Номер провадження 4-с/754/41/26
Справа № 754/8274/23
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2026 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

з секретарем судового засідання - Сарнавським М.О.

за участі представників заявника - Халявки І.М., Воробйова Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали скарги Приватного акціонерного товариства "АК "Київводоканал"" на повідомлення державного виконавця Деснянського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стрепетової Олександри Сергіївни, - про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

Стягувач ПрАТ "АК "Київводоканал" звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця та зобов`язати державного виконавця розглянути заяву ПрАТ "АК "Київводоканал" від 26.11.2025 №4456/12/12/02-05 про примусове виконання рішення на підставі виконавчого листа Деснянського районного суду м.Києва від 01.03.2024 у справі №754/8274/23. Скарга обґрунтована тим, що Рішенням Деснянського районного суду м. Києва у справі № 754/8274/23, яке набрало законної сили 15 грудня 2023 року було задоволено позов ПрАТ «АК «Київводоканал» до ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в розмірі 40 374,98 грн, 3 % річних у розмірі 3 816,95 грн., інфляційних втрат у розмірі 18 805,58 грн., витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 35,00 грн. 26.11.2025 Товариством подано до Деснянського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву про примусове виконання рішення суду на підставі виконавчого листа Деснянського районного суду міста Києва від 01.03.2024 у справі № 754/8274/23 про стягнення з Боржника суми повної заборгованості згідно виконавчого документа. 06.03.2026 державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Стрепетовою О.С. було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувача без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», зазначивши про розбіжність між датою народження боржника, зазначеною у заяві стягувача, та датою народження зазначеною у виконавчому документі. Зазначене повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання від 06.03.2026 є передчасним, винесеним з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», та таким, що підлягає скасуванню. Відповідно до п.6 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у разі, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, встановленим цією статтею. Виконавчий лист № 754/8274/23 містить усі реквізити, передбачені законом, зокрема дату народження боржника, зазначену у виконавчому документі - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Розбіжність, на яку послався державний виконавець, виникла виключно внаслідок технічної описки у заяві стягувача, а не у виконавчому документі. Державний виконавець фактично перевірив зміст заяви стягувача, а не виконавчого документа, що виходить за межі підстав , передбачених п. 6. ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, підстави для застосування п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» у даному випадку відсутні.

Протоколом передачі, скаргу передано 17.03.2026 року головуючій-судді Панченко О.М. та призначено у справі судове засідання.

Представники скаржника Халявка І.М., Воробйов Ю.Ю. у судовому засіданні просили вимоги скарги задовольнити.

Державний виконавець у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином.

Суддя вислухавши думку представників скаржника, первіривши та дослідивши матеріали скарги, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що Рішенням Деснянського районного суду м. Києва у справі № 754/8274/23, яке набрало законної сили 15 грудня 2023 року було задоволено позов ПрАТ «АК «Київводоканал» до ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в розмірі 40 374,98 грн, 3 % річних у розмірі 3 816,95 грн., інфляційних втрат у розмірі 18 805,58 грн., витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 35,00 грн.

01.03.2024 року Деснянським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист по справі №7548274/23 щодо солідарного стягнення з боржника ОСОБА_1

26.11.2025 Товариством подано до Деснянського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву про примусове виконання рішення суду на підставі виконавчого листа Деснянського районного суду міста Києва від 01.03.2024 у справі № 754/8274/23 про стягнення з Боржника суми повної заборгованості згідно виконавчого документа.

06.03.2026 державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Стрепетовою О.С. було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувача без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», зазначивши про розбіжність між датою народження боржника, зазначеною у заяві стягувача, та датою народження зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 5 зазначеного Закону, визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України, передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 1 статті 4 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлює, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У разі пред`явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України .

Згідно частини 3 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ може бути видано у формі електронного документа, на який накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Як визначено ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок.

Так, згідно оскаржуваного повідомлення від 06.03.2025 року вбачається, що виконавчий документ повернуто стягувачу без виконання відповідно до п.6 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, а саме згідного виконавчого документа дата народження боржника ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а згідно заяви стягувача дата народження боржника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з наданої копії виконачого листа №754/8274/23 виданий Деснянським районним судом м.Києва від 01.03.2024 року, останній містить усі реквізити, передбачені законом, зокрема дату народження боржника, зазначену у виконавчому документі, - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розбіжність, на яку послався державний виконавець, виникла виключно внаслідок технічної описки у заяві стягувача, а не у виконавчому документі.

Державний виконавець фактично перевірив зміст заяви стягувача, а не виконавчого документа, що виходить за межі підстав, передбачених п. 6. ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає повернення виконавчого документа без прийняття до виконання з підстав наявності технічних помилок у заяві стягувача, оскільки предметом перевірки державного виконавця у такому випадку є саме виконавчий документ.

У постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №471/283/17-ц зазначено, відсутність або недостатність ідентифікаційних даних боржника у виконавчому документі сама по собі не є підставою для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, оскільки державний виконавець має право отримувати необхідні відомості самостійно.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження

має право безпосереднього доступу до інформації про боржників, у тому числі до державних реєстрів та баз даних.

Отже, навіть у разі необхідності уточнення персональних даних боржника державний виконавець не позбавлений можливості самостійно отримати відповідну інформацію, а тому зазначені у повідомленні обставини не можуть бути підставою для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, повно та всебічно дослідивши надані суду докази, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з вищенаведених підстав.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Приватного акціонерного товариства "АК "Київводоканал"" на повідомлення державного виконавця Деснянського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стрепетової Олександри Сергіївни, - про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати повідомлення державного виконавця Деснянського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стрепетової О.С. від 06.03.2026 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття.

Зобов`язати державного виконавця Деснянського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стрепетову Олександру Сергіївну розглянути заяву ПрАТ «АК «Київводоканал» від 26.11.2025 року №4456/12/12/02-25 про примусове виконання рішення на підставі виконавчого лист Деснянського районного суду міста Києва від 01.03.2024 року у справі № 754/8274/23 в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в розмірі 40 374,98 грн, 3 % річних у розмірі 3 816,95 грн.,інфляційних втрат у розмірі 18 805,58 грн., витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 35,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.03.2026 року.

Суддя О.М. Панченко