Справа № 161/7860/18 Головуючий у 1 інстанції: Кихтюк Р. М.
Провадження № 22-ц/802/338/26 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

секретар судового засідання Черняк О. В.,

з участю:

скаржника ОСОБА_1 ,

представника скаржника ОСОБА_2 ,

державного виконавця Грущук М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії, бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та зобов`язання вчинити дії, стягувач - ОСОБА_3 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 26 серпня 2025 року звернувся в суд з скаргою на неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця. Скаргу мотивує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 10 вересня 2018 року з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку і до досягнення ними повноліття, починаючи з 22 травня 2018 року. На виконання рішення суду був виданий виконавчий лист №161/7860/18, який через кілька місяців після примусового виконання був повернутий стягувачу. У квітні 2024 року був виданий дублікат виконавчого листа та пред`явлений до виконання за місцем роботи, де його повідомили про наявність заборгованості по сплаті аліментів в сумі 250 тис. грн. Ніяких документів з ВДВС він не отримував. Не направлення державним виконавцем в установленому порядку постанови про відкриття провадження у справі, інших документів виконавчого провадження, може бути підставою для визнання неправомірними таких дій та бездіяльності державного виконавця. У заяві від 10.04.2024 вказав адресу фактичного проживання. На його заяву здійснити перерахунок заборгованості за аліментами за період з травня 2018 року по липень 2024 року отримав 16 серпня 2008 року відповідь з відділу ДВС. Вказана відповідь є неправомірною, розрахунок заборгованості від 08.08.2025 не відповідає вимогам ст. ст. 69, 70, 71, 73 Закону України «Про виконавче провадження». Аліменти з травня 2018 року ним сплачуються добровільно через поштові перекази, банківські перекази, стягувалися по місцю роботи та центром безробіття. Державному виконавцю були надані квитанції по сплаті аліментів на суму 242 759,61грн. Виконавцем не виконана вимога щодо нарахування аліментів після відрахування податку та військового збору, не враховані квитанції про сплату аліментів, відрахування з місця роботи. Згідно розрахунку виконавця від 08.08.2025 року розмір заборгованості на липень становить 338 999,73 грн. Вважає, що борг на 01 липня 2024 року становить 129 034, 90 грн. Довідкурозрахунок заборгованості по аліментам складено з порушенням чинного законодавства.

Просить визнати неправомірними дії та бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції по ненаправленню матеріалів виконавчого провадження з часу його відкритті за дублікатом виконавчого листа № 161/7860/18; визнати неправомірними дії та бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні відкритому за дублікатом виконавчого листа № 161/7860/18 щодо неправильності розрахунку заборгованості у довідці-розрахунку заборгованості з аліментів від 08.08.2025 року за період з травня 2018 року по квітень 2025 року; скасувати довідку-розрахунок заборгованості з аліментів від 08.08.2025 року за період з травня 2018 року по квітень 2025 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 11 грудня 2025 року в задоволенні скарги на неправомірні дії, бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Заявником ОСОБА_1 подана апеляційна скарга на зазначену ухвалу. У апеляційній скарзі зазначає, що судом при розгляді скарги було порушено норми процесуального законодавства щодо строків розгляду справи, дослідження доказів, з`ясування обставин справи. Відмовляючи в задоволенні скарги, суд вказав що подані квитанції про сплату аліментів не є читабельні, що не відповідає дійсності. Фактично не враховано платежів по аліментах на суму 70308,24грн, заборгованість за аліментами нараховувалась на доходи без відрахувань податку, не виключалась допомога на лікування. Судом проігнорована вимога про визнання бездіяльності неправомірною. Просить скасувати ухвалу суду та задовольнити скаргу у повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного суду заявник, його представник апеляційну скаргу підтримали з підстав у ній викладених, просили її задовольнити.

Представник ВДВС апеляційну скаргу не визнала, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з ненадання заявником доказів неправомірності дій державного виконавця при стягненні аліментів і визначені суми боргу у оспорюваній довідці. З цим висновком апеляційний суд не повністю погоджується.

Відповідно до ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (стаття 448 ЦПК України).

За змістом ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Стаття 195 СК України визначає, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

У відповідності до частин 1, 3 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (частина восьма статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно пункту 4 розділу XVIІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Відповідно до змісту вищенаведених норм законодавства, при здійсненні розрахунку зі сплати аліментів виконавець зобов`язаний враховувати суми аліментних платежів, які сплачені боржником у виконавчому провадженні на користь стягувача, якщо сплата таких сум підтверджена документально.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року в справі № 2610/27695/2012 (провадження № 14-37цс21) вказано, що «… саме на виконавця покладено обов`язок щомісячно обчислювати як розмір аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), так і заборгованість зі сплати аліментів і повідомляти про її існування та розмір сторонам виконавчого провадження, зокрема боржнику».

Апеляційним судом встановлено, що на виконанні в відділі державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавчий лист (дублікат) №161/7860/18 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліментів на дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 22 травня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття (виконавче провадження № 75065177). Цей виконавчий лист було пред`явлено стягувачем до виконання 16 травня 2024 року. Постановою державного виконавця від 20 травня 2024 року відкрито виконавче провадження. Постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана боржнику та стягувачу 20 травня 2024 року за № 115525 рекомендованим поштовим відправленням за вказаними в виконавчому листі адресами.

На заяву представника боржника Шинкар О.В. від 12 липня 2024 року головний державний виконавець ВДВС у м. Луцьку Дмитрук В. 17.07.2024 за № 266666 повідомив, що заборгованість по аліментах станом на 01.07.2024 становить 256856,76 грн і повторно направив постанову про відкриття виконавчого провадження.

У заяві представника боржника зазначена адреса фактичного проживання боржника ОСОБА_1 у м. Коростені, проте не повідомлено державного виконавця про зміну адреси реєстрації та проживання.

Згідно частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Отже, державним виконавцем дотримано вимоги ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням.

В подальшому державним виконавцем Дмитрук В.Д. було проведено інші розрахунки заборгованості з врахуванням довідок, квитанцій про сплату аліментів боржником, і відповідно до розрахунку заборгованості за аліментами боржника ОСОБА_1 станом на 08.08.2025 заборгованість за період з травня 2018 року по квітень 2025 року включно становила 209 892,68 грн.

Перевіривши проведений розрахунок заборгованості апеляційний суд зазначає, що поза увагою суду першої інстанції залишились такі обставини.

В розрахунку допущенні помилки і не враховано добровільну сплату боржником аліментів у певні періоди. Державному виконавцю слід провести повторно розрахунок заборгованості і врахувати таке.

З матеріалів справи встановлено, і це визнається учасниками справи, що виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку уже перебував на примусовому виконанні у 2018 році і був відкликаний стягувачем 05 листопада 2018 року. Відсутні докази, що станом на 05 листопада 2018 року існувала заборгованість за аліментами, а тому нарахування за період з травня 2018 року по листопад 2018 року заборгованості в розмірі 26017,07 грн є неправомірним.

У період з листопада 2018 року по серпень 2019 року боржник проходив військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби ( АДРЕСА_1 ), з його грошового забезпечення утримувалися аліменти в розмірі 1/3 частини, що підтверджується довідкою № 1409 від 04 жовтня 2025 року у загальній сумі 40198,56 грн, що не відображено в розрахунку заборгованості.

З 26 листопада 2019 року по 05 жовтня 2020 року Коростенським міським центром зайнятості виплачувалась допомога по безробіттю ОСОБА_1 та відповідно проводилось утримання аліментів (довідка № 2504 від 08.10.2020), при цьому державним виконавцем не було враховано сплату 2362,13 грн аліментів за серпень 2020 року.

Не враховано добровільну сплату аліментів в травні 2021 року в сумі 1100 грн, в серпні 2022 року в сумі 5000 грн (два платежі по 2500 грн), в червні 2023 року в сумі 4221 грн, що підтверджується відповідними квитанціями, які були надані, як державному виконавцю, так і до суду першої інстанції.

Не враховано сплачені аліменти за червень 2024 року в розмірі 2859,68 грн (довідка № 359 від 13.08.2024), хоча у розрахунку заборгованості станом на 28.03.2025 ця сума була зазначена як сплата аліментів.

Виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд прийшов до висновку, що дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні № 75065177 з примусового виконання виконавчого листа № 161/7860/18 виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області щодо визначення розміру заборгованості за аліментами є неправомірними; розрахунок заборгованості з аліментів від 08 серпня 20025 року слід скасувати і зобов`язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку провести перерахунок розміру заборгованості за аліментами за період з грудня 2018 року по квітень 2025 року з врахуванням вищезазначених сплачених боржником аліментів.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо порушення державним виконавцем вимог ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» при проведені розрахунку заборгованості, так як така обставина не підтвердилась. Не встановлено, що боржник отримував допомогу на лікування і з неї утримувалися аліменти. Боржник є військовослужбовцем, утримання аліментів проводиться з грошового забезпеченні, розмір відрахувань з його доходів відповідає вимогам ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до законодавства України доходи військовослужбовців підлягають оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб і відповідні суми податку утримуються з грошового забезпечення. Однак сума утриманого податку одразу компенсується назад за рахунок коштів державного бюджету. Зокрема, відповідно до п. 168.5. ст. 168 Податкового Кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян. Це означає, що у військовослужбовця, яким є боржник, не зменшилося нарахування через сплату податку і він отримав своє грошове забезпечення у повному обсязі.

Боржник здійснював перерахування певних коштів на ім`я дочки ОСОБА_8 , але відсутні підстави вважати це сплаченими аліментами і державним виконавцем правильно не зарахована сума 18 650 грн у рахунок погашення заборгованості за аліментами.

Апеляційним судом не встановлено бездіяльності державного виконавця, неправомірних дій при примусовому виконанні виконавчого документу № 161/7860/18 по не направленню документів виконавчого провадження боржнику і скарга в цій частині є необґрунтована і не підлягає до задоволення.

Порушення строків розгляду скарги судом першої інстанції з об`єктивних причин не є підставою для скасування судового рішення.

Апеляційний суд прийшов до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, скаргу на неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2025 року в цій справі скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні № 75065177 з примусового виконання виконавчого листа № 161/7860/18 виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області щодо визначення розміру заборгованості за аліментами та скасувати розрахунок заборгованості з аліментів від 08 серпня 2025 року.

Зобов`язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції провести перерахунок розміру заборгованості за аліментами за період з грудня 2018 року по квітень 2025 року з врахуванням сплачених боржником аліментів.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 березня 2026 року.

Головуючий - суддя

Судді