Справа №466/1912/26
Провадження №2-з/463/13/26
УХВАЛА

про забезпечення позову

30 березня 2026 року місто Львів

Личаківський районний суд м. Львова в складі: головуючої судді Ціпивко І.І., з участю секретаря судового засідання Гусак К.А., розглянувши у відкритому у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

З Шевченківського районного суду міста Львова за підсудністю до Личаківського районного суду міста Львова надійшли: позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та заява ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвалою від 30.03.2026 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі.

Позивачка після звернення з позовом, звернулася із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на: квартиру площею 92,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення загальною площею 25,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок (об?єкт незавершеного будівництва) за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку площею 0,09 га за адресою: АДРЕСА_3 , земельну ділянку площею 0,0604, за адресою: АДРЕСА_3 ; апартаменти площею 54,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 та грошові кошти в АТ «Банк Інвестицій та заощаджень», АТ «СЕНС БАНК», АТ «КРЕДОБАНК».

В обґрунтування заяви про забезпечення позову покликалася на те, що нею заявлено позов про поділ спільного майна подружжя. Існує реальна загроза, що після отримання позовної заяви відповідач ОСОБА_2 може відчужити вищевказане майно, оскільки таке повність оформлення на нього для уникнення справедливого поділу по даній справі. Відчуження відповідачем нерухомого майна до вирішення справи по суті може спричинити труднощі або ж взагалі унеможливить виконання рішення суду. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, ефективний захист, поновлення прав та законних інтересів позивача, а тому просить заяву задовольнити.

З урахуванням положень ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликались, у зв`язку з чим фіксація судового засідання не здійснювалась відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Личаківського районного суду м. Львова перебуває позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивачка просить визнати майно спільним майном подружжя, виділивши їй як позивачу: квартиру АДРЕСА_5 та нежитлове приміщення у цьому ж будинку; земельну ділянку площею 0,09 га за адресою: АДРЕСА_3 та земельну ділянку, площею 0,0604 за адресою: АДРЕСА_3 ; грошові кошти, у розмірі 70%, які перебувають на рахунках на ім?я ОСОБА_2 у банківських установах АТ «Банк Інвестицій та заощаджень», АТ «СЕНС БАНК», АТ «КРЕДОБАНК» та 1/2 вартості автомобіля, що становить 5400 доларів США в еквіваленті на національну валюту.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що відповідачу на праві власності належить квартира площею 92,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення загальною площею 25,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок (об?єкт незавершеного будівництва) за адресою : АДРЕСА_3 ; земельна ділянка площею 0,09 га за адресою: АДРЕСА_3 ; земельна ділянка площею 0,0604, за адресою: АДРЕСА_3 ; апартаменти площею 54,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 та рахунки в АТ «Банк Інвестицій та заощаджень», АТ «СЕНС БАНК», АТ «КРЕДОБАНК». Проте, з позову та заяви про забезпечення позову вбачається, що вищевказане мано набуте в період перебування відповідача в шлюбі з позивачкою. Також з доводів позивачки вбачається, що частина майна (транспортний засіб), вже реалізовано.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року в справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року в справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вказана правова позиція відображена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

На підставі відомостей, викладених у позовній заяві, та доданих до неї документів, суд дійшов висновку про наявність реального спору між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява містить відповідне обґрунтування заявлених позовних вимог, на підтвердження яких надано відповідні докази, а наявність чи відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги, суд встановлює під час ухвалення рішення по суті спору.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

З матеріалів справи та заяви про забезпечення позову вбачається, що позивачка просить здійснити поділ спільного майна подружжя.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, між сторонами дійсно існує спір, частину спірного майна (транспортний засіб) реалізовано, позивачка вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, ефективний захист, поновлення прав та законних інтересів позивача, а тому просить заяву задовольнити.

Відтак, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що дійсно невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся, а тому слід вжити заходів для забезпечення позову.

Так, з урахуванням наведеного, а також беручи до уваги предмет позову, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити частково та забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру площею 92,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення загальною площею 25,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок (об?єкт незавершеного будівництва) за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку, площею 0,09 га, за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку, площею 0,0604, за адресою: АДРЕСА_3 ; апартаменти, площею 54,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , - які на праві власності належать ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) до вирішення судом цивільної справи по суті, оскільки такий буде належним, співмірним та відповідатиме описаним обставинам справи, а невжиття такого заходу може дійсно істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист порушених прав позивача.

Що стосується забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти в АТ «Банк Інвестицій та заощаджень», АТ «СЕНС БАНК», АТ «КРЕДОБАНК», які відкриті на ім?я ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), то суд вважає такі безпідставними.

Так, заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників (Постанова КГС ВС від 19 січня 2021 року у справі №902/774/20).

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Долучені стороною позивача документи підтверджують наявність у відповідача рахунків в АТ «Банк Інвестицій та заощаджень», АТ «СЕНС БАНК», АТ «КРЕДОБАНК», які відкриті на ім?я ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ). Проте, такі є поточними рахунками, а не рахунками банківського вкладу. Докази знаходження на цих рахунках будь-яких грошових коштів стороною позивач не надано. Крім цього, такі рахунки призначені як зберігання грошей та і здійснення розрахунково-касових операцій: переказів, платежів, оплати послуг, отримання заробітної плати або доходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 150 ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку, на майно (активи) або грошові кошти неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), а також на майно (активи) або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням.

З огляду на вказане, на думку суду накладення арешту на грошові кошти в АТ «Банк Інвестицій та заощаджень», АТ «СЕНС БАНК», АТ «КРЕДОБАНК» є неспівмірним та може створити негативні наслідки для відповідача, а тому до задоволення не підлягають.

Відтак, заява про забезпечення позву є підставною та підлягає до задоволення частково, з урахуванням встановлених судом обставин.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову в суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру площею 92,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення загальною площею 25,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок (об?єкт незавершеного будівництва) за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку, площею 0,09 га, за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку, площею 0,0604, за адресою: АДРЕСА_3 ; апартаменти, площею 54,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , - які належать ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали про забезпечення позову направити до відповідного органу державної виконавчої служби для негайного виконання.

Примірник ухвал про забезпечення позову направити для відома ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскарження до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала складена та підписана 30.03.2026 року.

Суддя Ірина ЦІПИВКО