Справа №484/458/17
Провадження №6/484/16/26
Ухвала

іменем України

31.03.2026 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Максютенко О.А.,

за участі секретаря судового засідання Завірюхи В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛРЕСУРС", заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", боржник - ОСОБА_1 , Перший відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської обласі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа №2/484/517/17

встановив

28.02.2026 року ТОВ "КАПІТАЛРЕСУРС" через систему "Електронний суд" звернулось до суду із заявою про заміну стягувача АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на його правонаступника ТОВ "КАПІТАЛРЕСУРС".

В обґрунтування заяви заявник посилався на те, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.05.2017 року у справі №484/458/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором без номеру від 25.06.2008 року в сумі 62240,17 грн., на підставі якого було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження №59435999, яке перебувало на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської обласі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції до 21.12.2019.

04.08.2017 року стягувачу Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області видано виконавчий лист № 2/484/517/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором без номеру від 25.06.2008 року в сумі 62240,17 грн.

21.12.2019 року постановою старшого державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Добровольською О.Ю. повернуто стягувачу виконавчий лист № 2/484/517/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором без номеру від 25.06.2008 року в сумі 62240,17 грн., на пісдтаві п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

22.08.2025 року між АТ "ПРИВАТБАНК" та ТОВ "КАПІТАЛРЕСУРС" укладено договір факторингу №8-22-08/2025, за яким було відступлено право вимоги за кредитними договорами, відповідно до умов якого, останнє набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які були боржниками АТ "ПРИВАТБАНК" включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 25.06.2008 року.

У зв`язку із вищезазначеним, заявник просить замінити стягувача у виконавчому листі з АТ "ПРИВАТБАНК" на правонаступника ТОВ "КАПІТАЛРЕСУРС" та видати дублікат виконавчого листа.

02.03.2026 року заяву прийнято до провадження судді та призначено до судового розгляду.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд заяви повідомлялися своєчасно та належним чином.

Неявка в судове засідання сторін в силу ч.3 ст. 442 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд доходить таких висновків.

Судом встановлено, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.05.2017 року у справі №484/458/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором без номеру від 25.06.2008 року в сумі 60640,17 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн, всього 62240,17 грн.

004.08.2017 року стягувачу Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області видано виконавчий лист № 2/484/517/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором без номеру від 25.06.2008 року в сумі 62240,17 грн.

21.12.2019 року постановою старшого державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Добровольською О.Ю. повернуто стягувачу виконавчий лист № 2/484/517/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором без номеру від 25.06.2008 року в сумі 62240,17 грн., на пісдтаві п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до договору факторингу №8-22-08/2025 від 22 серпня 2025 року, укладеного між АТ "ПРИВАТБАНК" та ТОВ "КАПІТАЛРЕСУРС", відступлено право вимоги за кредитним договором б/н від 25.06.2008 року, який було укладено між АТ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 , на користь ТОВ "КАПІТАЛРЕСУРС", тобто право вимоги перейшло до останнього.

Відповідно до договору факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025 року всю документацію щодо боржників, яких включено до реєстру боржників № 1 (додаток № 1) АТ "ПРИВАТБАНК" зобов`язаний був передати ТОВ "КАПІТАЛРЕСУРС" з моменту передачі вищевказаного реєстру боржників.

У встановлений термін передачі документації до ТОВ "КАПІТАЛРЕСУРС" від первісного кредитора, виконавчий лист у вищевказаній цивільній справі не було передано. Тобто у ТОВ "КАПІТАЛРЕСУРС" відсутній оригінал виконавчого листа для виконання рішення суду.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Звернення правонаступника, в даному випадку ТОВ "КАПІТАЛРЕСУРС", із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 55 ЦПК України передбачено процесуальне правонаступництво, а саме визначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частини друга, третя статті 512 ЦПК України).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Суд виходить з того, що відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до частини другої статті 55 ЦПК України усі дії, вчинені у цивільному процесі до вступу правонаступника, є обов`язковими для особи, яку він замінив.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі №910/2954/17, від 25 червня 2019 року в справі № 910/10031/13, від 30 липня 2019 року в справі № 5/128, від 21 серпня 2020 року в справі № 905/2084/14-908/4066/14.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає відновленню у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку.

Тобто, правонаступник має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження тільки за наявності відкритого і не закінченого виконавчого провадження.

З наведених норм ЦПК України випливає, що заміна сторони виконавчого провадження може відбуватись як при відритому виконавчому провадженні, так і за відсутності відкритого виконавчого провадження.

За наявності відкритого виконавчого провадження сторона (заінтересована особа) має подати заяву про заміну сторони її правонаступником у виконавчому провадженні, а за відсутності відкритого виконавчого провадження - заяву про заміну сторони її правонаступником у виконавчому листі.

З урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження суди мають встановити чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У постанові Верховного Суду України від 19.04.2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є йогов трата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20).

Верховний Суд у своїй постанові від 17 вересня 2020 року у справі № 19/093-12 зазначив: «чинне процесуальне законодавство України не надає права відмовляти у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого документа з мотивів необгрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати виконавчого документа. За встановлення факту невиконання судового рішення, видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого документа має повністю відтворювати втрачений документ, у тому числі, містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. Водночас обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або поновлення за рішенням суду».

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18.06.2020 року у справі № 24/262, від 01.04.2020 року у справі № 916/924/16, від 11.11.2019 року у справі № 5/229-04, від 23.05.2019 року у справі № 5023/1702/12, від 21.01.2019 року у справі № 916/215/15-г, від 10.09.2018 року у справі № 5011-58/9614-2012, від 10.04.2018 року у справі № 24/234.

Враховуючи викладені вище положення законодавства України, практику Європейського суду з прав людини, завдання забезпечення справедливості цивільного судочинства, а також оцінюючи зібрані у справі докази як окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку щодо задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

При розгляді даної заяви судом встановлено, що виконавчий лист було втрачено, рішення суду першої інстанції набрало законної сили та не виконано. Видача дубліката виконавчого листа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист. Натомість відсутність виконавчого листа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Таким чином, суд доходить висновку, що заява в частині видачі дублікату виконавчого листа підлягає задоволенню, оскільки відсутність виконавчого документа у стягувача ТОВ "КАПІТАЛРЕСУРС" та в органах державної виконавчої служби, свідчить про те, що виконавчий документ було втрачено. Втрата виконавчого листа унеможливлює виконання рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.05.2017 року та порушує права нового кредитора ТОВ "КАПІТАЛРЕСУРС".

Згідно договору факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025 року, укладеного між АТ "ПРИВАТБАНК" та ТОВ "КАПІТАЛРЕСУРС", до якого перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , дані щодо того, що рішення виконане відсутні. Також у матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договору факторингу недійсним, або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього договору.

Як вже було встановлено, у встановлений термін передачі документації до ТОВ "КАПІТАЛРЕСУРС" від АТ "ПРИВАТБАНК" виконавчий лист у вищевказаній цивільній справі не передавався. Тобто у ТОВ "КАПІТАЛРЕСУРС" відсутній оригінал виконавчого листа для виконання рішення суду.

Відтак виконавчий лист до виконання не пред`являвся.

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених у статті 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора у зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. п. 1, 2 частини 1 статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Тобто, поняття «заміна сторони виконавчого провадження» та «заміна стягувача у виконавчому листі» не є тотожними, а заміна сторони його правонаступником може відбуватися як до відкриття виконавчого провадження так і при відкритому виконавчому провадженні, тобто може бути проведена на будь-якій стадії.

Частиною 5 статті 442 ЦПК України, врегульоване питання заміни боржника або стягувача до відкриття виконавчого провадження і в разі такої заміни немає правового значення чи виданий виконавчий лист, чи ні, оскільки новий кредитор, яким є стягувач на підставі відповідного рішення суду, як правонаступник відповідно до пункту 2 частини 1 статті 512, статті 514 ЦК України набуває усі процесуальні права та обов`язки свого попередника в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, у тому числі право на звернення стягнення відповідного рішення до примусового виконання у передбаченого законом порядку.

Отже, наявність чи відсутність виконавчого листа, а також факт відкриття чи закриття виконавчого провадження не впливає на можливість заміни стягувача, оскільки вказані норми пункту 2 частини 1 статті 512, статті 514 ЦК України, якими врегульовані заміна кредитора, не містять таких додаткових умов.

За таких обставин, суд вважає, що у виконавчому листі необхідно замінити стягувача з АТ "ПРИВАТБАНК" на його правонаступника ТОВ "КАПІТАЛРЕСУРС" за виконавчим листом №2/484/517/17, виданим 04.08.2017 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області, з виконання рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 травня 2017 року у справі №484/458/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" боргу за кредитним договором без номеру від 25.06.2008 року.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 354, 442 ЦПК України, суд

постановив

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛРЕСУРС", заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", боржник - ОСОБА_1 , Перший відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської обласі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа №2/484/517/17 задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа №2/484/517/17, виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товарства Комерційний банк "Приват Банк", заборгованості за кредитним договором б/н від 25.06.2008 року в сумі 60640,17 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн.

Замінити стягувача у виконавчому листі з Акціонерного товарства Комерційний банк "Приват Банк" на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛРЕСУРС" за виконавчим листом №2/484/517/17, виданим Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області, з виконання рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 травня 2017 року у справі №484/458/17 про стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором без номеру від 25.06.2008 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: