Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/1239/25

Провадження №2/377/138/26

30 березня 2026 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої- судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Присяжного В.В., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ( далі- ТОВ «ФК «ЄАПБ») засобами поштового зв`язку звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , посилаючись на статті 15, 16, 20, 205, 207, 509, 512-514, 516, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 626, 628, 639, 641, 644 ЦК України, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №49299-01/2025 у розмірі 14 790,00 грн, з яких: 5 100,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 754,00 грн- сума заборгованості за відсотками; 6 936,00 грн. - сума заборгованості за штрафом та понесені судові витрати.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що 23 січня 2025 року ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №49229-1/2025, який позичальник підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що був надісланий на мобільний номер телефону. Відповідно до п. 1.1 договору Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі та на умовах строковості, зворотності, платності, а кредитор зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором. Кредитні кошти перераховано на картку відповідача № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «ПриватБанк». 29 липня 2025 року ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу № 29072025, за умовами якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Всупереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 , остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права грошової вимоги до відповідача позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №49229-1/2025 на загальну суму 14 790, 00 грн., з яких: 5 100,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 754,00 грн. - сума заборгованості за процентами, 6 936,00 грн сума заборгованості за штрафом ( а.с. 3-6).

Ухвалою судді від 30 грудня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 28 січня 2026 року, задоволено клопотання позивача про витребування доказів в АТ КБ «ПриватБанк» ( а.с. 48-50).

Ухвалою суду від 28 січня 2026 року судове засідання відкладено на 11 лютого 2026 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України.

Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом доставки судової повістки та копії ухвали суду від 28 січня 2026 року до зареєстрованого електронного кабінету позивача та його представника Какун А.С., що підтверджується довідками про доставку електронного документу ( а.с.69-72). У позовній заяві зазначено клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» та відсутність заперечень щодо ухвалення судом заочного рішення ( а.с. 5 зв.ст.).

Відповідач ОСОБА_1 у призначене судове засідання не прибула, про дату, час і місце якого повідомлена в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Рекомендований лист з повідомленням про вручення, яким їй за зареєстрованим місцем проживання направлялась судова повістка з копією ухвали суду від 28 січня 2026 року, повернутий до суду з відміткою «адресат відсутній» (а.с. 73). У такому випадку відповідач ОСОБА_1 відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позов відповідач не подала, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не направила, причини неявки суду не повідомила.

За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у справі.

Оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає приписам частини другої статті 247 ЦПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України).

Отже, враховуючи наведені вище норми процесуального закону, оскільки всі учасники справи не з`явились у призначене у судове засідання, яким завершується розгляд справи, датою ухвалення судом рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Суд встановив, що 23 січня 2025 року ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 уклали договір про надання фінансового кредиту №49229-01/2025, який позичальник підписала електронним підписом, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора Y595 ( а.с. 7-12).

Відповідно до п. 1.1 договору Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5 100,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит, комісію за видачу кредиту та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором.

Згідно з пунктом 1.2. договору тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається на 120 днів. Дата видачі кредиту 23.01.2025. Наданий кредит клієнт зобов`язався погасити в останній день вказаного строку кредитування відповідно до графіка платежів. Кінцева дата погашення кредиту 22.05.2025.

Пунктом 1.4. договору передбачено, що за користування кредитом нараховуються проценти в розмірі 0,90 % в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом, та комісія за видачу кредиту в сумі 510,00 грн (що складає 10% від суми кредиту). Тип процентної ставки фіксована. Тип комісії одноразова (нараховується одноразово при видачі кредиту).

Відповідно до п. 1.6. договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

У пункті 3.1 договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом та комісії здійснюватиметься відповідно до графіка платежів.

Пунктом 4.1.2 договору передбачено, що у разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів / комісії, щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого не настав в повному обсязі відповідно до процедури, встановленої законодавством.

Згідно з п. 5.3. договору у випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених в графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості.

Відповідно до графіка платежів, який відповідач ОСОБА_1 підписала електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора Y595, дата видачі кредиту в сумі 5 100,00 грн 23.01.2025, дата повернення 22.05.2025. Проценти за користування кредитом сплачуються по 1 377,00 грн щомісячно у дати : 21.02.2025, 23.03.2025, 22.04.2025, 22.05.2025. Комісія у сумі 510,00 грн підлягає до сплати одноразово 21.02.2025. Загальна вартість кредиту 11 118,00 грн, а саме: 5 100,00 грн- основана сума кредиту, 5 508,00 грн- проценти, 510,00 грн- комісія ( а.с 12).

23 січня 2025 року ОСОБА_1 ознайомилась та підписала електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора W776 паспорт споживчого кредиту, в якому викладені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, інші важливі правові аспекти (а.с. 13-14).

Відповідно до довідки №3426_7 від 15.10.2025 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» підтвердило відповідно до договору на переказ коштів ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022, укладеного з ТОВ «Стар Файненс Груп», успішне прийняття платежів на користь ТОВ «Стар Файненс Груп» : 23.01.2025 о 09:30:04 на суму 5 100,00 грн, маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua 632196565, призначення платежу: зарахування 5 100, 00 грн на картку № НОМЕР_1 ( а.с. 19).

Згідно з інформацією АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7- 260115/39097-БТ на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 (а.с. 61).

З виписки про рух коштів по рахунку № НОМЕР_3 за період з 23.01.2025 по 28.01.2025 вбачається, що 23.01.2025 зараховано кошти в сумі 5 100,00 грн за операцією про переказ коштів від STARFIN_IPAY, Kyiv (а.с. 62).

29 липня 2025 року ТОВ «Стар Файненс Груп» (клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) уклали договір факторингу №29072025, відповідно до п. 1.1 якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав до третіх осіб- боржників, включаючи суму основного зобов`язання ( позики), плату за позикою ( плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору ( а.с.20-24).

Пунктом 1.2. договору факторингу передбачено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 3.3. договору факторингу договір вважається укладеним, якщо він підписаний від імені сторін їх уповноваженими представниками, а підписи скріплені печатками.

29 липня 2025 року ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписали акт прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №29072025 від 29.07.2025, відповідно до якого клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників в кількості 5 995 (а.с. 25).

Відповідно до платіжної інструкції № 23057 від 30.07.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Стар Файненс Груп» плату за відступлення права вимоги за договором факторингу №29072025 від 29.07.2025 (а.с. 26).

Згідно з витягом з реєстру боржників від 29.07.2025 до договору факторингу №29072025 від 29.07.2025 до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №49229-01/2025 від 23.01.2025 у розмірі 14790,00 грн, з яких: 5 100,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 754,00 грн - сума заборгованості за процентами; 6 936,00 грн сума заборгованості за штрафом ( а.с. 27 ).

Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Стар Файненс Груп» за кредитним договором №49229-01/2025 від 23.01.2025, ОСОБА_1 заборгованість станом на 29 липня 2025 року складає14 790,00 грн, з яких: 5 100,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 754,00 грн - сума заборгованості за процентами ( нарахованими в період з 23.01.2025 по 29.07.2025); 6 936,00 грн сума заборгованості за штрафом ( а.с. 15-17).

Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ», зазначеним у позовній заяві, заборгованість за кредитним договором №49229-01/2025 від 23.01.2025 ОСОБА_1 заборгованість станом на 29 липня 2025 року складає 14 790,00 грн, з яких: 5 100,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 754,00 грн - сума заборгованості за процентами (нарахованими в період з 23.01.2025 по 29.07.2025); 6 936,00 грн сума заборгованості за штрафом (а.с. 4 зв. стор).

До позовної заяви позивач також додав: копію свідоцтва, виданого Національним банком України, про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Стар Файненс Груп» від 13.08.2021; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань стосовно ТОВ «Стар Файненс Груп» та копію витягу з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг ТОВ «Стар Файненс Груп» ( а.с. 31-33).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним ( стаття 204 ЦК України).

За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України « Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України « Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За змістом частини восьмої статті 11 Закону України « Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України « Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із статтею 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України « Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.

Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг.

Способи, строки та порядок розрахунків у сфері електронної комерції визначаються в електронному договорі з урахуванням вимог законодавства України.

Пунктом 159 розділу VIII « Загальні правила документообігу за операціями з використанням платіжних інструментів» Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 за №164, передбачено, що документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань.

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.

Так, на підтвердження своїх вимог позивач надав паперову копію договору про надання фінансового кредиту №49229-01/2025 від 23.01.2025, укладеного ТОВ «Стар Файненс Груп» з ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства позикодавця, який містить інформацію про його підписання ОСОБА_1 електронним підписом, що відтворений шляхом використання нею одноразового ідентифікатора, та особисті дані останньої: ПІБ, РНОКПП, реквізити паспорта, адресу місця проживання, номери мобільних телефонів ( а.с. 7-12).

Доказів на спростування відповідності анкетних даних ОСОБА_1 , вказаних у договорі про надання фінансового кредиту №49229-01/2025 від 23.01.2025, матеріали справи не містять.

Для підписання кредитного договору ОСОБА_1 використала електронний підпис, який відтворений шляхом використання нею одноразового ідентифікатора відповідно до вимог частин шостої та восьмої статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов та уклали кредитний договір.

Таким чином, вказаний договір підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.

Зазначений висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20-ц, від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18.

Таким чином, договір про надання фінансового кредиту №49229-01/2025 від 23.01.2025 укладений ТОВ «Стар Файненс груп» із ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства позикодавця шляхом ідентифікації позичальника ОСОБА_1 , зазначення нею своїх персональних даних, та використання останньою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договорів, укладених в письмовій формі, за своїм змістом відповідає вимогам, визначеним законом на момент його укладення, та є підставою для виникнення у сторін прав та обов`язків, передбачених в ньому.

Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У пункті 1 частини 1 статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Так, ТОВ «Стар Файненс Груп» виконало свої зобов`язання та надало ОСОБА_1 кредит у сумі 5 100,00 грн шляхом їх перерахування на картковий рахунок № НОМЕР_1 , зазначений нею у договорі про надання фінансового кредиту №49229-01/2025 від 23.01.2025, що підтверджено довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №3426_7 від 15.10.2025 (а.с. 19) та банківською випискою по вказаному картковому рахунку, з якого вбачається, що 23.01.2025 зараховано кошти в сумі 5 100,00 грн за операцією про переказ коштів від STARFIN_IPAY, Kyiv (а.с. 62).

Належність відповідачу ОСОБА_1 карткового рахунку № НОМЕР_3 підтверджено інформацією АТ КБ «ПриватБанк» від 17.01.2026 №20.1.0.0.0/7- 260115/39097-БТ (а.с. 61).

Вказані докази в їх сукупності є достатніми для встановлення обставини виконання свого обов`язку первісним кредитором ТОВ «Стар Файненс Груп» за договором про надання фінансового кредиту №49229-01/2025 від 23.01.2025 щодо надання відповідачу ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 5 100,00 грн.

Відповідач ОСОБА_1 своїм правом на подання відзиву не скористалась та не надала жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора.

На підтвердження факту переходу прав вимоги до боржника ОСОБА_1 від ТОВ «Стар Файненс Груп» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» позивач надав копії: договору факторингу № 29072025 від 29.07.2025, укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»; платіжної інструкції № 23057 від 30.07.2025 про виконання умов договору факторингу № 29072025 від 29.07.2025; акту прийому- передачі реєстру боржників від 29.07.2025 до договору факторингу № 29072025 від 29.07.2025, укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»; витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29072025 від 29.07.2025, укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», згідно з якими право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №49229-01/2025 від 23.01.2025 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.20-27).

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №49299-01/2025 у розмірі 14 790,00 грн, з яких: 5 100,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 754,00 грн- сума заборгованості за відсотками; 6 936,00 грн - сума заборгованості за штрафом.

Отже, крім стягнення заборгованості за основною сумою боргу, процентами, нарахованими в межах строку кредитування, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за штрафами в розмірі 6 936,00 грн.

Відповідно до частин першої, третьої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.

Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

15 березня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 6-1, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною 4 статті 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною 2 статті 3 Закону. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.

Пункт 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» виключено на підставі Закону № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, та пунктом 6 даного розділу встановлено, що у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною 4 статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Отже, на дату укладення договору про надання фінансового кредиту №49229-01/2025 від 23.01.2025 існувала очевидна суперечність між одночасно чинними нормами розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» та пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України щодо того ж самого питання: чи звільняється позичальник від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за порушення виконання зобов`язання за договором у період дії в Україні воєнного стану.

Якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми ЦК України.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17.

З огляду на наведене, суд вважає, що нарахована в період воєнного стану сума штрафів у розмірі 6 936,00 гривень за договором про надання фінансового кредиту №49229-01/2025 від 23.01.2025 підлягає списанню кредитодавцем (позикодавцем).

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню, оскільки стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №49229-01/2025 від 23.01.2025 в розмірі 7 854,00 грн, а саме: 5 100,00 грн- сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 754,00 грн- сума заборгованості за процентами.

За правилами пункту 6 частини першої статті 264 під час ухвалення судового рішення, суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини другої статті 141 ЦПК України).

Відповідно до платіжного доручення ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 3 028,00 грн згідно з платіжною інструкцією № 145302 від 11.11.2025 (а.с. 2). Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 1).

З огляду на викладене, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» пропорційно розміру задоволених позовних вимог (7 854,00 грн х100 %: 14 790,00 грн = 53,10 %), з урахуванням часткового задоволення позову, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 607,87 грн ( 3 028,00 грн х 53,10 %:100%).

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №49229-01/2025 від 23 січня 2025 року в розмірі 7 854 гривень, а саме: 5 100 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 754 гривні сума заборгованості за процентами.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 607 гривень 87 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: м.Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок №30.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне заочне рішення суду складено 30 березня 2026 року.

Суддя Н. С. Бабич