БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/3202/26
провадження № 2/361/1564/26
УХВАЛА

27 березня 2026 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. розглянувши позовну заявуТовариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами, -

в с т а н о в и в:

До Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ТОВ «Факторинг Партнерс», в якій товариство просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість двома кредитними договорами: за Договором № 9509410 від 20.01.2022 у розмірі 4 905 гривень,за Договором № 89212 від 12.11.2021 у розмірі 67 385,52 гривень.

Вивчивши позовну заяву та додатки до неї, суд дійшов таких висновків.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що загальна сума стягнення у розмірі 72 290,52 гривень визначена позивачем з посиланням на декілька кредитних договорів, укладених різними кредитними установами з відповідачем.

Так, кредитний договір № 9509410 від 20.01.2022 ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Мілоан», а договір № 89212 від 12.11.2021 з ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс».

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Разом тим, у позовній заяві об`єднано вимоги з порушенням правила, встановленого ч. 1 ст. 188 ЦПК України.

Так, підставою виникнення вимоги про стягнення заборгованості з відповідача у позовній заяві зазначено три окремі кредитні договори, які не пов`язані між собою.

Кожен з укладених кредитних договорів утворює окремий склад цивільно-правового прововідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій ґрунтується на доказах, які не є пов`язаними між собою (різні кредитні договори, договори забезпечення тощо).

Отже, вимоги про стягнення заборгованості у конкретно визначеному позивачем за кожним окремим кредитним договором розмірі є самостійними вимогами, які не пов`язані ні підставами виникнення, ні поданими доказам, та не є основними і похідними одна від одної, оскільки від задоволення одних не залежить задоволення інших.

Об`єднання в одній позовній заяві декількох позовних вимог здійснюється позивачем на власний розсуд, але з дотриманням положень ч. 1 ст. 188 ЦПК України.

Представник позивача в одній позовній заяві об`єднав не позовні вимоги (основну та похідну), як передбачено ч. 1 ст. 188 ЦПК України, а розміри заборгованості, визначені за кожним кредитним договором, в одну суму боргу, сформулювавши у такий спосіб одну позовну вимогу.

Сумісний розгляд заявлених у даній справі позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню взаємних прав і обов`язків сторін та суттєво ускладнить вирішення спору, оскільки під час розгляду справи суд змушений буде надати оцінку умовам кожного з укладених кредитних договорів, встановлювати обставини дотримання, виконання/невиконання сторонами умов цих договорів, мети та обставин їх укладення, правильність заявлених до стягнення сум.

Крім того, загальна сума боргу, про стягнення якої просить позивач в одній позовній заяві, складається з вимог, не пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, які мають бути спільними для обох вимог для настання наслідків, передбачених ч.1 ст. 188 ЦПК, оскільки сума стягнення, визначена позивачем одна, але складається з сум, що виникли з різних підстав (за різними кредитними договорами, укладеними в різний час), а отже не є основними та похідними вимогами.

Водночас, відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі роз`єднання судом позовних вимог судовий збір, сплачений за подання позову, не повертається і перерахунок не здійснюється. Після роз`єднання судом позовних вимог судовий збір повторно не сплачується.

З урахуванням наведеного, у даному випадку суд не вбачає за можливе роз`єднати позовні вимоги та застосувати положення ч. 6 ст. 188 ЦПК України, оскільки це призведе до безпідставного зменшення судових витрат позивача.

За приписами п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява підлягає поверненню у випадку порушення правил об`єднання позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 4 ст. 185, ст. ст. 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Наталія ПЕТРИШИН