Справа № 375/566/26
Провадження № 2-о/375/28/26
УХВАЛА

25 березня 2026 року селище Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Смик М.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про продовження строку дії рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 8 липня 2021 року про визнання фізичної особи недієздатною у межах справи №375/925/20 про визнання фізичної особи недієздатною, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною. У вказаному клопотанні просила продовжити строк дії рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 8 липня 2021 року (справа № 375/925/20), яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним.

Відповідно до частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Частиною 1 статті 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (частина 6 статті 300 ЦПК України).

У частині 7 статті 300 ЦПК України передбачено, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Відповідно до частини 8 статті 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу (частина 9 статті 300 ЦПК України).

Як убачається з клопотання рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 8 липня 2021 року (справа № 375/925/20) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його опікуном. Строк дії рішення встановлено два роки від дати набрання рішенням законної сили. Рішення суду набрало законної сили 7 серпня 2021 року.

Статтею 120 ЦПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Частиною 1 статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини від 28 листопада 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява №28342/95. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу «res judicata», тобто поваги до остаточного рішення суду.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини для забезпечення оптимального співвідношення права на доступ до правосуддя та принципу правової визначеності у процесі прийняття судом рішення про поновлення строку на звернення до суду мають враховуватися: 1) особливі обставини кожної конкретної справи у системному зв`язку з причинами пропуску строку на звернення до суду; наявність причин непереборного та об`єктивного характеру пропуску строку на звернення до суду; 2) характер права, для захисту якого надійшло звернення до суду, та його значення для сторін; 3) період, який минув з моменту пропуску строку, правові наслідки його поновлення або не поновлення; 4) наявність публічного (суспільного та, меншою мірою, державного) інтересу у справі; 5) фундаментальність значення справи для судової та правозастосовної практики.

Одним із визначальних критеріїв для прийняття судом рішення про поновлення чи непоновлення строку є досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, з обов`язковим врахуванням того, що одним з основних елементів принципу верховенства права є принцип правової визначеності. При цьому дотримання строків однаковою мірою стосується всіх учасників судового спору, які мають абсолютне право на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на те, що безпідставне поновлення судами строків є порушенням конвенційних прав та порушенням права на справедливий суд.

Можливість отримати своєчасний судовий захист є головним аспектом реалізації права на доступ до правосуддя. Однак, вказане право не може бути абсолютним і його реалізація повинна бути здійснена в межах певних процесуальних строків.

З аналізу наведених вище норм процесуального права вбачається, що заявниця наділена правом звернутись до суду з клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною за обов`язкової умови - до закінчення строку дії рішення (не пізніше ніж за п`ятнадцять днів) про визнання фізичної особи недієздатною.

Проте, клопотання подано до суду лише 10 березня 2026 року після спливу строку дії попереднього рішення від 8 липня 2021 року, тобто поза процесуальним строком.

Суд зауважує, що згідно частин 1 та 2 статті 39ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Частиною 1 статті 40 ЦПК України передбачено, що фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.

З аналізу наведених положень закону суд дійшов висновку, що що після спливу строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною встановлені в ньому юридичні факти втрачають свою дію. Відповідно, особа, щодо якої було ухвалено таке рішення, вже не вважається недієздатною, а вважається особою, здатною керувати своїми діями, набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатною своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. При цьому, права та обов`язки опікуна, визначені у Главі 6 ЦК України, припиняються.

Суд звертає увагу також і на те, що поновлення строку для звернення до суду з цим клопотанням не призведе до настання юридичних наслідків: згідно частини 9 статті 300 ЦПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії у даному випадку до 7 серпня 2023 року. Подання до суду цього клопотання після дворічного строку унеможливлює виконання судом указаної норми закону. Отже поновлення строку для звернення до суду з клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною у даному випадку неможливе.

Згідно з частинами 1, 2 статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом; документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням зазначеного та у зв`язку з пропуском строку для звернення до суду з клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною і неможливістю його поновлення, клопотання ОСОБА_1 про продовження строку дії рішення суду про визнання особи недієздатною підлягає залишенню без розгляду.

Разом з тим, суд роз`яснює заявнику, що він не позбавлений права звернутися до суду із заявою про визнання особи недієздатною в порядку окремого провадження.

Керуючись частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 8 Конституції України, статтями 39, 40, 41 ЦК України, статтями 120, 122, 123, 126, 127, 258, 259, 260, 300, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про продовження строку дії рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 8 липня 2021 року про визнання фізичної особи недієздатною у межах справи №375/925/20 про визнання фізичної особи недієздатною залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Учасник справи, якому повний текст ухвали не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 25 березня 2026 року.

Суддя Марина СМИК