,12 грудня 2021 року на суму 2000,00 грн. 11 лютого 2022 року на суму 7000,00 грн. ,від 24 березня 2022 року на сум 2000,00 грн. від 19 квітня 2022 року на суму 4500,00 грн.

З пояснень державного виконавця вбачається ,що в матеріалах ВП №68908022 міститься заява про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 від 29 квітня 2022 року , у якій стягувач просить стягнуті кошти перераховувати на рахунок НОМЕР_2 .

Надані копії квитанцій про перерахування коштів на рахунок НОМЕР_1 , а саме: квитанція від 08 жовтня 2021 року на суму 1500,00 грн. , від 25 жовтня 2021 року на суму 1300,00 грн., від 17 листопада 2021 року на суму 300,00 грн.,12 грудня 2021 року на суму 2000,00 грн. 11 лютого 2022 року на суму 7000,00 грн. ,від 24 березня 2022 року на сум 2000,00 грн. від 19 квітня 2022 року на суму 4500,00 грн.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми .

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, порушено їхні права чи свободи .

Відповідно до ч. 1 ст. 74 »Закону України «Про виконавче провадження » рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 2 ст. 451 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з ч. 1 ст. 447-1 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

З доданих до справи доказів вбачається, що державним виконавцем враховано копії квитанцій на підтвердження перерахування ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 грошовими переказами через А-БАНК без зазначення у них призначення платежу «сплата аліментів».

У постановах від 18 листопада 2020 року у справі № 648/1102/19 та від 26 травня 2021 року у справі № 569/11466/20 Верховний Суд зробив висновки, що виконавець повинен враховувати кошти, сплачені боржником на користь стягувача, оскільки чинне законодавство не передбачає права та обов`язку у виконавця вимагати від боржника надання квитанцій із зазначенням призначення грошових переказів на ім`я стягувача й не враховувати безпосередньо копії наданих квитанцій.

Крім цього, постановою Верховного Суду від 17 травня 2023 року у справі № 199/2951/21 зроблено висновок про те, що між стягувачем і боржником немає інших грошових зобов`язань, окрім аліментних.

Стягувач не заперечував отримання від боржника тих грошових переказів, де він був зазначений отримувачем, а матеріали справи не містять відомостей щодо відмови стягувача від отримання грошових переказів, здійснених боржником. Наведене свідчить про часткове добровільне виконання боржником свого обов`язку зі сплати аліментів. Враховуючи, що боржник надав копії квитанцій про здійснення платежів на користь стягувача, у державного виконавця не було підстав не враховувати надані боржником квитанції під час визначення заборгованості зі сплати аліментів.

В даному випадку, Суд враховує, що боржником грошові кошти сплачувались в добровільному порядку як виплати аліментів. Будь-яких доказів на підтвердження наявності інших зобов`язань боржника перед стягувачем суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження відмови стягувача від отримання банківських переказів від боржника.

Протилежного скаржником та його представником суду не надано в судовому засідання не встановлено.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно із частиною третьою статті 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ч.8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Частиною 1 ст. 448 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/2 від 02 квітня 2012 року, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених ч. 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

В судовому засіданні встановлено ,що стягувачем контролюється виконання державним виконавцем ч. 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», щодо нрарахування щомісяці аліментв та заборгованноісті.

Також судом враховуюєсться, що 03 лютого 2026 року державним виконавцем зроблений розрахунок станом на час розгляду справи.

Висновок суду.

Оцінивши надані сторонами докази Суд м, дійшов висновку, що доводи скаржника є необгрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного керуючись ст. 137, 447, 448, 449, 450, 451 Цивільного процесуального України, ст. 1, 3, 4, 5, 18, 71 Закону України "«Про виконавче провадження» Суд-,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 ,зацікавлені особи: державний виконавець Овідіопольського ВДВС в Одеському району Одеської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції ( м. Одеса) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії- залишити без задоволення.

Повний текст ухвали виготовлено 31 березня 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її винесення.

Головуючий