Справа № 314/5598/25
Провадження № 2/314/696/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31.03.2026 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Капітонова Є.М.,

секретар Зоріна Т.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу № 314/5598/25 Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з підстав невиконання ОСОБА_1 умов публічного договору №60119862 від 01.01.2019 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг в частині здійснення розрахунків за спожиту/використану електричну енергію за період з 01.02.2023 30.07.2025. Щодо договірних взаємовідносин ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» є постачальником електричної енергії на підставі ліцензії з постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою НКРЕКП від 31.07.2018 № 807 та постачальником універсальної послуги на території Запорізької області відповідно до постанови НКРЕКП № 1268 від 26.10.2018 (загально доступною інформація, розміщена на сайті НКРЕКП: https://www.nerc.gov.ua). На постачальників універсальної послуги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Постановою від 05.06.2019 № 483 покладене спеціальний обов`язок забезпечувати загальносуспільний інтерес у процесі функціонування ринку електричної енергії, а саме забезпечувати побутових та малих непобутових споживачів електричною енергією. Відповідно до п. 8 Постанови від 14.03.2018 № 312 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (редакція станом на 01.01.2019), Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ) Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунку, отриманого від постачальника універсальної послуги або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Згідно з пп.1.2.15. п.1.2. ПРРЕЕ укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого з договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

З врахуванням наведеного, між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та ОСОБА_1 було укладено публічний Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з 01.01.2019, шляхом фактичного споживання електричної енергії Споживачем.

Позивач зазначає, що у відповідності до виставлених рахунків за період із 01.02.2023 30.07.2025, загальний обсяг використаної/спожитої електричної енергії ОСОБА_2 складає на загальну суму 18741, 82 грн.

Позивач стверджує, що відповідно до Постанови КМУ від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», споживач ОСОБА_1 не звертався до електропостачальника, як виконавця комунальних послуг, та не надавав у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», або інші документи, що підтверджує його відсутність у житловому приміщенні, в якому він є споживачем на підставі укладеного договору (з місця тимчасового проживання в іноземній державі, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби тощо).

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 суму заборгованості за спожиту електричну енергію у період із 01.02.2023 30.07.2025 та суму судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою суду від 15.12.2025 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Позивач у позові не заперечує проти заочного розгляду справи.

За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи, встановлено, що послуги з постачання електричної енергії на об`єкт розташований за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюється на підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019.

Із відповіді з Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 02-02-21/3015 від 10.12.2025, ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Із 26.07.1999 по 26.06.2018 діяли Правила користування електричною енергією для населення, затверджені Постановою КМУ № 1357, із 19.04.2018 діють Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені 14.03.2018 Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312.

Відповідно до п. п. 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, побутовим споживачем є індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб-побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність); приватним домогосподарством є об`єкт індивідуального побутового споживача, який належить до житлового фонду та може складатись із квартири, житлового будинку (частини будинку) та, за наявності електрифікованих споруд, будівель у межах однієї території (прибудинкової/присадибної ділянки житлового будинку), на якому електрична енергія використовується на побутові потреби відповідно до укладеного договору.

Згідно із п. п. 6.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

За положеннями ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму грошей або ін.), що засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції (ч. 2 ст. 642 ЦК України). За таких обставин, наявність відносин між сторонами, отже, і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: позивач надає електричну енергію надсилає боржнику платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

У постанові від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15 Верховний суд дійшов висновку, що основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж. їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до ст. ст. 319,322 ЦК України, відповідальність щодо належного утримання майна несе власник цього майна або особа, що володіє іншими речовими правами щодо цього майна (зокрема, правом володіння).

Судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання внаслідок чого має заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 18741, 82 грн.

За приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За таких підстав, суд приходить до беззаперечного висновку, що обставини позовних вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання, ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 137, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (, адреса: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 35) заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 18741, 82 грн. за період із 01.02.2023-30.07.2025.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (, адреса: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 35) судовий збір у розмірі 3028, 00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

День складення повного судового рішення 31.03.2026.

Суддя Євген Миколайович Капітонов

31.03.2026