Справа № 364/38/26
Провадження № 2-о/364/3/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2026 Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л.А.,

при секретарі судового засідання Голуб А.Л.,

за участю:

Заявника ОСОБА_1 ,

інші учасники - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в селищі Володарка Білоцерківського району Київської області в порядку окремого провадження цивільну справу за

заявою ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дуднік Ірина Володимирівна,

про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 05.01.2026 надійшла зазначена заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, в якій Заявниця просить суд встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом періоду із січня 1998 року до дня його смерті.

На обґрунтування своєї вимоги Заявниця у заяві зазначила, що в 1967 році вступила у фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_4 та стала проживати з ним однією сім`єю в будинку, що належав його батькам за адресою: АДРЕСА_1 . Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживали з ними. У 1973 році вони з ОСОБА_4 побудували власний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та стали проживати там разом з дочками.

На час вступу у фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_4 . Заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , який було зареєстровано 13.10.1960 в Люсінській сільській раді Ганцевічського району Брестської області (Республіка Білорусь) та який було припинено ІНФОРМАЦІЯ_12 у зв`язку зі смертю останнього.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла їх спільна з ОСОБА_4 дочка ОСОБА_5 .

11.11.2010 ОСОБА_4 склав заповіт щодо усього належного йому майна за законом на день його смерті в рівних частинах на користь дочки ОСОБА_8 ( ОСОБА_2 ) та сина померлої дочки (онука) ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, Заявниця поховала його в с. Городище-Пустоварівське Білоцерківського району Київської області за їх спільні кошти. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, що складається із житлового будинку АДРЕСА_2 та земельного паю у с. Городище-Пустоварівське Білоцерківського району Київської області.

На час смерті ОСОБА_4 онук ОСОБА_3 перебував на службі в Збройних Силах України і був присутній на похоронах, перебуваючи у відпустці. Проте подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини він не встиг, а 09.06.2025 під час виконання бойового завдання зник безвісти.

Дочка ОСОБА_9 , як мешканка Республіки Білорусь, не змогла приїхати в Україну на похорон батька у зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації, так само не змогла подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька, хоча достовірно знає про його смерть та наявність заповіту. У телефонному режимі повідомила Заявницю, що не буде подавати заяву про прийняття спадщини.

Надалі Заявниця під час звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 05.12.2025 надано відповідь про необхідність надати відповідне рішення суду щодо встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, у зв`язку з цим Заявниця звернулася до суду із цією заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, оскільки є єдиною спадкоємицею четвертої черги за законом.

Ухвалою суду від 12.01.2026 відкрито провадження у справі, залучено до розгляду справи в якості заінтересованої особи приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дуднік Ірину Володимирівну, витребувано у неї інформацію зі Спадкового реєстру щодо заведення спадкової справи та, у разі наявності такої, належним чином завірену копію спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , призначено розгляд справи у судовому засіданні на 16.02.2026, надалі в судовому засіданні було оголошено перерву до 09.03.2026 для виклику свідків.

У судових засіданнях 16.02.2026 і 09.03.2026 Заявниця підтримала свою заяву, просила її задовольнити з підстав, викладених у заяві. Додатково пояснивши, що з першим чоловіком вона прожила десь десять місяців, стосунки не склались, і вона пішла від нього. Після того, як приїхала у Володарський район на роботу, познайомилась з ОСОБА_4 і вони стали проживати разом без оформлення своїх стосунків, оскільки перший чоловік не давав їй розвод, а після його смерті вони з ОСОБА_4 також не оформлювали шлюб, оскільки вже досить тривалий час проживали спільно і не було потреби щось змінювати, адже жили вони добре. На тепер вона живе лише тим, що хоче дочекатись повернення з фронту онука.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судові засідання 16.02.2026 та 09.03.2026 не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошень про її виклик у судові засідання на офіційному вебсайті Володарського районного суду Київської області вебпорталу Судової влади України (а.с. 43-44, 76-77). До суду 23.01.2026 Заявницею передано фотокопію письмової заяви ОСОБА_2 від 14.01.2026, в якій остання просить суд проводити розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення заяви, на спадщину не претендує (а.с. 46-49).

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судові засідання 16.02.2026 та 09.03.2026 також не з`являвся, місце його перебування невідоме, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошень про його виклик у судові засідання на офіційному вебсайті Володарського районного суду Київської області вебпорталу Судової влади України (а.с. 41-42, 78-79).

Приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дуднік І.В. у судові засідання 16.02.2026 та 09.03.2026 також не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджено рекомендованим поштовим повідомленням (а.с. 45); до суду на виконання ухвали суду від 12.01.2026 надіслала копію спадкової справи № 32/2025 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с. 53-62) та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру від 30.01.2026 № 84024431 (а.с. 63); одночасно просила суд розгляд справи проводити без її участі (а.с. 52).

За загальним правилом частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (частина третя статті 211 ЦПК України).

Допитана у судовому засіданні 09.03.2026 за клопотанням Заявниці свідок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює соціальним працівником в Комунальному закладі «Центр надання соціальних послуг» Володарської селищної ради, надала суду пояснення про те, що із Заявницею ОСОБА_1 знайома з дитинства, остання є її хрещеною матір`ю, живуть вони по сусідству. Свідок підтвердила, що ОСОБА_1 з ОСОБА_4 проживали разом однією сім`єю багато років, скільки вона себе пам`ятає, вони ніколи не розходились. Вона часто приходила до них додому на АДРЕСА_2 гратися з їх дочками, з якими дружили ще з дитинства.

Допитана у судовому засіданні 09.03.2026 за клопотанням Заявниці свідок ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , не працює, отримує щомісячну грошову допомогу як особа, яка доглядає за особою, що потребує допомоги (за матір`ю), надала суду пояснення про те, що із Заявницею ОСОБА_1 знайома давно, все життя проживала по сусідству і практично щодня ходила до річки повз їх з ОСОБА_4 будинок. Родичів ОСОБА_4 вона теж добре знала, зокрема його матір, яка проживали з ними та яку Заявниця ОСОБА_1 і ОСОБА_4 разом доглядали до дня її смерті. Як тільки ОСОБА_1 переїхала проживати до ОСОБА_4 , вони весь час там проживала, не було періоду окремого проживання.

Допитаний у судовому засіданні 09.03.2026 за клопотанням Заявниці свідок ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_4 , пенсіонер, надав суду пояснення про те, що є близьким сусідом ОСОБА_1 , яка з 1987 року по 2025 рік безперервно проживала у цивільному шлюбі зі своїм чоловіком ОСОБА_4 до дня його смерті. За цей період у них народилося двоє спільних дітей: дочки ОСОБА_13 і ОСОБА_8 . ОСОБА_3 є сином ОСОБА_13 , тобто онуком ОСОБА_1 і ОСОБА_4 . З усіма названими особами він особисто був знайомий, родина дружня, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 завжди були разом: їздили велосипедами, ходили на риболовлю тощо.

Суд, заслухавши учасників справи, допитавши свідків, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у селищі Володарка Білоцерківського району Київської області, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 05.03.2025 Володарською селищною радою, актовий запис № 53 від 05.03.2025 (а.с. 10, 57).

За життя спадкодавець ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений 11.11.2010 секретарем Городище-Пустоварівської сільської ради Володарського (натепер Білоцерківського) району Київської області, яким призначив спадкоємцями належного йому майна, де б воно не було і з чого воно не складалося, і взагалі всього того, що буде йому належати і на що він матиме право за законом на день його смерті, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (заінтересовані особи в справі) в рівних частинах, що підтверджено копією цього заповіту та копією Витягу про його реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 13, 14, 61).

Додані до заяви ОСОБА_1 докази щодо належності спадкодавцеві того чи іншого майна, зокрема житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, судом не досліджуються як такі, що не належать до предмету доказування в цій справі (стаття 77 ЦПК України).

Як вбачається з копій довідки Володарської селищної ради від 06.08.2025 № 30/13-55, що надана на запит державного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Ірини Дудник та наявні в спадковій справі № 32/2025 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , а також додана до заяви ОСОБА_1 , спадкодавець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; разом з ним була зареєстрована ОСОБА_1 (а.с. 16, 62).

Аналогічного змісту до заяви додано довідку Володарської селищної ради Київської області від 24.07.2025 № 438-13/53 про те, що Заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживала разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 1978 року до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_5 (а.с. 15).

Крім того, відповідно до копії довідки про склад сім`ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги від 02.11.2005 № 807, виданої Городище-Пустоварівською сільською радою Володарського (натепер Білоцерківського) району Київської області, до складу сім`ї, що проживає за адресою: АДРЕСА_6 , входять ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 19).

Також до заяви та згаданої вище Спадкової справи додано копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , серії НОМЕР_2 , виданого 09.04.1996 Володарським РВ ГУ МВС України в Київській області, в якому містяться відомості щодо реєстрації місця проживання Заявниці від 18.10.1978 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 9).

Як стверджено в заяві, спільна дочка ОСОБА_4 і ОСОБА_1 . ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно 24.06.2025 Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1469 (а.с. 18).

Син померлої ОСОБА_14 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , є онуком ОСОБА_4 і ОСОБА_1 та спадкоємцем за згаданим заповітом, однак не подав заяву про прийняття спадщини. За повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_11 про сповіщення сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , номер обслуги 2-го протитанкового відділення взводу вогневої підтримки 1-ї аеромобільної роти НОМЕР_4 аеромобільного батальйону в/ч НОМЕР_5 , зник безвісти 09.06.2025 під час виконання бойового завдання в складі підрозділу в районі населеного пункту Олексіївка Волноваського району Донецької області (а.с. 21). За заявою ОСОБА_1 , як потерпілої, за наведеним фактом порушено кримінальне провадження за № 0001409 за частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України (а.с. 21).

Інша дочка ОСОБА_4 і ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на тепер є мешканкою Республіки Білорусь, заяву про прийняття спадщини також не подавала.

Наведене підтверджується матеріалами спадкової справи № 32/2025 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , копія якої надана приватним нотаріусом на виконання ухвали суду від 12.01.2026 (а.с. 53-62). Як вбачається з цієї спадкової справи Заявниця ОСОБА_1 подала письмову заяву про прийняття спадщини (а.с. 54), будь-яких інших спадкоємців як за законом, так і за заповітом, окрім ОСОБА_1 , із заявами про прийняття спадщини після названого спадкодавця до нотаріуса не звертались.

Водночас на звернення Заявниці до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 було надано відповідь 05.12.2025 про необхідність надати відповідне рішення суду, яке набрало законної сили, щодо встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, у зв`язку з цим ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, оскільки є єдиною спадкоємицею четвертої черги за законом, а встановлення зазначеного факту їй необхідне для реалізації її прав на спадщину.

Відповідно до припису статті 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з положеннями статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 названого Кодексу.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є, зокрема, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин (підпункт 4.4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зі змінами).

За приписами статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому законом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором.

За визначенням частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. При цьому у порядку окремого провадження спір про право не вирішується (частина шоста статті 294 ЦПК України).

Відповідно до пункту 5 частини першої, частини другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За роз`ясненням пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, зокрема, свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пунктах 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження, зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини тощо.

Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки; сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу наведених законодавчих норм, сім`єю є соціальна група, яка не обов`язково складається з людей, які перебувають у шлюбі. Сім`єю також є соціальна група осіб, поєднаних спільним побутом, які здійснюють свою життєдіяльність на основі спільного економічного, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності.

За роз`ясненням пункту 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (зокрема, постанови Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 461/4689/15, від 12.08.2019 у справі № 521/16365/15).

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20.03.2023 у справі № 372/3321/19, належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Зважаючи на усе наведене та встановлені судом обставини, покази свідків та письмові докази, зокрема, довідки органу реєстрації (органу місцевого самоврядування), паспортні дані Заявниці з відомостями щодо місця її проживання, суд вважає, що Заявниця надала достатньо доказів на підтвердження своїх вимог, а саме на підтвердження того факту, що вона проживала разом із спадкодацем ОСОБА_4 не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини - до дня його смерті, а тому вимоги її заяви підлягають задоволенню. При цьому, встановлюючи час початку проживання Заявниці із спадкоємцем, суд бере до уваги час припинення її першого зареєстрованого шлюбу (а.с. 20).

Встановлення зазначеного факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем необхідне Заявниці для реалізації її прав на отримання спадщини за законом, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 ; інших осіб, які б подали заяви про прийняти спадщини, судом не встановлено, Заявницею не повідомлено, відомості про таких осіб матеріали відповідної спадкової справи не містять.

Повне рішення суду складено у визначений частиною шостою статті 259 ЦПК України строк згідно з порядком обчислення процесуального строку, закінчення якого припадає на неробочий день (частина третя статті 124 ЦПК України), з урахуванням періоду тимчасової непрацездатності судді та перебування у відпустці з 12.03.2026 до 27.03.2026 включно.

Керуючись статями 2-4, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 293, 294, 315, 316, 319, 351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дуднік Ірина Володимирівна, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) із спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю з січня 1998 року до дня його смерті, тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Надіслати копії повного рішення суду учасникам справи.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обчислюючи зазначений строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано; в разі подання такої скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копія скороченого рішення суду (вступної та резолютивної частин) може бути видана присутнім у судовому засіданні учасникам справи за їх заявою негайно після проголошення рішення.

Повне рішення суду складено 30.03.2026.

Суддя Л. А. Макаренко