ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/2785/23 Головуючий суддя І інстанції Проценко Л. Г.
Провадження № 22-ц/818/388/26 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про визнання шлюбного договору недійсним
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах

судді-доповідача Яцини В.Б.,

суддів Кружиліної О.А., Люшні А.І.,

за участю секретаря судового засідання Шевцової К.Є.

розглянула клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Виноградова Володимира Олексійовича, представниці ОСОБА_2 - адвоката Мозгової Оксани Анатоліївни під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка діє в особі адвоката Виноградова Володимира Олексійовича, на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 08 серпня 2023 року по справі № 642/2785/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 , третя особа: Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання шлюбу недійсним,-

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Другий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання шлюбу недійсним.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 31 липня 1999 року Ленінським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 300 (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 ) визнано недійсним від дня його державної реєстрації у зв`язку з його фіктивністю.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі від 18.06.2024 представник особи, яка не була залучена до участі у справі, але вважає, що рішенням суду вирішено питання про її права та обов`язки, ОСОБА_1 - адвокат Виноградов В.О. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зауважує, що ОСОБА_1 є донькою та спадкоємицею першої черги після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після отримання оскаржуваного рішення, ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільної сумісною власністю та визнання права власності на частку в спільному сумісному майні, зміну черговості спадкування, з посиланням на те, що начебто вона проживала із померлим однією сім`єю з 2005 року по день смерті спадкодавця.

Вважає, що позивачка в даній справі навмисно створила штучний позов з метою отримання частки спадкового майна. Наголошує, що доказів, які б свідчили, що позивачка не мешкала зі своїм чоловіком та їх шлюб був фіктивним суду не надано.

Крім того, зазначає, що позивачка за погодження зі своїм законним чоловіком вчиняла правочини, а саме уклала договір купівлі-продажу квартири та в подальшому договір дарування. Вважає, що підстав для визнання шлюбу недійсним або фіктивним не має.

У апеляційній скарзі також зазначено, що при ознайомлені 11 червня 2024 року з матеріалами справи № 642/5329/23 адвокат Виноградов В. О. дізнався про існування оскаржуваного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2023 року у справі № 642/2785/23 та ознайомився з його повним текстом. Відтак саме 11 червня 2024 року слід вважати датою вручення заявнику повного тексту судового рішення, тому строк на апеляційне оскарження не пропущено.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року було задоволено клопотання представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Виноградова В.О.

Поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2023 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що обставини, викладені в клопотанні про поновлення строку, свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження. ОСОБА_1 не є стороною у справі, доказів отримання нею копії оскаржуваного судового рішення матеріали не містять, тому наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Постановою Харківського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2023 року скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою КЦС ВС від 28 травня 2025 року (провадження № 61-14207 св 24) касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Мозгова Оксана Анатоліївна, задовольнено частково; касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Постанову Харківського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції на новий розгляд зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

При цьому касаційний суд вказав наступні мотиви свого рішення.

Суд апеляційної інстанції після відкриття провадження у справі вирішив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, проігнорувавши надані стороною позивача докази про те, що про існування оскаржуваного рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 було відомо у листопаді 2023 року, формально задовольнивши клопотання про поновлення строку.

Отже, суд апеляційної інстанції не встановив поважні причини пропуску значного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, не з`ясував, чи наявні правові підстави для його поновлення, чи не свідчить таке поновлення про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Верховний Суд уважає, що суд апеляційної інстанції не навів обґрунтованого мотивування для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, у справі, яка переглядається Верховним Судом була зазначено, що суд апеляційної інстанції зробив передчасний висновок про поновлення строку на апеляційне оскарження, чим порушив вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до статті 417 ЦПК України:

1. Вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

2. Постанова суду касаційної інстанції не може містити вказівок для суду першої або апеляційної інстанції про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

З огляду на це колегія суддів при новому розгляді скарги повернулась до розгляду питання щодо поважних причин пропуску процесуального строку на оскарження рішення суду.

З урахуванням того, що вказана ухвала Харківського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року про поновлення процесуального строку на подачу апеляційної скарги не була скасована та залишилась чинною, а також зазначеної у постанові КЦС ВС від 28 травня 2025 року (провадження № 61-14207 св 24) вказівки про повернення справи на стадію відкриття апеляційного провадження у справі, та наведених у ній висновків щодо неналежного обґрунтування висновків суду про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, для повторного розгляду цього питання ухвалою суду апеляційної інстанції від 11 грудня 2025 року апелянта було зобов`язано у термін 10 днів зазначити інші поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження та надати докази на їх підтвердження.

18 грудня 2025 року до суду апеляційної інстанції вчасно надійшла заява представника апелянта ОСОБА_1 - адвоката Виноградов В.О., в якій він просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Харкова 08.08.2023 у справі № 642/2785/23 та поновити відповідний процесуальний строк.

На обґрунтування заяви наразі було вказано, що процесуальне законодавство встановлює спеціальній строки оскарження судових рішень для осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси або обов`язки, а саме, тридцятиденний строк, який обчислюється з дня вручення такій особі судового рішення саме у порядку ч. 12 ст. 272 ЦПК України.

Також зазначено, що між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Володимира Виноградова» 06.06.2024 було укладено договір про надання правничої допомоги. 10.06.2024 адвокатом Виноградовим Володимиром Олексійовичем було подано до Ленінського районного суду м. Харкова клопотання про ознайомлення з матеріалами справи № 642/5329/23. 11.06.2024 адвокат Виноградов Володимир Олексійович, ознайомившись з матеріалами справи № 642/5329/23 дізнався про існування рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08.08.2023 у справі № 642/2785/23 та ознайомився з його повним текстом (повний текст рішення міститься у матеріалах справи № 642/5329/23).

Відтак, саме 11.06.2024 слід вважати датою вручення заявнику повного тексту судового рішення. До цього моменту ОСОБА_1 не була ознайомлена з повним текстом оскаржуваного рішення, а в її розпорядженні було лише рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень з вилученими персональними даними сторін та свідків, датами, зокрема, реєстрації шлюбу, та адресами.

Крім того, вважає за необхідне врахувати, що вплив оскаржуваного у цій справі судового рішення на права та інтереси ОСОБА_1 не були для неї очевидним, оскільки вона не має вищої юридичної освіти.

З формальної точки зору, рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 08.08.2023 стосується виключно ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , оскільки предметом позову є визнання шлюбу недійсним.

Реальний вплив рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 08.08.2023 на права та інтереси ОСОБА_1 простежується тільки через призму того, що позов у цій справі було подано виключно з метою підготовки підґрунтя для звернення до суду з позовом про встановлення факту спільного проживання з іншою особою, зміну черговості спадкування та заволодіння рухомим та нерухомим майном померлого ОСОБА_3 , який є батьком ОСОБА_1 , а остання, у свою чергу, є його єдиною законною спадкоємицею. Інакше пояснити звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним через 23 роки після його укладання неможливо.

Детально про вплив оскаржуваного рішення на права та інтереси ОСОБА_1 вказано безпосередньо в апеляційній скарзі від 18.06.2024.

Зважаючи на наведене, до моменту ознайомлення адвокатом Виноградовим Володимиром Олексійовичем з матеріалами справи № 642/5329/23 (де і міститься повний текст судового рішення) та надання ним консультації ОСОБА_1 , остання хоча й знала про існування оскаржуваного наразі судового рішення, однак за жодних умов не могла припустити, що це рішення стосується її прав та інтересів.

На переконання апелянта, вказана обставина має бути врахована у якості такої, що свідчить про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

У судовому засіданні апелянт та її представник підтримали вказану заяву, а сторони по справі вважали за необхідне відмовити у поновленні процесуального строку.

Представниця позивачки ОСОБА_2 адвокат Мозгова О.А. крім того заявила клопотання про залишення апеляційної скарги без розгляду з мотивів зловживання апелянтом ОСОБА_1 правом на подачу апеляційної скарги, покликаючись на вищевказані мотиви суду касаційної інстанції, з яких було скасовано згадану постанову суду апеляційної інстанції від 24 вересня 2024 року, та правові висновки, які були висловлені у постанові ВП ВС від 10 вересня 2025 року у справі № 601/485/23 (провадження № 14-139цс24).

Сторони підтримали вказане клопотання адвоката Мозгової О.А. та просили залишити скаргу без розгляду.

Колегія суддів перевірила доводи заяви, матеріали цивільної справи, вислухала пояснення учасників справи та вважає, що клопотання представника апелянта - адвоката Виноградова Володимира Олексійовича слід задовольнити задовольнити, а клопотання представниці позивачки - адвоката Мозгової О.А. залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку, ч.ч. 1, 3, 5 ст. 4 ЦПК України.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини друга, четверта статті 12 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 353 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Відповідно до ст. 353 ЦПК України:

1. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

2. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

3. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно до ч.ч. 1-2 ст. 358 ЦПК України:

1. Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо:

1) апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню;

2) є ухвала про закриття провадження у зв`язку з відмовою від раніше поданої апеляційної скарги цієї самої особи на це саме судове рішення;

3) є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення;

4) скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

2. Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У даному випадку апелянт не була учасником розгляду цієї справи № 642/2785/23, а тому вказаний у ст. 358 ЦПК України однорічний преклюзивний строк не застосовується.

Згідно до ч.ч. 1, 4 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Отже, за змістом вказаних норм ст.ст. 2, 44 ЦПК України суд апеляційної інстанції у даному випадку має діяти активно та пропорційно основній меті цивільного судочинства.

Згідно наданої при першому розгляді скарги до суду апеляційної інстанції представницею позивачки ОСОБА_2 - адвокатом Мозгової О.А. копії відзиву на позовну заяву, поданому ОСОБА_1 01 листопада 2023 року у справі № 642/5329/23, - ОСОБА_1 зазначала, що їй відомо про існування рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2023 року у справі № 642/2785/23 і у клопотанні про витребування доказів, поданому разом з відзивом, просила витребувати належним чином завірену копію цього рішення.

У зв`язку з цим, та з урахуванням вищевказаних доводів та вказівок касаційного суду, які за змістом вказаних норм ст.ст. 2, 44 ЦПК України зобов`язують суд апеляційної інстанції при новому розгляді скарги з`ясувати дійсні причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги, для та перевірки аргументів щодо поновлення процесуального строку з однієї сторони, та щодо зловживання процесуальним правом та залишення цієї скарги без розгляду з іншої сторони, - колегія суддів у відкритому судовому засіданні, за участі усіх учасників справи, у змагальному процесі дослідила матеріали цивільної справи № 642/5329/23, та встановила наступні обставини.

Так, згідно матеріалів цивільної справи № 642/5329/23 ухвалою суду першої інстанції від 03 листопада 2023 року було задоволено клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів. Витребувано у Ленінського районного суду м. Харкова (61052, м. Харків, Полтавський шлях, 20) належним чином посвідчену копію рішення у справі № 642/2785/23 (провадження № 2/642/790/23) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним.

07 листопада 2023 року на виконання ухвали суду про витребування доказів від 03 листопада 2023 року копія рішення у справі № 642/2785/23 надійшла до матеріалів справи № 642/5329/23.

Відповідно до ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Разом з тим, у справі відсутні докази про те, що ОСОБА_1 отримала копію вказаного рішення суду від 08 серпня 2023 року у справі № 642/2785/23 (провадження № 2/642/790/23) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним - у передбаченому ч. 6 ст. 272 ЦПК України порядку.

Визначальним для унормування початку перебігу строку на апеляційне оскарження є вручення повного судового рішення (див. п. 39 правових висновків, які були висловлені у постанові ВП ВС від 10 вересня 2025 року у справі № 601/485/23 (провадження № 14-139цс24)).

Відповідно до норми п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, у матеріалах справи № 642/5329/23 та № 642/2785/23 відсутні відомості про те, що суд першої інстанції повідомляв відповідачку ОСОБА_1 або її представника про надходження копії вказаного рішення суду у справі № 642/2785/23, або надіслав на їх адресу цей документ, що за змістом вказаної норми ст. 272 ЦПК України мала очікувати ОСОБА_1 .

За таких обставин заявниця мала легітимні очікування на виконання судом вказаних норм процесуального права, а тому не можна стверджувати, що вона зловживала своїми процесуальними правами та умисно не знайомилась з матеріалами справи. Наведені з цього приводу заперечення представниці позивачки ОСОБА_2 адвоката Мозгової О.А. ґрунтуються на необґрунтованому припущенні, що заявниця знала про надходження до справи витребуваної судом копії повного тексту рішення суду від 08 серпня 2023 року у справі № 642/2785/23 (провадження № 2/642/790/23), які колегія суддів відхиляє.

У матеріалах іншої справи № 642/5329/23 наявні копії заяви та ордеру адвоката, з яких вбачається, що під час її розгляду інтереси ОСОБА_1 з 06.06.2024 представляв адвокат Виноградов В.О., який на четвертий день після цього, 10.06.2024, звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова із клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи № 642/5329/23. 11.06.2024 адвокат Виноградов Володимир Олексійович ознайомившись з матеріалами справи № 642/5329/23, дізнався про наявність у матеріалах справи копії повного тексту рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08.08.2023 у справі № 642/2785/23, та ознайомився з його повним текстом. Таким чином, слід визнати, що ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв адвокат Виноградов В.О., також дізналася про зміст повного тексту рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08.08.2023 у справі № 642/2785/23. Перед цим, у своєму відзиві на позов у справі № 642/5329/23 ОСОБА_1 вказувала, що їй відомо про вказане рішення з ЄДСР, в якому зміст рішення суду не є повний, дійсні відомості про осіб та дати, адреси у цьому реєстрі відсутні, а тому апелянту для розуміння дійсного змісту рішення суду та визначення свого відношення до нього дійсно було необхідно отримати повний текст рішення суду, належним чином посвідченого, та отримати кваліфіковану юридичну допомогу.

У матеріалах справи, яка наразі переглядається судом відсутні відомості про те, що до подачі апеляційної скарги 18 червня 2025 року на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08.08.2023 у справі № 642/2785/23 апелянт ОСОБА_1 або її представник адвокат Виноградов В.О., які не брали участь у її розгляді, знайомились з матеріалами цієї справи.

За змістом вказаних норм ст.ст. 272, 354, 358 ЦПК України визначальним для унормування початку перебігу строку на апеляційне оскарження є дотримання судом правил та строків вручення повного тексту судового рішення, та відсутність апелянта серед учасників розгляду цієї справи, яка наразі переглядається судом апеляційної інстанції.

У рішенні від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» (заяви № 17160/06 та № 35548/06, § 34) ЄСПЛ зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Зміст зазначених норм цивільного процесуального права свідчить про те, що процесуальне законодавство передбачає початок обчислення та перебігу 30-денного строку оскарження судових рішень для осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси або обов`язки, а саме, - з дня вручення такій особі копії судового рішення (див. з цього приводу аналогічні правові висновки, які були висловлені у п.п. 36-40 постанови ВП ВС від 10 вересня 2025 року у справі № 601/485/23 (провадження № 14-139цс24).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд апеляційної інстанції також враховує наступні правові висновки, які були висловлені у п.п. 76-80 постанови ВП ВС від 10 вересня 2025 року у справі № 601/485/23 (провадження № 14-139цс24):

«Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі (частина друга статті 44 ЦПК України).

Наведений у частині другій статті 44 ЦПК України перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер.

Подання апеляційної скарги з пропуском строку та із зазначенням у клопотанні про поновлення строку неправдивих відомостей про дату отримання судового рішення спрямоване на неправомірне отримання процесуального права на апеляційне оскарження поза межами встановлених законом строків і є обставинами, що аналогічні до обставин, які у частині другій статті 44 ЦПК України можуть визначатися як дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

У випадку, коли після відкриття апеляційного провадження, яке відбулось за відсутності матеріалів справи, установлено, що строк на апеляційне оскарження судового рішення поновленню не підлягав, зокрема, у зв`язку з тим, що причини, на які посилався заявник і які стали підставою для поновлення строку, є неповажними, а отримання заявником вперше копії оскаржуваного судового рішення у день, зазначений ним, не підтвердилося і спростовано матеріалами справи, які надійшли до суду після відкриття провадження і їх витребування із суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції може визнати це зловживанням процесуальними правами на підставі частини другої статті 44 ЦПК України».

Дійсно, під час розгляду справи № 642/5329/23 у відзиві від 01 листопада 2023 року відповідачка ОСОБА_1 вказала, що їй відомо про існування рішення Ленінського районного суду м. Харкова по справі № 642/2785/23. 01 листопада 2024 року через канцелярію суду разом з відзивом на позовну заяву відповідачкою ОСОБА_1 було подано клопотання про витребування доказів, відповідно до якого для всебічного та повного розгляду справи просить суд витребувати в якості доказів у Ленінського районного суду м. Харкова належним чином посвідчену копію рішення № 642/2785/23 (провадження № 2/642/790/23 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним).

Як вже зазначав суд апеляційної інстанції, суд першої інстанції не дотримався законного порядку надсилання заявниці ОСОБА_1 або її представнику копії вказаного рішення суду у справі № 642/2785/23, або принаймні їх повідомлення про надходження цього документу до матеріалів справи.

За таких обставин не можна вважати, що ОСОБА_1 , або її представники, діяли недобросовісно та умисно, з метою, що не відповідає завданню цивільного судочинства, яке визначено у ст. 2 ЦПК України, - а тому колегія суддів у даному випадку не вбачає передбачених у ст. 44 ЦПК України ознак процесуального правопорушення - зловживання процесуальним правом, яке передбачає лише умисні дії правопорушника.

Колегія суддів у контексті вказаних обставин також враховує правові висновки, які були висловлені у п.п. 52-54 постанови ВП ВС від 10 вересня 2025 року у справі № 601/485/23 (провадження № 14-139цс24) про те, що:

«У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити, чи є такий строк значним та чи його поновлення не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з урахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Процесуальне законодавство дає можливість апеляційному суду діяти на власний розсуд при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оcкарження, однак, виконуючі такі дискреційні повноваження, суд зобов`язаний обґрунтувати підстави прийняття відповідного рішення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка звернулася з апеляційною скаргою, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами».

Оцінивши вищевказані обставини у їх сукупності та взаємному зв`язку, колегія суддів вважає, що відсутність у апелянта ОСОБА_1 або її представників повного тексту рішення суду у справі № 642/2785/23 не була пов`язана з невиконанням ними своїх процесуальних обов`язків та не свідчить про їх недобросовісне користування процесуальними правами. При цьому апелянт ОСОБА_1 не була учасником розгляду цієї справи № 642/2785/23, а тому до отримання повного тексту рішення суду, та необхідної у даному випадку кваліфікованої юридичної допомоги, вказані обставини об`єктивно не дозволити їй подати апеляційну скаргу раніше 18 червня 2025 року.

Колегія суддів погоджується з аргументами клопотання представника апелянта про те, що до цієї дати ОСОБА_1 не була ознайомлена з повним текстом оскаржуваного рішення, у її розпорядженні було лише роздруківка копії рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень, у якому відсутні персональні даними сторін та свідків, важливі дати, зокрема, реєстрації шлюбу, та адреси.

За відсутності повних даних у рішенні суду у особи немає можливості у повній мірі зрозуміти його зміст та мотиви ухваленого рішення суду, внаслідок чого у неї немає можливості за допомогою правника подати обґрунтовану апеляційну скаргу, яка відповідає законним вимогам щодо її форми та змісту.

Крім того, колегія суддів зважує на те, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Виноградова Володимира Олексійовича була подана в межах 30-денного строку після ознайомлення з повним текстом цього рішення у справі, як це передбачено ч. 12 ст. 272 ЦПК України.

Вказані обставини свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08.08.2023 та про відсутність підстав для залишення її без розгляду відповідно до змісту норми ст. 44 ЦПК України.

Пунктами 1, 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства, серед інших, є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та забезпечення права на апеляційний перегляд справи й у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У зв`язку з цим клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а клопотання про залишення скарги без розгляду не підлягає задоволенню.

Колегія суддів також зважає на те, що за змістом ст. 362, 389, 406 ЦПК України та за відсутності зловживання процесуальним правом з боку апелянта, відповідно до правових висновків, які були висловлені у постанові ВП ВС від 10 вересня 2025 року у справі № 601/485/23 (провадження № 14-139цс24) суд апеляційної інстанції у даній справі апріорі позбавлений дискреційних повноважень ігнорувати чинність ухвали Харківського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року про поновлення процесуального строку на подачу апеляційної скарги, яка у касаційному порядку разом з постановою ХАС від 24 вересня 2024 року не оскаржувалась та не була скасована (див. з цього приводу відповідні релевантні правові висновки у п.п. 64-69 вказаної постанови ВП ВС від 10 вересня 2025 року у справі № 601/485/23).

Згідно висновків, від яких не відступила ВП ВС у згаданій постанові ВС від 10 вересня 2025 року у справі № 601/485/23, викладених в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 травня 2024 року у справі № 914/759/23, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 821/2138/15,від 24 січня 2020 року у справі № 810/1831/16, від 23 грудня 2021 року у справі№ 200/12281/19, постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 761/37389/17, від 27 травня 2020 року у справі № 569/4688/15, від 11 листопада 2020 року у справі № 1327/4103/12, за змістом яких у апеляційного суду відсутнє право закривати апеляційне провадження як помилково відкрите за наявності ухвал про відкриття апеляційного провадження та поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст.ст. 2, 259, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ухвалив:

Клопотання адвоката Виноградова Володимира Олексійовича задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , яка діє в особі адвоката Виноградова Володимира Олексійовича, процесуальний строк на подачу апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 08 серпня 2023 року по справі № 642/2785/23.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Мозгової Оксани Анатоліївни про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без розгляду - відмовити.

Продовжити розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 31 березня 2026 року.

Суддя-доповідач В.Б.Яцина.

Судді колегії О.А.Кружиліна.

А.І. Люшня.