Справа № 626/4087/25
Провадження № 2/626/400/2026
16.03.2026 року м.Берестин
Берестинський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Рибальченко І.Г.
за участю секретаря Матюхової О.С..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,-
До Берестинського районного суду Харківської області надійшов позов ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" в якому просить стягнути із ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 6971,03 , а також 3028,00 гривень судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.10.2023 року о 13.30 год. в м.Львів по вулиці Угорська, 14 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля DAF, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та транспортного засобу Renault Megane, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .
Наслідки дорожньо-транспортної пригоди її учасники оформили у вигляді повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), зі змісту якого вбачається, що особою, винною у скоєнні ДТП є водій автомобіля DAF, номерний знак НОМЕР_1 .
На момент дорожньо - транспортної пригоди майнові інтереси власника Renault Megane, номерний знак НОМЕР_2 , були застраховані в ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" акцепт (індивідуальна частина) Оферта (публічної частини) №003 від 17.03.2022 року Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ. 11313365 від 13.12.2022 року.
Власник пошкодженого автомобіля Renault Megane, номерний знак НОМЕР_2 , звернувся до ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" із заявою про настання випадку, що має ознаки страхового. Дана заява була розглянута , пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком, у
На момент дорожньо - транспортної пригоди цивільно правова відповідальність власника
автомобіля DAF, номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в АТ"СЕ ТАС" (приватне) полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ3150102, у зв`язку з чим АТ "СГ "ТАС" (приватне) здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" в розмірі 16 575 грн. 67 коп..
Оскільки вину ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 26.10.2023 року, встановлено Європротоколом, а також з врахуванням того, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля DAF, номерний знак НОМЕР_1 , застрахована у АТ "СГ "ТАС" , то у позивача на підставі ст.1194 ЦК України виникло право вимоги до заподіювача шкоди - ОСОБА_1 на відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду письмове клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги повністю підтримує та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації та відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав.
За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення.
Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ст. 1188 ЦК України).
За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Положеннями ст. 1192 ЦК України визначено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України).
Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.
Отже, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).
Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При дослідженні доказів, судом встановлено наступне. 26.10.2023 року о 13.30 год. в м.Львів по вулиці Угорська, 14 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля DAF, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та транспортного засобу Renault Megane, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Наслідки дорожньо-транспортної пригоди її учасники оформили у вигляді повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), зі змісту якого вбачається, що особою, винною у скоєнні ДТП є водій автомобіля DAF, номерний знак НОМЕР_1 .
На момент дорожньо - транспортної пригоди майнові інтереси власника Renault Megane, номерний знак НОМЕР_2 , були застраховані в ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ. 11313365 від 13.12.2022 року.
26.10.2023 р. ОСОБА_2 звернувся до позивача із заявою про подію та виплатою за договором страхування. Уповноваженим представником позивача у присутності власника транспортного засобу 27.10.2023 складено акт огляду транспортного засобу .
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 6971,00 грн.
Окрім цього, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3 028 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 82, 95, 141, 263-265, 280-283, 354, 355 ЦПК України суд,
Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте Берестинським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Берестинського районного суду І.Г.Рибальченко