Справа 487/7670/25
Провадження № 22-ц/812/685/26
У Х В А Л А

31 березня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Ямкової О. О.,

суддів: Крамаренко Т. В., Локтіонової О. В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє через свого представника ОСОБА_2 , на рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 31 грудня 2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Споживчий Центр» про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 31 грудня 2025 року позов ТОВ «Споживчий Центр» задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням відповідачка, діючи через свого представника, оскаржила його в апеляційному порядку, подавши 2 лютого 2026 року апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції, клопотала про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою судді Миколаївського апеляційного суду від 9 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, запропоновано сплатити судовий збір у відповідності до ставок, визначених Законом України «Про судовий збір» або надати документи, що характеризують майновий стан апелянтки та витребувано справу.

11 лютого 2026 року о 14 год 07 хв копію вищевказаної ухвали вручено представнику апелянтки ОСОБА_2 засобами підсистеми Електронний суд (а. с. 72).

19 лютого 2026 року конверт з копією ухвали направленої відповідачці ОСОБА_1 повернувся до суду апеляційної інстанції з відміткою про відсутність адресата за вказаною ним адресою (а.с. 73зв).

16 лютого 2026 року до суду апеляційної інстанції надійшла справа, з матеріалів якої вбачається, що інших адрес або засобів зв`язку відмінних від зазначеної в тексті апеляційної скарги адреси відповідачкою не зазначено та матеріали справи не містять, окрім зазначення адвокатом у адреси свого офісу у поданій ним заяві, та наявна у справі адреса є місцем реєстрації ОСОБА_1 (а.с. 28-29).

24 лютого 2026 року Миколаївським апеляційним судом повторно направлено копію ухвали від 9 лютого 2026 року на зазначену апелянткою адресу.

9 березня 2026 року конверт з копією ухвали направленої відповідачці ОСОБА_1 знову повернувся до суду апеляційної інстанції з відміткою про відсутність адресата за вказаною нею адресою ( а.с. 76).

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 18 березня 2026 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху, запропоновано собі, яка звертається з апеляційною скаргою сплатити судовий збір.

Однак, 27 лютого 2026 року конверт з копією ухвали направленої відповідачці ОСОБА_1 знову повернувся до суду апеляційної інстанції з відміткою про відсутність адресата за вказаною нею адресою ( а.с. 79).

За такого судом апеляційної інстанції вичерпано усі можливості щодо повідомлення відповідачки про відмову у задоволенні поданого нею клопотання, залишення її апеляційної скарги без руху та необхідності сплати судового збору.

Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За пунктом 4 частини 6 статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення (яким є і ухвала суду) є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Між тим, за пунктом 4 частини 6 статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення (яким є і ухвала суду) є день отримання повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Крім того, відповідно до частини 7 статті 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Спеціального порядку вручення ухвал суду процесуальним законом не передбачено.

Відтак, повернення конверту з копією ухвали з проставленням відмітки про відсутність відповідачки ОСОБА_1 за вказаною нею адресою, а також отримання копії ухвали судді Миколаївського апеляційного суду від 9 лютого 2026 року представником відповідачки адвокатом Сіхарулідзе Д. Г., є належним підтвердженням дня вручення цієї ухвали суду самій ОСОБА_1 .

Між тим, станом на час постановлення цієї ухвали недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Відповідно до частини 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, за якими у випадку не усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За нормою частини 6 статті 357 ЦПК України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відтак, невиконання ОСОБА_1 вимог ухвали судді є підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє через свого представника ОСОБА_2 , на рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 31 грудня 2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Споживчий Центр» про стягнення кредитної заборгованості- повернути апелянтці.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку, у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді Т. В. Крамаренко

О. В. Локтіонова