ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3840/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2026 р. Дарницький районний суд міста Києва під головуванням судді Осіпенко Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Петрової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дарницького районного суду міста Києва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" до ОСОБА_1 про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

До початку розгляду справи по суті представник позивача ПрАТ "СК "УСГ" Сечко С.В. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору, що передбачено п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Крім того, просить суд вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

У судове засідання сторони та їх представники не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, клопотання позивача про закриття провадження у справі, вважає, що таке клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Щодо клопотання про закриття провадження у справі.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

При цьому, відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

При цьому, якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, які, відповідно, тягнуть різні процесуальні наслідки, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди, не підтримання своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 10 квітня 2019 року у справі №456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі №686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі №750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Доказів того, що предмет спору не існував на час пред`явлення позову позивачем не надано.

З огляду на викладене, підстав для закриття провадження у справі саме з підстав відсутності предмет спору, суд не вбачає.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Суд розцінює заяву представника позивача, як заяву про закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою позивача від позову.

Зважаючи на те, що представник позивача подав заяву, якою відмовився від позовних вимог, чим реалізував своє право, передбачене ст.ст. 13, 49, 206 ЦПК України, підстав для неприйняття відмови від позову судом не встановлено, тому суд вважає за потрібне прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження у справі.

Щодо клопотання про повернення судового збору.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи те, що провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом, тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про повернення судового збору з державного бюджету у повному обсязі.

Більше того, ЦПК України передбачає порядок розподілу судових витрат залежно від причин відмови позивача від позовних вимог, за його заявою, що передбачено ч. 3 ст. 142 ЦПК України.

Також, частиною першою статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 13199 від 15.10.2025 року (а.с. 3).

Позивач відмовився від позову до початку його розгляду по суті, а відтак, відповідно до статті 142 ЦПК України позивачу підлягає поверненню 50% сплаченого судового збору, тобто 1 211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 142, 255, 258-260 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову представника позивача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" Сечка Сергія Володимировича від позову.

Заяву представника позивача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" Сечка Сергія Володимировича про закриття провадження у справі та повернення судового збору - задовольнити частково.

Закрити провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" до ОСОБА_1 про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування, у зв`язку з відмовою позивача від позову, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Роз`яснити сторонам зміст ч. 2 ст. 256 ЦПК України, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Повернути Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "УСГ" (, адреса місцезнаходження: 03038, Україна, місто Київ, вулиця Федорова Івана, будинок 32 ЛІТ.А) з державного бюджету 50 % відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно платіжної інструкції за № 13199 від 15.10.2025 року, а саме в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її підписання, має право на поновлення строку для оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя: Л.М. Осіпенко