Справа № 350/1934/18
Номер провадження 6/350/12/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі :

головуючого судді Бейка А.М.,

секретаря судового засідання Маєвської С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів заяву представника ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа,

в с т а н о в и в:

представник ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» звернувся до суду зі заявою, в якій просить замінити стягувача у виконавчому листі №350/1934/18 від 08.01.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» боргу, з АТ КБ «ПриватБанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС». Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» дублікат виконавчого листа №350/1934/18 від 08.01.2019 про стягнення боргу з ОСОБА_1 . Розгляд заяви просить провести без участі представника.

Заяву обґрунтовує тим, що між Акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 (далі - відповідач) був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого останньому було надано грошові кошти (кредит) на споживчі цілі та встановлений графік повернення їх. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконував, у зв`язку з чим АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. В подальшому позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено та на виконання рішення видано виконавчий лист №350/1934/18 від 08.01.2019 про стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» боргу за кредитним договором (далі виконавчий лист).

22 серпня 2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» (далі - ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС») було укладено Договір факторингу № 8-22-08/2025, за яким було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі, за кредитним договором відповідача. Таким чином кредитора по договору було змінено з АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС». Окрім того, кредитний договір відповідача на момент звернення заявника з даною заявою є дійсним та не оскаржувався сторонами по справі.

На примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №58576242 (далі - ВП) з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа. Державним виконавцем ВДВС вищевказане ВП було завершено, оригінал виконавчого листа направлено стягувачу. Станом на теперішній час оригінал вищевказаного виконавчого листа на адресу стягувача не надходив, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження жодних відкритих виконавчих проваджень про стягнення боргу з боржника на підставі вищевказаного виконавчого листа немає. У зв`язку з вказаним, ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» на даний час у зв`язку з відсутністю виконавчого документу не може реалізувати свої права, як стягувача, що гарантовані законодавством України.

Представники Калуського відділу ДВС, АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, будь-яких заяв та клопотань не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву, матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків:

22 серпня 2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» було укладено договір факторингу № 8-22-08/2025, відповідно до умов АТ КБ «ПриватБанк» відступило ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС», а ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» набуло право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 08.01.2019 на загальну суму 19160,08 грн., що підтверджується витягом з Реєстру боргових зобов`язань № 5 до вкладеного договору факторингу.

Постановою головного державного виконавця Калуського відділу ДВС від 24.06.2019 ВП №58576242 виконавчий лист № 350/1934/18, виданого 08.01.2019 Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області повернуто стягувачу, у зв`язку з відсутністю у боржника майна на яке за законом може бути звернення стягнення і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно з витягом АСВП від 02.02.2026 ВП № 64342740 завершено та відсутні виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 , де стягувачем було б АТ КБ «ПриватБанк».

Щодо заміни стягувача у виконавчому листі.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч.ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. При цьому за приписами частини 5 цієї ж статті ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Відповідно до положень статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 зазначила, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Крім того, у вказаній постанові зазначено, що особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно.

Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК України, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду. На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення, заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

Подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Завідсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21, пункти 127- 130).

Особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено п.п. 4) абз. 3 п. 10.2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого визначені цим законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Враховуючи те, що до заявника на підставі договору факторингу перейшли права вимоги заборгованості АТ КБ «ПриватБанк», в тому числі за договором № б/н від 08.01.2019, за яким боржником є ОСОБА_1 , і зобов`язальні відносини за яким не припинилися, при цьому виконавчий лист повернутий стягувачу через неможливість виконання, суд вважає, що заява ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» про заміну стягувача його правонаступником саме у відповідному виконавчому листі є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо видачі дубліката виконавчого листа.

Відповідно до п. 17.4 ч. 1 «Перехідних положень» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення

З приводу видачі дубліката виконавчого листа існує усталена судова практика. Зокрема, у постанові від 28.02.2024 року у справі № 572/3591/19 (провадження №61-13454св23) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду підтримав подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах по перегляду судових рішень з приводу видачі дубліката виконавчого листа, та вкотре виснував, що «єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання».

Стверджуючи про втрату виконавчого листа заявник надає лише постанову виконавця про його повернення та витяг з АСВП про відсутність виконавчих проваджень за листом.

Проте доказів фактичного надсилання виконавчого документу виконавцем та не повернення відповідної поштової кореспонденції, відомостей від АТ КБ «ПриватБанк» щодо виконавчого документу, заявником не надано. Однак, відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення стягувачу, матеріали справи якого не містять.

Отже, представником заявника не надано суду жодного належного та достатнього доказу, який би свідчив про втрату оригіналу виконавчого документа. Крім того, заявником не здійснено активних дій для реалізації своїх прав в частині встановлення та з`ясування обставин його втрати.

Суд наголошує, що при зверненні з вказаною заявою, стягувач повинен надати беззаперечні докази, які б свідчили, що лист від ДВС на адресу стягувача не надходив, або втрата відбулася за інших обставин. Такими доказами можуть бути довідки органів поштового зв`язку, відповідна реєстрація вхідної документації за певний період, листи представників ДВС, результати внутрішньої перевірки стану виконавчих проваджень, або проведення службового розслідування по факту втрати оригіналу виконавчого листа та результат його проведення, тощо.

Враховуючи те, що заявником не надано належних доказів втрати оригіналу виконавчого документа, а тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог заявника про видачу дубліката виконавчого листа, у зв`язку з чим у задоволенні заяви в цій частині належить відмовити.

На підставі викладеного, ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 55, 442, п. 17.4 ч. 1 «Перехідних положень» ЦПК України, ст. 28, визначено п.п. 4) абз. 3 п. 10.2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 258-260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

заяву ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа - задовольнити частково.

Замінити стягувача Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» () у виконавчому листі № 350/1934/18, виданому 08.01.2019 Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області стосовно боржника ОСОБА_1 .

В іншій частині вимоги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя А.М. Бейко