"23" березня 2026 р. Справа № 363/6909/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лукач О.П.,

за участю секретаря Ставиченка О.В.,

представника позивача - адвоката Весніна С.О. (у режимі ВКЗ),

представників відповідача - адвокатів Напрієнко М.В., Чоклі Є.Ю. (у режимі ВКЗ), розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Вишгороді заяву представника відповідача - адвоката Напрієнко Марини Вікторівни про відвід головуючого судді у цивільній справі №363/6909/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у спільному майні в порядку проведення його поділу,

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Вишгородського районного суду Київської області, на стадії підготовчого провадження, перебуває вказана цивільна справа.

23.03.2026 до суду, через систему «Електронний суд» представником відповідача - адвокатом Напрієнко М.В. подано заяву про відвід судді Лукач О.П. від розгляду цивільної справи з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України, а саме - за наявності у представника відповідача сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

В обґрунтування заяви про відвід судді зазначено про безпідставне, на думку представника відповідача, затягування суддею проведення підготовного провадження у справі, оскільки перше підготовче судове засідання, яке було призначено на 29.01.2026 о 10:00, через 55 днів з дня відкриття провадження у справі, у порушення положень статей 189, 210 ЦПК України, не відбулося та було відкладено на 23.03.2026 - на 108-й день після відкриття провадження у справі, без вирішення питання про продовження строку підготовчого провадження та наведення відповідного процесуального обґрунтування. На думку представника відповідача, існування 29.01.2026 технічної неможливості проведення підготовчого засідання, не відповідають дійсності, оскільки вона перебувала у приміщенні суду цього дня і електропостачання фактично було наявне, а з отриманих нею від компетентних органів відповідей на її запити, приміщення Вишгородського районного суду Київської області забезпечено технічними засобами фіксації судових засідань (аудіо та відеозапис) у всіх залах судових засідань, наявності обладнання для стабілізації напруги (стабілізаторів, джерел безперебійного живлення тощо), а також можливості забезпечення належної роботи систем фіксації судових засідань. Наведені обставини, дають підстави представнику відповідача стверджувати, що безпосередньо судом затягується розгляд справи та у сторони виникають обґрунтовані сумніви у неупередженості та об`єктивності судді.

У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Напрієнко М.В., якою подано заяву про відвід судді, а також інший представник відповідача - адвокат Чокля Є.Ю., підтримали заяву про відвід судді, просили її задовольнити.

Представник позивача - адвокат Веснін С.О. заперечував щодо наявність підстав для відводу судді, вказуючи про відсутність таких відповідно до статтею 36 ЦПК України, додатково зазначивши про існування технічної неможливості фіксування судових засідань технічними засобами майже в усіх судах, враховуючи відключення електропостачання на території України.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши заяву, суд дійшов висновку про відмову у задоволення заяви представника відповідача - адвоката Напрієнко М.В. про відвід судді

Лукач О.П., з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Заява представника відповідача про відвід судді надійшла до суду в день підготовчого судового засідання, призначеного у цій справі.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений статтею 36 та 37 ЦПК України.

Відповідно до положень частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (ч.2 ст.36 ЦПК України).

Окрім цього, відповідно до частини третьої статті 36 ЦПК України, до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Як передбачено вимогами статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Отже, за умовами частини третьої та частини четвертої статті 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд виходить із того, що суддя вважається безстороннім, поки не доведено зворотного. Крім того, сумніви мають бути застосовані на фактичних обставинах, а не на припущеннях про можливий розвиток подій.

Метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02,

§ 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що головуючий суддя у цій справі може виявити або виявила особисту упередженість до сторони відповідача. Презумпція особистої неупередженості суддів діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного представником відповідача не надано та цього не встановлено.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити, та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

З приводу підстав для відводу, викладених в заяві суд зазначає наступне.

Так, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 05.12.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку у спільному майні в порядку проведення його поділу прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 29.01.2026 о 10:00 у приміщенні Вишгородського районного суду Київської області за адресою: м. Вишгород, вул. Кургузова, 7.

22.01.2026 до суду, через систему «Електронний суд», представником відповідача - адвокатом Чокля Є.Ю. подано заяву про її участь у судовому засіданні, призначеному на 29.01.2026 та всіх наступних судових засіданнях у справі, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, посилаючись на воєнний стан та відсутність можливості прибути до Київської області, оскільки місце фактичного проживання та здійснення професійної діяльності адвоката - м.Одеса.

23.01.2026до суду, через систему «Електронний суд», представником відповідача - адвокатом Напрієнко М.В. подано заяву про її участь у судовому засіданні, призначеному на 29.01.2026 та всіх наступних судових засіданнях у справі, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, посилаючись на повномасштабне вторгнення РФ на територію України, воєнні дії та небезпеку для життя учасників судового процесу та їх представників.

З 12.01.2026 у приміщенні Вишгородського районного суду Київської області має місце нестабільність у електропостачанні, відсутність доступу до мережі Інтернет та технічні забої у роботі ВКЗ, про що посадовими особами апарату суду, щоденно, складаються відповідні акти, а також на офіційному сайті суду з 22.01.2026 розміщено оголошення щодо тимчасових технічних труднощів у роботі суду.

Таким чином, періодичне виникнення технічних збоїв внаслідок нестабільності електропостачання, що призвело до неможливості забезпечення безперебійної роботи мережі Інтернет, системи відеоконференцзв?язку та відповідних інформаційних ресурсів суду, 29.01.2026 була відсутня технічна можливість проведення підготовчого засідання у справі.

Так, 29.01.2026 представник відповідача - адвокат Напрієнко М.В. прибула до суду та їй повідомлено про зазначені вище обставини.

Твердження представника відповідача - адвоката Напрієнко М.В. про безпідставне не проведення підготовчого засідання не відповідає дійсності, оскільки забезпечено приміщення Вишгородського районного суду Київської області технічними засобами фіксації судових засідань, наявності стабілізаторів, джерел безперебійного живлення тощо, ще не означає його належне функціонування за відсутності стабілізованого енергопостачання, враховуючи графіки відключень електропостачання, перевищення та/або недостатність напруги, яка подається у мережу, що є загальновідомий фактом на території України, в тому числі у м.Вишгороді, у зв`язку із руйнуванням енергосистеми України внаслідок збройної агресії проти України, що зумовлює відкладення розгляду справ, у зв`язку з чим має місце затягування строків розгляду справи, при цьому більшість учасників проваджень з розумінням ставляться до реалій сьогодення.

Так, незважаючи на повномасштабне вторгнення РФ на територію України, воєнні дії та небезпеку для життя учасників судового процесу та їх представників, суд вживає заходів для розгляду справ, хоча із порушенням строків, встановлених ЦПК України, а судді, секретарі судових засідань, помічники суддів та інші працівники апарату суду прибувають на робочі місця та виконують свої посадові обов`язки.

У зв`язку з надмірною кількістю судових справ, які перебувають у провадженні судді Лукач О.П., за відсутності спеціалізації, надходженням справ різної категорії, які підлягають вирішенню у більш стислі строки, в тому числі, як слідчим суддею, розгляд та вирішення цивільної справи у строки визначені ЦПК України є об`єктивно не можливим, а відключення електроенергії, та, відповідно, збільшення обсягу роботи, яку необхідно було зробити за менший проміжок часу і просто фізичною неспроможністю опрацювати не тільки в робочий, але й в позаробочий час тієї кількості судових проваджень, яка мала місце в цей період, зумовлює допущення затримок щодо організації розгляду судових справ.

А тому, посилання представника відповідача, як на підставу для відводу, на перевищення процесуальних строків розгляду справи є безпідставними і не містять будь-яких відомостей про наявність неупередженості або не об`єктивності судді чи іншу зацікавленість у вирішенні цієї справи.

Таким чином, вивчивши підстави заявленого відводу судді, суд вважає, що обставини, на які посилається адвокат Напрієнко М.В., не є такими, що можуть викликати сумнів в об`єктивності і неупередженості судді під час розгляду справи та не можуть бути розцінені як обставини, які унеможливлюють подальшу участь головуючого судді Лукач О.П. у розгляді даної справи, а відповідно і не є підставою для відводу в розумінні статті 36 ЦПК України.

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Представник відповідача - адвокат Напрієнко М.В. як учасник справи зобов`язана виявляти повагу до суду та не може використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для неї судового рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Відповідно до частини одинадцятої статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 36, 37, 40, 258-260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви представника відповідача - адвоката Напрієнко Марини Вікторівни про відвід головуючого судді у цивільній справі №363/6909/25 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 30.03.2026.

Суддя О.П. Лукач