Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/302/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Гонцовською Л.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу №758/14072/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, в якому вказав, що 27 грудня 2024 року о 07 год 37 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Lanos», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на перехресті рівнозначних доріг вул.Василя Жуковського та вул.Академіка Книшова у м. Києві, не надав перевагу у русі транспортному засобу «Mercedes- Benz CLK 200», н.з. НОМЕР_2 , який наближався до перехрестя з правого боку та скоїв з ним зіткнення, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 16.12 ПДР України. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва у справі №752/1032/25 від 23 січня 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 850 гривень. Таким чином, винним у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_2 . Відповідно до висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження №ЕД-19/111 -25/10426-АВ від 03 березня 2025 року про визначення вартості матеріального збитку вартість матеріально збитку, завданого власнику автомобіля марки «Mercedes-Benz CLK 200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 247 746 гривень 44 копійки. Встановлено, що ПрАТ «СК «ІНГО» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 у розмірі 105477 гривень, що підтверджується випискою по картковому рахунку позивача станом на 26 лютого 2025 року.

Зважаючи на це, у ОСОБА_2 виник обов`язок відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, у розмірі 142269 гривень 44 копійки (матеріальна шкода 247 746 гривень 44 копійки - суму страхового відшкодування 105477 гривень). Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він зазнав психологічного болю та страждань у зв`язку з ушкодженням здоров`я його сина ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом «Mercedes-Benz CLK 200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в момент вчинення ОСОБА_2 дорожньо-транспортної пригоди, оскільки ОСОБА_3 був доставлений до КНП «Київська міська клінічна лікарня №17» для надання медичної допомоги, а позивач у цей час перебував у місті Чернігів на службі. До того ж моральна шкода, завдана йому, полягає у душевних стражданнях, пережитих у зв`язку з пошкодженням належного йому майна, душевних стражданнях, пов`язаних з тим, що маючи автомобіль, він не може користуватися всіма благами та перевагами, які дає транспортний засіб, зокрема оперативність у вирішенні всіх побутових потреб, хвилюваннях у зв`язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм життя, необхідністю прибуття до міста Києва з метою вирішення питань проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження, а також перебування транспортного засобу на станції технічного обслуговування до проведення дослідження. Від такого стану постраждали також і члени його родини, що призвело до розладу стосунків у родині позивача. Розмір заподіяної моральної шкоди оцінюється в розмірі 45 000 гривень. Просив з відповідача стягнути шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 142269 гривень 44 копійки, витрати пов`язані з проведенням оцінки з визначення вартості матеріального збитку, у розмірі 3820 гривень 32 копійки, а також моральну шкода у розмірі 45000 гривень, а всього у розмірі 191089 гривень 76 копійок. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи ( ухвалу про відкриття провадження отримав 18.12.2025 року), відзив на позов та інших заяв, заперечень не подав. Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, який регулюється положеннями ст.22, 1166, 1187 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі: Закон). Ст.22 ЦК України передбачає право особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Порядок та умови відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, передбачені ст.1187 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана цим джерелом, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) ним володіє. Згідно ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, страхову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.9 зазначеного вище Закону страховик відповідає в межах обов`язкового ліміту відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілого. Майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (правова позиція ВС в справі 359/2309/17). Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що 27 грудня 2024 року о 07 год 37 хв., ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на перехресті рівнозначних доріг вул. Василя Жуковського та вул. Академіка Книшова у м. Києві, не надав перевагу у русі транспортному засобу «Mercedes- Benz CLK 200», д.н.з. НОМЕР_2 , який наближався до перехрестя з правого боку та скоїв з ним зіткнення, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 16.12 ПДР України. Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 23.01.2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована в АТ "Страхова компанія "ІНГО", та 26.02.2025 року відповідно до договору страхового відшкодування №223153444 ОСОБА_1 перераховано кошти в розмірі 105477 грн.. Однак, ОСОБА_1 самостійно звернувся до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру про проведення екпертно-товарознавчого дослідження з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу. Відповідно до висновку експертного дослідження №ЕД-19/111-25/10426-АВ від 04.03.2025 року Київського науково-дослідного експертно-крміналістичного центру, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Mercedes- Benz CLK 200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді, станом на дату ДТП 27.12.2024, дорівнює ринковій вартості цього ж транспортного засобу у непошкодженому стані на момент настання події та складає: 247 746,44 грн. (двісті сорок сім тисяч сімсот сорок шість) гривень 44 копійки. Крім того, як зазначає позивач, йому завдано моральну шкоду, спричинену моральними стражданнями, яка полягає у стражданнях та психоемоційному пригніченнї з приводу неможливості експлуатації пошкодженого автомобіля. Внаслідок протиправної поведінки відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 45000 грн.. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до положень ст.36.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно із ст. 36.2. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Відповідно до п. 36.4 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право; на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна. Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) (пункт 59), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик. Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, розмір матеріального збитку повністю покладається на страхову компанію, оскільки вона сплачує розмір завданого збитку і в межах розміру зазначеного ліміту, однак позивачем не надано страховий поліс, тому не можливо встановити розір ліміту відповідальності АТ "Страхової компанії" ІНГО". Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, вважає, що позивачем не обґрунтовано заявлені вимоги. Виходячи з того, що виплата страхового відшкодування страховою компанією в розмірі 105477 грн. позивачем не оскаржувалася, тобто погодився з виплатою, не заперечував проти її розміру, при цьому будь-яких зауважень до проведеного огляду пошкодженого автомобіля та визначення вартості завданого збитку позивач не пред`являв, суд приходить до висновку про відмову в частині вимоги про стягнення матеріальної шкоди, оскільки позивачем не подано доказів того, що ним оспорювалась сума відшкодування, виплачена страховиком, чи мали місце обставини, за яких завдана шкода має відшкодовуватись безпосередньо її заподіювачем.

Відповідно до ст.23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з частинами першою, другою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, характер та обсяг моральних страждань, перенесених позивачем у зв`язку із пошкодженням майна, характер пошкодження майна, та можливістю користуватися автомобілем за належністю, враховуючи рік випуску автомобіля 2004 року та коєфіцієнт його зносу, суд вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково в розмірі 5000 грн.. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, ст.993,1166,1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 р. зі змінами, ст.22,36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" 31961-ІV від 01.06.2004 р. зі змінами,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, відмовити.

Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 (п`ятдесят) гривень понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Позивач : ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя