БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/909/25
Провадження № 2/730/374/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2026 р. м.Борзна

Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошового утримання відповідно до ст. 84 СК,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошового утримання відповідно до статті 84 Сімейного кодексу України. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 17 листопада 2015 року до 04 травня 2018 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . Наразі перебуває на 25-му тижні вагітності, батьком дитини є відповідач, який батьківство визнає. Зазначала, що відповідно до СК України батько дитини зобов`язаний брати участь в утриманні вагітної жінки незалежно від її майнового стану. Після народження дитини та ще протягом 3 місяців після пологів відповідно до статті 84 СУ України вона має право на утриманні з боку відповідача. Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити.

Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26 червня 2025 року позовну заяву повернуто позивачеві. Суд першої інстанції виходив із того, що наведені позивачкою у позовній заяві висловлювання на адресу суду та особи, яка не має жодного відношення до предмета позову, з урахуванням викладеного, є зловживанням процесуальними правами з боку позивачки. Також, суд зазначив, що позивач у справі негативно оцінює дії та процесуальні рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області в інших справах, що є неприпустимим, оскільки судові рішення можуть бути оцінені та перевірені виключно у процесуальний спосіб, встановлений законом.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 29 вересня 2025 року, за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , ухвалу Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26 червня 2025 року залишено без змін. Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання дій ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами та повернення їй позову на підставі статті 44 ЦПК України.

Постановою Верховного Суду від 25.02.2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26 червня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 29 вересня 2025 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

На адресу Борзнянського районного суду Чернігівської області справа надійшлаз Верховного Суду 10.03.2026 року.

За результатами вивчення матеріалів цивільної справи, встановлено, що відповідач у цій справі ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 біля н.п. Лугівка Сумської області під час виконання обов`язків військової служби, що підтверджується сповіщенням № 189 від 21.09.2025 та витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської областівід 11.03.2026 з метою вирішення питання про відкриття провадження було витребувано від Ніжинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію актового запису про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Ураховуючи, що відповідь на ухвалу суду не надійшла, ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської областівід 23.03.2026 повторно витребувано від Ніжинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України копію актового запису про смерть ОСОБА_2 .

Ураховуючи, що відповідь на ухвалу суду в черговий раз не надійшла, ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської областівід 30.03.2026 втретє витребувано від Ніжинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України копію актового запису про смерть ОСОБА_2 .

31.03.2026 року на адресу суду надійшла копія актового запису про смерть ОСОБА_2 № 286 від 29.09.2025 року, складеного Борзнянською міською радою Чернігівської області. Згідно вказаного актового запису, документом, що підтверджує смерть, є лікарське свідоцтво про смерть (остаточне) № 274 від 23.09.2025 року, видане ДСУ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» (Охтирське відділення). Видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження у справі з таких підстав.

Відповідно до ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження. У випадках, установлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, установлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Згідно зі ст.26 ЦК України всі фізичні особи є рівними в здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має всі особисті немайнові права, установлені Конституцією та цим кодексом. Фізична особа здатна мати всі майнові права, що встановлені цим кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією, цим кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи, їх представники.Відтак, відсутність однієї зі сторін у спорі у справі позовного провадження унеможливлює його розгляд справи судом.

За приписами ст.46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно з ч.1 ст.47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

У ч.1 ст.55 ЦПК України визначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

По своїй суті процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу відповідного суб`єкта, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього. Підставами процесуального правонаступництва можуть бути лише юридичні факти, які виникли під час судового провадження у справі, а не до його початку.

Системний аналіз вищевказаних норм права дає підстави для висновку, що на момент звернення з позовом до суду відповідач у справі має бути живим; в іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини.

До відкриття провадження у даній справі судом встановлено, що відповідач у цій справі помер.

Як було зазначено вище, постановою Верховного Суду від 25.02.2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Борзнянського районного суду Чернігівської області від 26 червня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 29 вересня 2025 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Таким чином, на момент вирішення судом питання про відкриття провадження відповідач помер, що підтверджується документально.

Зважаючи на вищевказане, а також на те, що смерть відповідача настала до вирішення судом питання про відкриття провадження, особа, що вказана відповідачем у позові не набула цивільної процесуальної правоздатності у даному цивільному процесі, тобто не може бути стороною у даній справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 251 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, суд зобов`язаний зупинити провадження до залучення до участі у справі правонаступника.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі. Залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням прав, свобод та інтересів третіх осіб, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеній постанові від 23.01.2018 року у справі № 489/4072/16-ц. Аналогічна правова позиція міститься в Постанові ВС №127/328/17 від 18.12.2019р., - «Правонаступників можна залучити як відповідачів тільки у випадку, коли смерть особи сталася після відкриття провадження у справі». Як також зазначено у постанові Верховного Суду від 18.12.2019 року №127/328/17 щодо того, що правонаступників можна залучити як відповідачів тільки у випадку, коли смерть особи сталася після відкриття провадження у справі, системний аналіз норм законодавства дає підстави дійти висновку, що на момент звернення з позовом до суду відповідач у справі має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Крім того, вказана норма є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених у пп.18 ч.1 ст.255 ЦПК, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Ба більше, у цій справі спірні правовідносини (стягнення грошового утримання відповідно до ст. 84 СК) не допускають правонаступництва, оскільки виникають з приводу утримання жінки чоловіком, з яким вона не перебуває у шлюбі, тобто такі правовідносини можуть мати місце виключно, коли чоловік є живим.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Ураховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивач звернувся до суду з вимогами до особи, яка втратила свою право- та дієздатність, суддя вважає, що у відкритті провадження за позовною заявою необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.25, 26 ЦК України, ст.42, 46-48, 55, п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошового утримання відповідно до ст. 84 СК відмовити у зв`язку із смертю відповідача.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її оголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до ст.354 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України.

Суддя Ріхтер В.В.