Номер провадження: 22-ц/813/1132/26
Головуючий у першій інстанції Петренко В.С.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Комлевої О.С.,

розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

10 червня 2024 року ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 11238,24 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Позовна заява вмотивована тим, що ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» з 01 січня 2019 року є постачальником універсальних послуг на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Одеської області. У зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31.12.2018 р. побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом (в Одеській області це АТ «ДТЕК Одеські електромережі») автоматично, без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги постачання електричної енергії від нового постачальника електричної енергії (в Одеській області це ТОВ «ООЕК») на умовах раніше укладених договорів. Між TOB «ООЕК» та побутовим споживачем ОСОБА_1 , що мешкає та є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному сайті https://ooek.od.ua/, а також в газеті «Одеські вісті» від 29.12.18 р. №99 (надалі скорочено Договір), на умовах раніше укладеного договору з АТ «ДТЕК Одеські електромережі» № 916866 як з постачальником за регульованим тарифом, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електроенергії. Згідно умов договору ТОВ «ООЕК» постачало електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я побутового споживача ОСОБА_1 - відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. На даний час, на підставі п. 11 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р. функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності, а саме - АТ «ДТЕК Одеські електромережі».

Як зазначає представник позивача, ТОВ «ООЕК» від АТ «ДТЕК Одеські електромережі», як оператора системи розподілу, були отримані дані (Лист АТ «ДТЕК Одеські електромережі» про обсяги споживання електричної енергії, засвідчений підписом у відповідності до вимог чинного законодавства), щодо фактичного споживання електричної енергії за особовим рахунком № НОМЕР_1 за ці розрахункові періоди.

З отриманих даних, як стверджує представник позивача, вбачається, що за особовим рахунком № НОМЕР_1 станом на дату надання інформації АТ «ДТЕК Одеські електромережі» за період листопада 2022 року листопада 2023 року було спожито 6586 кВт.год електричної енергії, на суму 11429,04 грн. Боржник здійснив часткову оплату заборгованості у розмірі 190,80 грн., а тому факт споживання електричної енергії боржником, відповідно до вимог ПРРЕЕ та абз. 5 п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії», доведено, Договір вважається укладеним.

Отже, як стверджує представник позивача, заборгованість вартості спожитої електричної енергії ОСОБА_1 перед ТОВ «ООЕК» складає 11238,24 грн.

З урахуванням викладеного, ТОВ «ООЕК» звернулося до суду з відповідним позовом.

У судовому засіданні, 22 жовтня 2024 року, представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, крім того вказав, що ним при складанні позовної заяви була допущена описка в частині зазначення адреси відповідачки і, що правильною треба вважати адресу: АДРЕСА_2 .

Позиція відповідачів у суді першої інстанції.

В судовому засіданні 22 жовтня 2024 року відповідачка ОСОБА_1 не визнала позовні вимоги та просила у їх задоволенні відмовити у повному обсязі, вказала, що вона дійсно є власником квартири АДРЕСА_3 та користується електроприладами, а також заперечувала, що нею здійснювалася часткова оплата в сумі 190,80 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2024 року позов ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 11238,24 грн. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норма матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, зокрема, що:

1) між нею та АТ «ДТЕК Одеські електромережі» не укладалось жодних договорів про постачання електричної енергії;

2) судом першої інстанції не було в судовому засіданні з`ясовано на підставі якого пункту постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 АТ «ДТЕК Одеські електромережі» виконують функції оператора комерційного обліку як оператора системи розподілу у межах території своєї ліцензованої діяльності;

Порядок розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Апеляційне провадження розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 13, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 30 вересня 2026 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що в позовній заяві представником позивача було допущено описку і, що дійсна адреса проживання відповідача знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а також, що споживачем відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_1 .

За особовим рахунком № НОМЕР_1 станом на дату надання інформації АТ «ДТЕК Одеські електромережі» за період за період листопада 2022 року листопад 2023 року було спожито 6585 кВт.год електричної енергії, на суму 11429,04 грн. Боржник здійснив часткову оплату заборгованості у розмірі 190,80 грн., а тому факт споживання електричної енергії боржником, відповідно до вимог ПРРЕЕ та абз. 5 п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії», доведено, Договір вважається укладеним.

Згідно з рахунку електроенергії за лицевим розрахунком № 916866 відповідачу ОСОБА_1 нарахована заборгованість в сумі 11238,24 грн.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», затвердженими постановою Національної комісії від 14.03.2018 року №312.

Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п. 4.21 ПРРЕЕ оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно із строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом.

Відповідно до п. 5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальник має право на своєчасне та в повному отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.

Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Враховуючи вказане вище, суд першої інстанції правильно не взяв до уваги твердження відповідача ОСОБА_1 щодо недоведеності обставин отримання нею послуг з постачання електричної енергії від позивача, оскільки представником позивача доведено, що між TOB «ООЕК» та ОСОБА_1 був укладений Договір про постачання електричної енергії, за адресою останньої по АДРЕСА_2 позивач здійснював постачання електричної енергії, проте через неналежне виконання відповідачкою своїх обов`язків щодо оплати вартості електроенергії, у неї за період з листопада 2022 року по листопад 2023 року виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в суму 11238,24 грн., яка і підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача.

Крім того, ОСОБА_1 не доведено та не надано жодних доказів на спростування вказаних вище обставин.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довела обставини, на які посилалась як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надала.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що між нею та АТ «ДТЕК Одеські електромережі» не укладалось жодних договорів про постачання електричної енергії, то колегія суддів зазначає таке.

Згідно з п. 2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за №312 від 14 березня 2018 року (далі ПРРЕЕ) укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Згідно з п. 1.2.1. ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання електричної енергії здійснюється за умови постачання електричної енергії на підставі Договору про постачання електричної енергії.

Відповідно до п. 1.2.15 ПРРЕЕ укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому та частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Колегія суддів вважає встановленим той факт, що між позивачем та відповідачем наявні фактичні договірні правовідносини, що підтверджується фактичним споживанням електроенергії.

За адресою проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_4 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 .

Згідно п. 1.2.1 ПРРЕЕ, на роздрібному ринку електричної енергії споживання електричної енергії здійснюється за умови постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії. Як зазначено у п. 1.2.15 ПРРЕЕ укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Таким чином, на момент відсутності між енергопостачальником і споживачем договору, але з виконанням сторонами істотних умов цього договору, а саме - поставки електричної енергії та її оплати, відповідно до ст. 638, 639 ЦК України, договір між сторонами вважається укладеним.

Згідно з ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

У розумінні п. 62 ч. 1 ст. 1 цього Закону учасником ринку є також і споживач.

Побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Пунктом 42 ПКЕЕН передбачені зобов`язання споживачів електричної енергії: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору, забезпечувати технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача, невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та ПКЕЕН, узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку тощо.

Згідно з п. 19 ПКЕЕН, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюється за діючими тарифами для населення на підставі фактичних приладів обліку.

Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ передбачені наступні зобов`язання споживачів електричної енергії: - дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; - забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; - забезпечувати збереження та цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; - користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); - сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; - за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору; - здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; - невідкладно повідомляти оператора системи та постачальника послуг комерційного обліку про недоліки в роботі засобу вимірювання; - узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; - надавати розрахункові документи на вимогу представників електропостачальника та/або оператора системи для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показам засобу комерційного обліку; - забезпечувати доступ представникам оператора системи до об`єкта споживача для проведення технічної перевірки засобу комерційного обліку (засобів вимірювальної техніки), електроустановок та електропроводки; - тощо.

Крім того, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що плата за спожиту електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем.

Відтак, зобов`язання за договором на користування електричною енергією, як в частині оплат, так і в частині дотримання вимог нормативно-технічних документів із забезпеченням технічного стану та безпечної експлуатації електроустановок, мають виконуватися споживачем належним чином та у відповідності до укладеного договору та положень діючого законодавства.

Згідно з загальних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з ч. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами укладеного договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Споживачі відповідно до вимог чинного законодавства, нормативно-правових актів та фактично укладеного договору, повинні своєчасно здійснювати розрахунки за спожиту електроенергію.

За таких обставин, враховуючи факт використання відповідачем електричної енергії та несвоєчасної оплати за її користування, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію у загальному розмірі 11238,24 грн.

Апеляційний суд також звертає увагу, що згідно із постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) № 429 від 14.06.2018 Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» надано ліцензію з постачання електричної енергії споживачу.

ТОВ «ООЕК» з 01.01.2019 є постачальником універсальних послуг на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Одеської області, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 62, ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії». Реєстр Електропостачальників, які отримали доступ до електричних мереж Оператора системи розподілу електричної енергії АТ «ДТЕК Одеські електромережі», публічно розміщений на сайті останнього: https://dtek-oem.com.ua/download/reiestr-elektropostachal-nykiv/.

У зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31.12.2018 побутові споживачі постачальника АТ «ДТЕК Одеські електромережі» за регульованим тарифом без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги постачання електричної енергії від нового постачальника електричної енергії ТОВ «ООЕК» на умовах раніше укладених договорів. Такий порядок прямо врегульований п. 13 Перехідних положень до Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 2 та п.4 Постанови № 312 від 14.03.2018 НКРЕКП про затвердження «Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі також - ПРРЕЕ).

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Одночасно апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Також судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 30 березня 2026 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

О.С. Комлева