УХВАЛА

31 березня 2026 року

м. Київ

справа № 469/535/19

провадження № 61-4158ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Баранов Володимир Леонідович, на постанову Миколаївського апеляційного суду від 23 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_6 про відшкодування моральної і матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним позовом, у якому просили стягнути з ОСОБА_1 на користь кожного з позивачів по 16 303,00 грн матеріальної шкоди та на користь ОСОБА_2 10 000,00 грн моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття належної їм квартири.

16 жовтня 2025 року Березанський районний суд Миколаївської області ухвалив рішення, яким відмовив позивачам у задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачі подали апеляційну скаргу.

Миколаївський апеляційний суд своєю постановою від 23 лютого 2026 року апеляційну скаргу задовольнив частково, скасував рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2025 року та ухвалив нове, яким позовні вимоги задовольнив частково.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 13 586,00 грн в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 5 000,00 грн на відшкодування компенсації моральної шкоди, 7 066,13 грн судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції та 4 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 по 13 586,00 грн на користь кожної в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та по 160,08 грн на користь кожної понесених ними судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 716,80 грн судових витрат за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.

Повернув ОСОБА_2 2 185,80 грн від суми сплаченого ним судового збору за платіжною інструкцією 2.397260441.1 від 12 листопада 2025 року.

27 березня 2026 року ОСОБА_7 , діючи від імені ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Миколаївського апеляційного суду від 23 лютого 2026 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За приписами пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), зокрема визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено, що з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 328, 00 грн.

Ціна позову в цій справі станом на 01 січня 2026 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

(3 328,00 грн х 250 = 832 000,00 грн).

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскаржуваним судовим рішенням і, відповідно, не свідчить, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обґрунтування. Заявник не навів переконливих доводів та не надав відповідних доказів, які б свідчили про те, що справа має для нього виняткове значення.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване судове рішення ухвалене у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і воно не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_6 про відшкодування моральної і матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Баранов Володимир Леонідович, на постанову Миколаївського апеляційного суду від 23 лютого 2026 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов