УХВАЛА

21 січня 2026 року

м. Київ

справа № 521/12811/23

провадження № 61-3935ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу Управління капітального будівництва Одеської міської ради на постанову Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління капітального будівництва Одеської міської ради про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2025 року Управління капітального будівництва Одеської міської ради за допомогою підсистеми «Електронний суд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року, повний текст якої складено 6 березня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 1 травня 2025 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначеного недоліку, який ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2025 року продовжено.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

На виконання вимоги ухвали Верховного Суду від 15 серпня 2025 року заявником надано докази, що підтверджують повноваження Василя Фірчука на представництво інтересів Управління капітального будівництва Одеської міської ради.

Відповідно до скриншота картки руху документа з підсистеми «Електронний суд» оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції доставлено до електронного кабінету ОСОБА_2 - 10 березня 2025 року о 18год6хв.

Заявник звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду 11 квітня

2025 року, тобто з пропуском строку, визначеного частиною другою

статті 390 ЦПК України, при цьому повідомляє суд, що протягом 8-10 квітня 2025 року через технічний збій у роботі підсистеми «Електронний суд» не зміг подати касаційну скаргу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 4 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Зважаючи на те, що визначений частиною другою статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 11 лютого

2025 року пропущено на один день, суд, враховуючи співмірність тривалості такого пропуску із правом заявника на касаційне оскарження судового рішення, та з метою недопущення надмірного формалізму, доходить висновку про поновлення заявнику строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 11 лютого

2025 року.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник вказує неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм права, а саме застосування норм права без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 29 лютого 2024 року

у справі № 205/818/23, від 5 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20, від 27 січня

2021 року у справі № 263/16183/18, від 9 листопада 2022 року у справі № 372/1652/18, від 7 лютого 2023 року у справі № 823/2108/18 (пункт 1 частини другої

статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої

статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи з Хаджибейського районного

суду м. Одеси, оскільки відповідно до Закону України від 26 лютого 2025 року

№ 4273-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» з 25 квітня 2025 року Малиновський районний суд м. Одеси перейменовано на Хаджибейськийрайонний суд м. Одеси.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити Управлінню капітального будівництва Одеської міської ради строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 11 лютого

2025 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Управління капітального будівництва Одеської міської ради на постанову Одеського апеляційного суду

від 11 лютого 2025 року.

Витребувати з Хаджибейського районного суду м. Одеси матеріали

справи № 521/12811/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління капітального будівництва Одеської міської ради про відшкодування моральної шкоди.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська