Справа № 296/472/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира

в складі: головуючогосудді Пилипюк Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Клименко Е. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

16 січня 2026 до Корольовського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, Позовна заява подана представником позивача через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд».

Позов обґрунтовано тим, що 03 листопада 2020 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №3148286 (далі по тексту рішення- Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 15 000 гривень та зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах визначених кредитним договором. Укладаючи Кредитний договір, відповідач та ТзОВ «Авентус Україна» вчинили дії, визначені ст.11та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписала Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, після чого укладений Кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача.

26 травня 2021 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги №ККАУ-26052021, на підставі якого відбулось відступлення права вимоги за Кредитним договором, що укладений між ТзОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 . Сума заборгованості відповідача становить 49200 гривень, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту - 15000 гривень; заборгованість за процентами - 34200 гривень.

На підставі наведеного ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором в розмірі 49200 гривень, понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу 8 000 гривень.

Ухвалою судді від 18 лютого 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

09 березня 2026 року від відповідача на електронну пошту суду надійшов відзив на позовну заяву. Однак, відзив не може бути прийнятий судом з огляду на невиконання відповідачем вимог ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст.178 ЦПК України копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Установлено, що відповідач не виконала вимоги частин 4 та 5 ст. 178 ЦПК України, оскільки не надала доказів надіслання відзиву позивачу - ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал».

Враховуючи невиконання відповідачем вимог ст. 178 ЦПК України щодо направлення відзиву на позовну заяву іншому учаснику справи відзив відповідача суд до уваги не бере.

Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у судове засідання не з`явився, заявою від 06 березня 2026 року просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав та надає згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд установив, що 03 листопада 2020 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТзОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 3148286 про надання споживчого кредиту. Кредитний договір відповідач підписала електронним підписом шляхом відтворення одноразового ідентифікатора «С619699» .

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства.

На умовах, встановлених Договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. 1.2 Кредитного договору).

Сума кредиту (загальний розмір) складає 15 000 гривень, тип кредиту - кредит (п. 1.3 Кредитного договору).

Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього Договору (п. 1.4 Кредитного договору).

Відповідно до п.1.5 Кредитного договору тип процентної ставки - фіксована. За користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання споживачем умов кредитного договору та становить:

знижена процентна ставка 0,81 % в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.4 Договору (без пролонгації), якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку (п. 1.5.1 Кредитного договору).

стандартна процентна ставка 1,90% в день від суми кредиту застосовується: у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 Договору, якщо споживач не виконав умови зазначені у п.п. 1.5.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п. 4.1 4.6 цього Договору; у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 част. 1 статті 1048 ЦК України.

Мета отримання кредиту: споживчі (особисті потреби) (п. 1.6 Кредитного договору).

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за зниженою ставкою 660,63%; за стандартною ставкою 695,40% . Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за зниженою ставкою 23 122,50 гривень; за стандартною ставкою 23 550,00 гривень (п. 1.7,1.8 Кредитного договору).

Згідно з пунктом 2.1. Кредитного договору кредитні кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування з використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

У пункті 3.1. Кредитного договору сторони погодили, що нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Пунктом 3.2 Договору визначено, що до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається перша дата сплати процентів, вказана в Графіку платежів. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день.

Також установлено, що ОСОБА_1 03 листопада 2020 року разом з Кредитним договором підписала електронним підписом С619699 Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначена повна інформація про строки та умови кредитування.

Відповідачка, діючи згідно принципу свободи договору, погодилася з умовами Кредитного договору та підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі на умовах фінансового кредиту.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності Кредитного договору.

З наданих позивачем доказів укладення кредитного договору вбачається, що відповідач здійснила відповідний алгоритм дій, спрямованих на укладення Кредитного договору та підписала його електронним підписом.

Кредитний договір містить персональні дані відповідачки, зокрема, РНОКПП, серію та номер паспорта громадянина України, зареєстроване місце проживання, електронну адресу, номер телефону, а також номер банківського рахунку, на який перераховуватимуться грошові кошти, вказаний самою відповідачкою під час укладення договору.

В Кредитному договорі визначено порядок та умови надання фінансового кредиту, сплати процентів та строк його дії.

А тому, суд вважає доведеним факт укладення Кредитного договору.

З договору відступлення прав вимоги №ККАУ-26052021, укладеного 26 травня 2021 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», витягу з реєстру боржників до договору №ККАУ-26052021, укладеного 26 травня 2021 року, акту приймання-передачі боржників до договору №ККАУ-26052021, укладеного 26 травня 2021 року встановлено, що ТзОВ «Авентус Україна» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором в розмірі 49 200 гривень.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому т.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України).

Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту.

Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору.

Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

З наданих позивачем доказів укладення кредитного договору вбачається, що відповідач здійснила відповідний алгоритм дій, спрямованих на укладення Кредитного договору та підписала його електронним підписом.

Щодо розміру заборгованості.

Судом досліджено відомість про нарахування та погашення по Кредитному договору, з яких встановлено, що відповідач не здійснював погашення кредиту. 03 листопада 2020 року відповідачу зараховано суму кредиту 15 000 гривень. За період з 03 листопада 2020 року по 03 березня 2020 року включно відповідачу щоденно нараховувались проценти за користування кредитом по 285 гривень.

Позивач заявляє до стягнення з відповідача 34 200 гривень процентів за користування кредитними коштами.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (такий правовий висновок викладений в п. 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12).

У спірних правовідносинах погодженим строком кредитування є строк 30 днів (п. 1.4 Договору). Обставини продовження чи пролонгації строку позики (кредитування) судом не встановлені.

Відтак, суд вважає, що позивач вправі нараховувати проценти за користування кредитом лише за період погодженого строку позики (кредитування).

Позивачем згідно п. 1.5.2 Кредитного договору застосував стандартну проценту ставку у розмірі 1,90%, оскільки позичальник ОСОБА_1 у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 Договору, не виконала умови зазначені у п.п. 1.5.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки.

Здійснивши відповідний розрахунок, суд установив, що сума процентів за користування позикою у спірних правовідносинах становить 8 550 гривень (15 000 гривень (тіло кредиту) х 1,90 % (процентна ставка) х 30 днів (строк позики). Такий розмір процентів відповідає умовам кредитного договору.

Щодо стягнення процентів за користування позикою (кредитом) поза межами строку позики (кредитування).

Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 (п.п. 115-116, 128):

«Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України, і цей розмір може зменшити суд (пункт 107 цієї постанови).

Тобто твердження скаржників про те, що проценти за «користування кредитом» нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів, свідчать про помилкове розуміння скаржниками правової природи процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 ЦК України.

Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав)».

Здійснивши тлумачення умов Кредитного договору, суд дійшов висновку, що, передбачаючи можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування, сторони не мали на увазі встановлення такого нарахування як міри відповідальності згідно ст. 625 ЦК України, а визначили його саме як плату за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»), що законом не передбачено.

Такий висновок опосередковано підтверджується і тим, що сам позивач нараховує проценти саме за «користування позикою», а не як відповідальність за порушення зобов`язання.

Підсумовуючи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 23 550 гривень, з яких 15 000 гривень- тіло кредиту, 8 550 гривень- проценти за користування кредитом.

Розподіл судових витрат.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи висновок про часткове задоволення позову (47,90 % від ціни позову), суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача в користь позивача 1 275,28 гривень судового збору

Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК).

Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу витрат до матеріалів справи додано Договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107, який укладений 01 липня 2025 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет».

З детального опису наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 01 липня 2025 року та акту №219, складеного АО «Апологет» на виконання Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, АО «Апологет» надає детальний опис наданих послуг у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № №3148286 з боржника ОСОБА_1 , а саме: усна консультація клієнта щодо перспективи та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором 0 годин 30 хвилин; ознайомлення з матеріалами кредитної справи 2 години 00 хвилин; погодження правової позиції клієнта у справі 0 годин 30 хвилин; складання позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта 3 години 30 хвилин; подання заяви до суду від імені клієнта 1 штука. Усього 6 годин 30 хвилин.

Відповідно до копії Акту №219 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) сума наданих послуг складає 8 000 гривень.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4ст. 137 ЦПК України).

Оскільки розгляд справи за клопотанням представника позивача проводився без його участі та у порядку спрощеного позовного провадження, позовна заява є типовою для кредитних правовідносин, а також враховуючи ціну позову та часткове задоволення позову, сума витрат на правничу допомогу у цій справі підлягає зменшенню до 3000 гривень.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, ст. ст. 509, 510, 511, 525, 526, 536, 553, 554, 651, 1048, 1054, 1055 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №3148286 від 03 листопада 2020 року в розмірі 23 550 (двадцять три тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 1 275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень 28 копійку судового збору та 3 000 (три тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, код в );

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП- НОМЕР_2 .

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК