РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

27 березня 2026 року

м. Рівне

Справа № 569/18859/25

Провадження № 22-ц/4815/954/26

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Боймиструка С. В., Шимківа С. С.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»

відповідач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Кітовського Віталія Леонідовича на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 24 лютого 2026 року у складі судді Гордійчук І.О., постановлену в м. Рівне,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 листопада 2025 року вказаний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» суму заборгованості в розмірі 359 270 грн 55 коп.. Стягнуто з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» судові витрати у розмірі по 2155 грн. 62 коп. з кожного.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 24 лютого 2026 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кітовського В.Л. про перегляд заочного рішення від 04.11.2025 року у цивільній справі №569/18859/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики залишено без задоволення.

Не погодившись із ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Кітовський Віталій Леонідович оскаржив її в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга підлягає поверненню з наступних підстав.

Статтею 353 ЦПК України встановлено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду (ч.1), та встановлено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (ч.2).

В той же час, в даному переліку відсутнє посилання на ухвалу про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ЦПК України, оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Таким чином, апеляційна скарга, яка є предметом цього розгляду на її відповідність вимогам цивільно-процесуального законодавства щодо можливості відкриття провадження, подана на ухвалу, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, а тому має бути повернута особі, що її подала.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

У справі «Volovik v. Ukraine» (app. № 15123/03) Європейський суд з прав людини указав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (Podbielski and PPU Polpure v. Poland, app. № 39199/98, p. 62). Суд вкотре зазначив, що обмеження права доступу, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги, повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосовуваними засобами та поставленою метою (Podbielski and PPU Polpure v. Poland, app. № 39199/98, p. 63).

Процедурні гарантії, закріплені статтею 6, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (справа «Голдер проти Сполученого Королівства», рішення від 21 лютого 1975 року).

Разом з тим, право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (справа «Перетяка та Шереметьев проти України» ).

Доступ до суду як складова права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Принцип правової визначеності загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.

Принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Про це у низці своїх рішень зазначає зокрема Європейський Суд з прав людини. У своїх рішеннях Конституційний Суд України також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Встановивши, що представник ОСОБА_1 адвокат Кітовський Віталій Леонідович звернувся із апеляційною скаргою на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 24 лютого 2026 року про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції доходить висновку про повернення апеляційної скарги.

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кітовського Віталія Леонідовича на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 24 лютого 2026 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики повернути особі, що її подала, а справу до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В.

Шимків С. С.