Провадження №: 2/336/828/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Худіної О.О., за участі секретаря судового засідання: Дорошенко К.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, треті особи: АТ «Запорізька регіональна біржа нерухомості», П`ята Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомості, визнання право власності,

без участі сторін, третіх осіб, а також їх представників, -

В С Т А Н О В И В :

10.11.2025 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, треті особи: АТ «Запорізька регіональна біржа нерухомості», П`ята Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомості, визнання право власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявниці ОСОБА_4 . Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого, входить будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який був придбаний померлим чоловіком на підставі договору купівлі-продажу від 23.07.1996 року, зареєстрованого Запорізькою Регіональною Біржею Нерухомості за номером № 3692.К. Право власності на який зареєстровано Орендним підприємством «ЗМБТІ» 25.07.1996 року, записано в реєстровій книзі за № 184 р.№ 33405.

У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, після померлого ОСОБА_4 , заведено спадкову справу 323/2025 від 27 травня 2025 року, інші спадкоємці відсутні, однак постановою нотаріуса від 06.11.2025 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим що, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Таким чином, у позивача відсутній нотаріально посвідчений документ, який посвідчує право власності ОСОБА_4 на вказаний житловий будинок.

Житловий будинок був придбаний чоловіком позивачки 23.07.1996 року. Придбаний будинок у ОСОБА_2 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 за 1 305000000 (один мільярд триста п`ять мільйонів) карбованців, які продавці отримали до підписання договору.

На підставі вказаних обставин, позивачка просить суд визнати дійсним договору купівлі-продажу будинку від 23.07.1996 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого Запорізькою Регіональною Біржею Нерухомості за реєстраційним номером № 3692.К між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2025 справу передано в провадження судді Худіної О.О. 11.11.2025

Ухвалою судді від 17.11.2025 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження, розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою судді від 26.01.2026 постановлено закрити підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.

У судове засідання призначене на 31 березня 2026 року, сторони до суду не з`явились.

Відповідно до заяви від 06.01.2026 третя особа П`ята Запорізька державна нотаріальна контора скерувала заяву про розгляд цивільної справи за їх відсутності, та вирішення вказаного питання на розсуд суду.

22.01.2026 від відповідача Запорізької міської ради за представництвом Лях Д.А., надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача, за умови доведення позивачем усіх обставин, на які вона посилається просить вирішення даної справи на розсуд суду.

Від представника позивача адвоката Шевченко А.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав для відкладення розгляду справи або оголошення перерви судом не встановлено.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-9).

Згідно з копією свідоцтва про шлюб, виданого 03.12.1983 року укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , актовий запис №3011 від 03 грудня 1983 року народження, після укладення шлюбу позивачці було присвоєно прізвище « ОСОБА_6 » (а.с. 11).

Згідно з свідоцтва про смерть ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 57, вказане свідоцтво видане Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) (а.с. 12).

Реєстраційне посвідчення видане Запорізьким бюро технічної інвентаризації посвідчує, що житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_4 , на праві особистої власності на підставі Договору №3692 та записаний в реєстраційну книгу за №184 р. №33405. Вказане посвідчення видане 25 липня 1996 року (а.с. 13).

Договір купівлі продажу №3692 від 23 липня 1996 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про продаж житлового будинку по адресі АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.11.2025 №2924/02-31 державним нотаріусом К.В. Сидорук було відмовлено громадянці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с 15).

Технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , власник будинку ОСОБА_4 частка 1 ціла, вказаний паспорт складений в 1996 році (а.с. 17).

На виконання ухвали суду від 17 грудня 2025 року про витребування доказів від Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) п`ятої Запорізької державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №323/2025 на 31 аркуші в одному примірнику.

Спадкова справа №323/2025 заведена щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 . Вказана спадкова справа заведена на підставі заяви ОСОБА_1 (а.с. 67-98).

Згідно з відповіддю Департаменту адміністративних послуг зареєстровані особи за адресою АДРЕСА_1 : був зареєстрований ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в період часу з 15.12.1998 по 28.01.2025 (помер ІНФОРМАЦІЯ_7 ), разом з ним на день смерті зареєстрована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 28.07.1998 року по теперішній час. (а.с. 78).

На виконання ухвали суду від 17 грудня 2025 року про витребування доказів від ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» повідомляє, що реєстраційні книги із записами про реєстрацію прав власності на об`єкти нерухомого майна передані ТОВ «ЗМБТІ» до відповідних реєстраційних книг із записами про реєстрацію прав власності на об`єкти нерухомого майна. З огляд на вище вказане БТІ немає доступу до Державного реєстру речових порав на нерухоме майно, а так само до Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідно позбавлено можливості надати запитувану інформацію (а.с.102-103).

Вирішуючи спір, суд виходив з наступного.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у липня 1996 року, для їх врегулювання слід застосовувати законодавство та норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ст.1Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року (з наступними змінами та доповненнями), товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.

Ст.2 зазначеного Закону України встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів.

Отже, товарна біржа - це оптовий, регулярно діючий ринок, де відбувається торгівля сировиною, матеріалами, іншими товарами, допущеними до обігу на біржі, створений для зручності здійснення комерційної діяльності юридичними та фізичними особами, які, в свою чергу, повинні бути обов`язково зареєстрованими відповідною біржею як її учасники.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Статтею 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.

Частиною 2 ст.47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обов`язки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України за №3 від 28 квітня 1978 року «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (із змінами та доповненнями) роз`яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах), міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його частини.

Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч.2 ст.47 ЦК України, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Також відповідно до ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Лише якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Відповідно до ст.224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.227 ЦК УРСР (в редакції від 1963 року), що діяв на час укладення спірного правочину, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Також договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає подальшій реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Предметом даного спору є визнання за позивачем права власності на будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 громадянина ОСОБА_4 дружиною ОСОБА_1

Зі змісту договору купівлі-продажу від 23.07.1996 року вбачається, що цей договір був підписаний брокером ОСОБА_7 , який діяв на підставі договору-доручення № 11097.К від 23.07.1996 р., та брокером ОСОБА_8 , що діяв на підставі договору-доручення № 7814.К від 23.07.1996 р. (а.с.14).

По справі вбачається, що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 23.07.1996 року, який посвідчений Запорізькою регіональною біржею нерухомості, на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», не підлягав нотаріальному посвідченню.

Вказаний договір купівлі-продажу від 23.07.1996 року був зареєстрований у ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», а ОСОБА_4 значиться власником будинку АДРЕСА_1 на підставі вказаного договору, що підтверджується копією технічного паспорта, складеного ОП «ЗМБТІ» 1996 р. (а.с.17).

По справі вбачається, що сторони договору купівлі-продажу дійсно досягли згоди щодо усіх умов цього договору, що підтверджується підписами сторін, усі зобов`язання за договором були виконані сторонами договору у повному обсязі, договір був зареєстрований на підставі ст. 128, 153 ЦК УРСР та ст. 49 Закону України «Про власність», який діяв на час укладення даного правочину, а тому за життя ОСОБА_4 набув право власності на будинок та правомірно ним володів.

Оскільки за життя спадкодавця ОСОБА_4 вказаний договір купівлі-продажу не був ніким оспорений, тому відсутні підстави піддавати сумніву належним чином зареєстроване у відповідності до вимог діючого на той час законодавства, право власності спадкодавця на будинок.

Як встановлено по справі, спадкоємцем першої черги ОСОБА_1 , яка є дружиною ОСОБА_4 , до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори 27.05.2025 р. подано заяву, про прийняття спадщини після померлого чоловіка (а.с.70).

Інші спадкоємці до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не звертались.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Аналізуючи надані позивачем докази у сукупності з положеннями діючого законодавства, суд дійшов висновку, що спадкоємець ОСОБА_1 , у порядку, визначеному ст. 1261 ЦК України, прийняла спадщину після чоловіка ОСОБА_4 у зв`язку з чим вважає, що позов є доведеним, обґрунтованим, законним та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, треті особи: АТ «Запорізька регіональна біржа нерухомості», П`ята Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомості, визнання право власності задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 23.07.1996 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого Запорізькою Регіональною Біржею Нерухомості за реєстраційним номером № 3692.К між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , відомості відсутні, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , відомості відсутні, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Територіальна громада в особі Запорізької міської ради, адреса місцезнаходження: м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 206.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: АТ «Запорізька регіональна біржа нерухомості», , адреса місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Тюленіна, буд. 7.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: П`ята Запорізька державна нотаріальна контора, , адреса місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Цитрусова, буд. 5.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 31 березня 2026 року.

Суддя О.О. Худіна