Номер провадження 2/754/5895/26
Справа № 754/3815/25
У Х В А Л А

Іменем України

24 березня 2026 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Буша Н.Д.,

секретаря с/з Моторенко К.О.,

за участю

представника позивача адвоката Новіка В.М.,

представника відповідача адвоката Цимейко Г.О.,

розглянувши заяву громадської організації «Міжнародне Антикорупційне Бюро» про забезпечення доказів у цивільній справі за позовною заявою Громадської організції «Міжнароджне Антикорупційне Бюро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

В проваджені суду перебуває вказана справа.

24.03.2026 року на адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, нотаріусам вчиняти проведення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно квартири АДРЕСА_1 та шляхом накладення арешту на вказану квартиру. Заява позивача обґрунтована тим, що у разі винесення рішення суду на користь позивача, відповідач фактично не зможе виконати таке рішення через відсутність коштів у ОСОБА_1 , тому що вона витрачає значні кошти на відпочинок за кордоном, ніде не працює, офіційний дохід відсутній. З урахуванням викладеного позивач просить вжити вказані заходи забезпечення позову.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Новік В.М. підтримав вказану заяву про забезпечення позову.

Представник відповідача - адвокат Цимейко Г.О. заперечувала проти її задоволення, посилаючись на ті обставини, що позивач вже подавав ідентичну заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, вказуючи ті ж підстави для її задоволення, яка розглядалась судом і була задоволена, але постановою Київського апеляційного суду від 03.06.2025 року у справі №754/2904/25 ухвалу Деснянського районного суду міста Києва скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позивачу було відмовлено в задоволені його заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення доказів, заслухавши сторони, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1 -1 ) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Забезпечення позову вживається судом для вчинення заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення та гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як слідує з поданих заявником документів на підтвердження відсутності коштів у відповідача, доказів зазначеного такі не містять, натомість заявник прикладає докази відпочинку за кордоном відповідача, які підтверджують наявність коштів для майбутнього можливого їх стягнення у останьої.

За таких обставин, суд приходить до висновку до відсутності правових підстав для задоволення заяви представника ГО «Міжнародне Антикорупційне Бюро» про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 261, 268, 367, 374 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву громадської організації «Міжнародне Антикорупційне Бюро» про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою Громадської організції «Міжнароджне Антикорупційне Бюро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 26.03.2026 року.

Суддя Буша Н.Д.