Справа 524/644/26
Провадження № 2/524/2204/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Колеснікової О.М.,

секретар судового засідання - Мирошніченко А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області,

третя особа - приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовський Анатолій Григорович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Автозаводського районного суду м. Кременчука цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовський Анатолій Григорович, про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

23.01.2026 до Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовський Анатолій Григорович, про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалися на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який залишив на користь позивача заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г. 04.02.2025 за №373, 374, за яким заповів ОСОБА_1 все належне йому на день смерті майно. 25.03.2025 на підставі заяви позивача нотаріусом було заведено спадкову справу №32/2025 щодо спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . 11.11.2025 ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно 3/5 частки у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належали матері спадкодавця - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та спадкоємцем якої був ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовського А.Г. від 11.11.2025 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки не встановлено факт прийняття спадкодавцем ОСОБА_2 спадщини після своєї матері ОСОБА_3 . У зв`язку із наведеним просив: встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 3/5 частки у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27.01.2026 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, витребувано у приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовського А.Г. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.02.2026 ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та просив задовольнити.

Представник Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув.

Третя особа - приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовський А. Г., належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Вказав, що у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кременчук помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Департаментом «Центр надання адміністративних послуг» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської областівід 07.02.2025 серія НОМЕР_1 , актовий запис 277. (а.с. 70)

04.02.2025 ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовським А. Г., зареєстровано в реєстрі за №373, 374, за яким все своє майно, яке буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, а також все те, що буде належати йому за законом на день смерті, та що згідно із законодавством України може бути успадкованим, заповів позивачу ОСОБА_1 (а.с. 68)

25.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовського А. Г.для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається із 3/5 частки у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належали матері спадкодавця - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_2 (а.с. 65)

Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовського А. Г. №588/02-31 від 11.11.2025 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із неможливістю достовірного встановлення нотаріусом факту прийняття спадкодавцем ОСОБА_2 спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3 (а.с.102-103)

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Кременчук, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №5 від 15.08.2025, актовий запис 978. (а.с. 90)

Матері спадкодавця ОСОБА_3 на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 належало 3/5 частки у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.05.1997, виданого державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Ліньковою І.Б., зареєстровано в реєстрі за №4-899. (а.с.76)

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №1 від 15.08.2025 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був сином померлої ОСОБА_3 (а.с. 95-96).

Згідно з відомостями зі спадкового реєстру відсутня інформація про спадкові справи та спадкові договори після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с.91, 92-94)

Згідно із довідкою Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №11785/01-27 від 05.09.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , значиться знятою з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 30.03.2022 як така, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За відомостями, які надані для формування реєстру територіальної громади за адресою: АДРЕСА_1 станом на 30.03.2022 разом з померлою значилася зареєстрованою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . (а.с. 97)

Згідно із довідкою Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №3797/01-27 від 10.04.2025 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , значиться знятим з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 13.06.2008. (а.с. 73)

Таким чином спадкоємцем першої черги за законом після померлої ОСОБА_3 був син спадкодавця ОСОБА_2 , який у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини нотаріусу не подав.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті , 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно з п.п. 4.12 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України

22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена.

Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Згідно з п.п. 3.20. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України

22.02.2012 № 296/5 факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини підтверджується: витягом з реєстру територіальної громади; довідкою про реєстрацію місця проживання; іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (паспортом громадянина України, виготовленим у формі книжечки, з відміткою про реєстрацію постійного місця проживання громадянина, якщо спадщина відкрилась до 01 грудня 2021 року, рішенням суду тощо).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За ч. 1 ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ЦПК України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи.

За ч. 4 ст. 91 ЦПК України в ухвалі про відкриття провадження у справі або в іншій ухвалі, якою суд вирішує питання про виклик свідка, суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

На підтвердження факту постійного проживання із спадкодавцем та прийняття ОСОБА_2 спадщини після його матері ОСОБА_3 позивач надав письмові пояснення від ОСОБА_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , в яких зазначено, що їм відомо про те, що ОСОБА_2 постійно проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Про ці обставини їм відомо, оскільки вони відвідували їх та особисто бачили ОСОБА_2 за місцем проживання ОСОБА_3 у повсякденному житті.

За ч. 1 ст. 213 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 229 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Ст. 230 ЦПК України визначає порядок допиту свідків. Зокрема: кожний свідок допитується окремо; перед допитом свідка головуючий встановлює його особу, вік, рід занять, місце проживання і стосунки зі сторонами та іншими учасниками справи, роз`яснює його права і з`ясовує, чи не відмовляється свідок із встановлених законом підстав від давання показань; відмова від давання показань приймається судом шляхом постановлення ухвали; якщо перешкод для допиту свідка не встановлено, головуючий під розписку попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та приводить його до присяги; текст присяги підписується свідком. Підписаний свідком текст присяги та розписка приєднуються до справи.

За таких обставин суд не бере до уваги письмові пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки ці особи не були безпосередньо допитані судом під час розгляду справи як свідки, не були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань. Їх опитування проведено позивачем, відповідач був позбавлений можливості ставити їм запитання. Крім того, в судовому засіданні позивач зазначив, що ОСОБА_5 є дружиною брата позивача. Надані пояснення є майже ідентичними за змістом та зводяться до того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 бачили спадкодавця за адресою: АДРЕСА_1 та до того, що він мав там свої особисті речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За ст. 81 ЦПК України зазначає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зміст ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи надані позивачем докази, суд згідно з положеннями статей 77, 79, 80 ЦПК України вважає їх неналежними та недостатніми, оскільки вони не містять інформацію щодо предмета доказування, а також у своїй сукупності вони не дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином суд, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності в порядку спадкуваннята про відсутність правових підстав для їх задоволення.

За наведених вище обставин та з підстав, зазначених в позові, з врахуванням наданих суду позивачем доказів в підтвердження наведених у позовній заяві обставин, - позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю, в силу чого в задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 78, 81, 141, 229, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовський Анатолій Григорович, про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 31 березня 2026 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області, адреса місцезнаходження: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, площа Перемоги, 2, .

Третя особа - приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовський Анатолій Григорович, службова адреса: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул.. Тараса Шевченка буд.26.

Головуючий суддя О.М. Колеснікова