ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4993/26 Справа № 210/2281/25 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Кривий Ріг

справа № 210/2281/25

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Яресько Тарас Віталійович, на заочне рішення Металургійного районного суду міста Кривого Рогоу від 20 травня 2025 року, яке ухвалено суддею Сільченко В.Є. в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, повний текст рішення складено 20 травня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 06 травня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір № -71459.

ОСОБА_1 здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем (ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») було перераховано грошові кошти у розмірі 3500 грн, що підтверджується квитанцією та Довідкою. Згідно п.п. 2.3. Договору позики, дата видачі кредиту 06 травня 2021 року, дата повернення кредиту 26 травня 2021 року (включно), термін користування кредитом 20 діб. Відповідно до п.п. 2.5. Договору позики, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до цього Договору). Умовами Договору позики на період зазначений в п.п. 2.3. Договору, плата за користування Кредитом встановлена в розмірі 1,95 % за кожен день користування Кредитом.

23 квітня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір № 754.

Згідно п. 1.1. Договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік. Згідно п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки фіксована.

На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 4 000 грн.

07 вересня 2021 року було укладено договір № 07-09/21 відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № -71459.

10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № -71459.

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № -71459.

01 грудня 2021 року було укладено договір № 1-12 відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 754.

10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 754.

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 754.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № -71459 від 06 травня 2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 23 560,50 грн., з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 3 500 грн, - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 20 060,50 грн.

Загальний розмір заборгованості за Договором № 754 від 23 квітня 2021 року, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 73 792,40 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 4 000 грн, - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 69 792,40 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 48 941,60 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 4 000 грн, - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 44 941,60 грн.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 72 502,10 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 7 500 грн, - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 65 002,10 грн.

На підставі вищевикладеного позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за Договорами № -71459 від 06 травня 2021 року, № 754 від 23 квітня 2021 року у розмірі 72 502,10 грн, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн, понесені витрати на правову допомогу у розмірі 25 000 грн.

Заочним рішенням Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 20 травня 2025 року позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за Договорами № -71459 від 06 травня 2021 року, № 754 від 23 квітня 2021 року у розмірі 72 502,10 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» понесені витрати на правову допомогу у розмірі у розмірі 6 000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 20 січня 2026 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Яреська Т.В. про перегляд заочного рішення залишено без задоволення. Роз`яснено порядок оскарження заочного рішення в загальному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яресько Т.В., не погоджується із заочним рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договорами № -71459 від 06 травня 2021 року, № 754 від 23 квітня 2021 року в загальному розмірі 10 300 грн. В іншій частині позовних вимог відмовити. Просить здійснити розподіл судових витрат в судах першої та апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що відповідач не заперечує факт отримання коштів за договорами, в сумах, що визначені умовами даних договорів, проте вважає, що відсутні підстави для стягнення відсотків за користування кредитом поза межами строку кредитування.

Посилається на те, що відсутні жодні докази того, що в договорах, за якими відбувається стягнення, було внесено зміни до Графіку платежів, змінено узгоджені сторонами загальні витрати за споживчим кредитом, орієнтовну річну процентну ставку чи орієнтовну загальну вартість кредиту.

Акцентує увагу на тому, що договором не передбачено жодних пролонгацій, а ті відсотки поза межами строку кредитування, які нараховувались ТОВ «Вердикт Капітал», а згодом позивачем, за ставкою 1,95% не передбачені жодною нормою чинного законодавства.

Вважає, що судом першої інстанції при дослідженні Паспорта споживчого кредиту допущено грубу помилку, а саме зазначено нібито відповідачем узгоджено «загальні витрати за кредитом складають 21 700 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка 1 404,00%, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 11 700 грн.». Разом з тим, дані твердження суду першої інстанції не витримують ніякої критики, оскільки, згідно сталої практики Верховного Суду, паспорт споживчого кредиту в принципі не є частиною договорів споживчого кредиту.

Від ТОВ «Коллект Центр», в інтересах якого діє Ткаченко М.М., надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Від ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Яресько Т.В., надійшла відповідь на відзив в якій останній зазначає, що доводи апеляційної скарги про неправомірність нарахування процентів поза межами строку кредитування, недоведеність пролонгації та неправильне застосування судом першої інстанції статтей 1048, 1050, 625 ЦПК України є обґрунтованими.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст.7, ч. 1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 травня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір № -71459 (18-23).

Згідно умов договору кредит надається в загальному розмірі 3500,00 гривень. Строк кредитування складає 20 діб та починається з 06.05.2021 року та закінчується 26.05.2021 року. Розмір плати за користування кредитом у вигляді процентної ставки за кожен день користування 1,95%.

Позичальника ознайомлено з умовами, що містяться в паспорту споживчого кредиту, що підтверджується його електронним підписом, а саме: загальні витрати за кредитом складають 21700,00 грн.,орієнтовна реальна річна процентна ставка 1404,00%, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 11700,00 гривень. (23 зворот-25 зворот).

До позову долучено правила про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» (а.с. 26-27).

Згідно довідки від 06.11.2024 року на номер карти НОМЕР_1 було здійснено переказ коштів за договором позики № -71459 в сумі 3500,00 гривень (а.с.40).

07.09.2021 було укладено договір № 07-09/21 відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №-71459 (а.с. 50-51).

До позову долучено платіжне доручення щодо оплати відступлення прав вимоги за договором про відступлення прав вимоги (а.с.52).

07.09.2021 року сторонами було підписано акт прийому-передачі боржників за договором №07-09/21 про відступлення права вимоги від 07.09.2021 року (а.с. 52 зворот).

Згідно реєстру боржників до договору №07-09/21 про відступлення прав вимоги від 07.09.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість у сумі 4860,00 гривень, що складається з наступного: залишок по тілу кредиту 3500,00 грн., залишок по відсоткам 1360,00 гривень (а.с. 53 зворот 54).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № -71459 ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 23560,50 гривень (а.с.46).

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №-71459 (а.с. 62-64).

10.01.2023 року сторонами було підписано акт прийому-передачі боржників за договором №10-01/23 про відступлення права вимоги від 10.01.2023 року

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №-71459.

Згідно реєстру боржників до договору №10-01/23 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість у сумі 23560,50 гривень , що складається з наступного: залишок по тілу кредиту 3500,00 грн., залишок по відсоткам 20060,50 гривень (а.с. 7).

Згідно реєстру боржників до договору №10-01/23 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість у сумі 23560,50 гривень , що складається з наступного: залишок по тілу кредиту 3500,00 грн., залишок по відсоткам 20060,50 гривень (а.с.68-69).

23.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір № 754 (а.с. 28-30).

Згідно п. 1.1. Договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4000.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік. Згідно п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки фіксована.

ОСОБА_1 ознайомлений з графіком платежів, реальної річною процентною ставкою та всіма істотними умовами, що містяться в паспорті споживчого кредиту та додатку 2 до договору (таблиці графіку платежів), що підтверджується його електронним підписом (а.с. 31-33).

До позову долучено правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (а.с. 37-39).

Згідно повідомлення ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 04.10.2024 року було здійснено переказ коштів згідно договору № 754 в розмірі 4000,00 гривень (а.с. 43).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 754 ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 29920,00 гривень, що складається з наступного: залишок по тілу кредиту 4000,00 грн., залишок по відсоткам 25920,00 гривень (а.с. 43 зворот - 45).

01.12.2021 було укладено договір №1-12 відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №754 (а.с. 55-56).

До позову долучено платіжне доручення щодо оплати відступлення прав вимоги за договором про відступлення прав вимоги (а.с.57).

01.12.2021 року сторонами було підписано акт прийому-передачі боржників за договором №1-12 про відступлення права вимоги від 01.12.2021 року (а.с. 57-зворот).

Згідно з витягу з реєстру боржників до договору факторингу №1-12 від 01 грудня 2021 року ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 29920,00 грн., з яких 4000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 25920,00 грн. заборгованість по процентам (а.с.61).

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №754 (а.с. 62-64).

10.01.2023 року сторонами було підписано акт прийому-передачі боржників за договором №10-01/2023 про відступлення права вимоги від 10.01.2023 року (а.с. 64 зворот).

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №754.

Згідно з витягу з реєстру боржників до договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 73792,40 грн., з яких 40000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 69792,40 грн. заборгованість по процентам (а.с.8).

Згідно з витягу з реєстру боржників до договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 73792,40 грн., з яких 40000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 69792,40 грн. заборгованість по процентам (а.с.66-67).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог у зв`язку з тим, що розмір заборгованості є обґрунтованим, оскільки підтверджується матеріалами справи, нарахований в межах строку дії договору. Також суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частинами 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Відповідно до ч. 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Як вбачається із матеріалів справи та не оспорюється сторонами, 23 квітня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено електронний договір про надання фінансових послуг «Стандартний» № 754, відповідно до якого сторони погодили наступні умови, зокрема: товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті та складає 4 000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил (пункт 1.1); орієнтовний строк повернення кредиту - 18 днів з моменту отримання кредиту.

У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 18 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (пункт 1.3).

Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.в); д) тип процентної ставки - фіксована (пункт 1.4); нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 18 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 18 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом (підпункт 1.4.1.,1.4.2).

Граничний строк кредитування (строк дії договору): 1 рік (пункт 1.9).

Позичальником був укладений договір про надання фінансових послуг за власним бажанням, добровільно, без будь-якого примусу з боку третіх осіб. Перед укладенням кредитного договору позичальник отримав від кредитодавця всю інформацію стосовно кредиту, ознайомився з усіма умовами договору та правильно зрозумів суть фінансової послуги і під час його укладання усвідомлював всі ризики, пов`язані з укладенням даного договору, а також наслідки і відповідальність у разі неналежного виконання умов договору.

Зокрема, відповідачу було відомо про реальну відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок її зміни та порядок нарахування відсотків.

Тому суд першої інстанції, враховуючи викладені обставини, норми чинного законодавства про нарахування відсотків в межах строку кредитування, а також відсутність з боку відповідача доказів в спростування заявлених вимог, дійшов правильних висновків про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики № 754 від 23 квітня 2021 року, враховуючи наступне.

Згідно з п. 1.2 Кредитного договору кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною.

Відповідно до п. 1.9 Кредитного договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік.

Згідно заяви - анкети (для отримання кредиту) (а.с. 30 зворот), яка є Додатком № 1 до кредитного договору, відповідач підтвердив, що він ознайомлений з примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що розміщені на Офіційному сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua, виявив бажання отримати кредити на особисті потреби у розмірі 4 000 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту 18 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 18 день з моменту отримання кредиту. Грошові кошти надаються строком на 365 днів з правом повернення достроково.

Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за договором № 754 від 23 квітня 2021 року (а.с. 43 зворот-45), нарахування відсотків здійснювалось за період з 23 квітня 2021 року по 30 листопада 2021 року, тобто в межах строку кредитування, зазначеного в кредитному договорі та в заяві-анкеті на отримання кредиту, відсоткова ставка відповідно до п.1.4 договору.

Колегія суддів зауважує, що договором визначено два окремих строки, які важливо розмежовувати:

- орієнтовний строк повернення кредиту - 18 днів, який передбачає право позичальника користуватися пільговими умовами договору, а саме пільговими відсотками за користування кредитними коштами;

- граничний строк користування - 1 рік (365 днів).

Тобто, договором передбачено та погоджено сторонами граничний строк користування кредитними коштами - 1 рік, в межах якого і було здійснено нарахування відсотків, оскільки, позичальник не скористався своїм право щодо повернення кредитних коштів у рекомендований (пільговий) строк, тобто у строк найнижчої відсоткової ставки за користування.

У пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у цивільній справі № 444/9519/12-ц викладено правовий висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати (постанова ВП Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16).

Враховуючи, що договір про надання фінансових послуг № 754 від 23 квітня 2021 року, було укладено 23 квітня 2021 року, граничний строк кредитування закінчився 23 квітня 2022 року. У справі відсутні докази зміни строку кредитування позивачем в односторонньому порядку.

Тобто проценти, які просить стягнути позивач, нараховані у відповідності до умов договору і з урахування ставки, визначеною у п. 1.4. цього договору.

Період з 23 квітня 2021 року по 10 травня 2021 року, який складає 18 днів, є періодом правомірного користування позичальником кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, який супроводжувався нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у договорі.

Водночас позивач просить стягнути з відповідача відсотки за користування кредитом не на весь період строку кредитування з 23 квітня 2021 року по 23 квітня 2022 року, а по 30 листопада 2021 року.

Враховуючи наведене, заборгованість за кредитним договором нарахована правомірно, в тому числі проценти в межах дії даного договору, які є платою за користування кредитними коштами відповідно до статті 1048 ЦК України, а не є компенсацією за невиконання зобов`язань за договором в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

З огляду на зазначене, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильні висновки суду першої інстанції, з якими погоджується апеляційний суд.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи та не оспорюється сторонами, 06 травня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № -71459 «Проста позика», за умовами якого позикодавець надав позичальнику грошові кошти (сума позики) в розмірі 3 500 грн, а позичальник зобов`язався повернути позику та проценти за користування нею, однак не виконав своїх зобов`язань належним чином.

Відповідно до умов укладеного договору встановлено строк позики 20 діб (з 06 травня 2021 року по 26 травня 2021 року включно).

За користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до цього Договору) (п.п. 2.5.).

Згідно графіку розрахунків, розмір плати за користування кредитом у вигляді процентної ставки за кожен день користування кредитом складає 1,95 % (а.с. 22 зворот).

ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» виконало свої зобов`язання та надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 3 500 грн. Більш того, даний факт, як і факт укладення договору не заперечується відповідачем по справі.

07 вересня 2021 року було укладено договір № 07-09/21 відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № -71459.

10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № -71459.

В зв`язку з цим, у ТОВ «Коллект Центр» виникло право вимагати від ОСОБА_1 повернення тіла кредиту в розмірі 3 500 грн та сплати процентів за користування кредитом.

Визначаючи розмір заборгованості за процентами, суд виходить з наступного.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (такий правовий висновок викладений в п. 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12).

За обставинами справи, погодженим строком кредитування є строк 20 днів (п. 2.3. кредитного договору).

Відповідно до п. 9.7. договору, сторони домовились, що після закінчення строку дії Договору, проценти за користування кредитом можуть бути нараховані згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі передбаченому п.п. 9.4. цього Договору та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної вимоги позикодавця позичальнику засобами ІТС та/чи на адресу електронної пошти позичальника (а.с. 22).

Так, відповідно до п.п. 9.4. договору, позичальник сплачує товариству плату за користування кредитом з розрахунку 702% річних (а.с. 21 зворот).

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що за умовами договору № -71459 від 06 травня 2021 року строк кредитування відповідача був визначений тривалістю 20 днів: з 06 травня 2021 року по 26 травня 2021 року, тому нарахування процентів за кредитом, передбачених цим Договором позики, повинно було припинитися з 27 травня 2021 року, а після цієї дати права кредитодавця мали бути забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, колегією суддів не приймаються до уваги, з огляду на наступне.

З матеріалів справи, а саме розрахунку заборгованостей ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10 січня 2023 року, вбачається, що нараховані відсотки згідно кредитним договором складають 18 700,50 грн, з яких: - 7 098 грн, нараховані % згідно п. 5.4. договору про відступлення прав вимоги № 07-09/211 (дата початку нарахування - 26 травня 2021 року, дата кінця нарахування - 06 вересня 2021 року (включно)), - 11 602,50 грн, нараховані % згідно кредитного договору (дата початку нарахування 07 вересня 2021 року, дата кінця нарахування 23 лютого 2022 року (включно)), за відсотковою ставкою 1,95% денних (а.с. 46).

В даному випадку позивач вимогу про стягнення відсотків, що нараховуються за прострочення виконання грошових зобов`язань не заявляв, а лише просив, окрім тіла кредиту, стягнути відсотки за правомірне користування кредитними коштами. Розмір таких відсотків був визначений сторонами договору за їх взаємною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 Цивільного кодексу України, при цьому волевиявлення сторін на укладення та підписання договору було усвідомленим і добровільним.

Відповідач, укладаючи кредитний договір, мав можливість самостійно обрати фінансову установу для отримання кредиту, оцінити запропоновані умови кредитування та зважити на можливість їх виконання з огляду на своє фінансове становище.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що у справі, яка переглядається, нарахування кредитодавцем відсотків за користування кредитом суперечить принципам добросовісності.

Доводи апеляційної скарги про те, що проценти за договорами були нараховані поза межами строку дії договору не заслуговують на увагу, оскільки умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

Колегія суддів враховує, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про виконання відповідачем своїх зобов`язань з повернення коштів за тілом кредиту у строк, визначений договором, відповідно, останній продовжив користуватись кредитними коштами.

Іншим доводам апеляційної скарги, які є аналогічними тим, які викладені у відзиву відповідача на позовну заяву, судом першої інстанції було надано вичерпну відповідь з яким погоджується апеляційний суд.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи зазначений спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно із положеннями ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а фактично зводяться до необхідності переоцінки доказів та незгоди з оцінкою доказів, наданою судом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Яресько Тарас Віталійович, - залишити без задоволення.

Заочне рішення Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 20 травня 2025 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 30 березня 2026 року.

Головуючий

Судді