ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5760/26
У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

"17" березня 2026 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі судді Котенко Р. В., розглянувши позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИЛА:

до Дарницького районного суду міста Києва від Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" надійшла позовна заява до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовну заяву було розподілено на суддю Котенко Р. В.

Під час вирішення питання про відкриття провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що справу слід передати за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва з наступних підстав.

За загальним правилом підсудності відповідно ч. 1 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України визначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, альтернативної або підсудність пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ.

У постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, спір між сторонами виник з приводу надання житлово-комунальних послуг за місцезнахоженням нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

З огляду на вищевикладене, на спірні правовідносини поширюються правила виключної підсудності.

Вказана адреса нерухомого майна територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва.

Враховуючи зазначене, підстави для розгляду справи Дарницьким районним судом м. Києва відсутні.

Відповідно до частини дев`ятої статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Отже, зважаючи на те, що місцезнаходження майна (щодо якого надавались житлово-комунальні послуги та з приводу оплати яких виник спір) є: АДРЕСА_2 , що територіально не відноситься до Дарницького району м. Києва, справа підлягає направленню за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва, до територіальної юрисдикції якого належить розгляд вищезазначеної позовної заяви.

Керуючись статтями 27,31,187,260,261, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги передати на розгляд Дніпровському районному суду м. Києва за територіальною підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р. В. Котенко