ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-др/753/40/26
24 березня 2026 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Цимбал І.К.
при секретарі - Козін В.Є.
з участю сторін відповідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві питання щодо винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Дарниця-2» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-
19.01.2026 Дарницьким районним судом м. Києва було постановлено ухвалу, про закриття провадження у справі на підставі п.4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
03.02.2026 представником позивача подано заяву про винесення додаткового рішення, в якій представник позивача просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правову правничу допомогу в розмірі 13 514 грн.
В судове засідання представник позивача не з`явилася, проте його неявка не є перешкодою для розгляду даної заяви.
Відповідача ОСОБА_3 в засідання не з`явився, 16.02.2026 подав заяву, в якій просить зменшити розмір витрат на правову допомогу, оскільки останній є учасником бойових дій та наразі інвалідом 1-ї групи. Зазначив, що розмір витрат є невиправдано завищеним.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні, просила зменшити розмір витрат, оскільки останній є невиправдано завищеним.
Дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.01.2026 провадження у справі було закрито на підставі п.4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та стягнуто судовий збір з відповідачів на користь позивача.
Відповідно до ч. 3 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ч.2 та ч.3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
На підтвердження витрат на правову допомогу, представником позивача надано:- Договір про надання правової допомоги від 21.03.2025р. № 21-03/25; Рахунок від 08.09.2025р. №53, ПІ від 08.09.2025р. № 931 про отримання оплати, Акт від 08.09.2025р. № 42/09 про надання правової допомоги на суму 6 000 гривень; рахунок від 08.12.2025р. №75 і №76, ПІ від 09.12.2025р. №1004 і №1003 про отримання оплати, Акт від 08.12.2025р. № 58/12 про надання правової допомоги на суму 5 000 гривень та про понесені фактичні витрати в розмірі 80,00 гривень; Рахунки від 29.01.2026р. №7 і №8, ПІ від 30.01.2026р. №1040 і №1039 про отримання оплати, Акт від 29.01.2026р. № 05/01 про надання правової допомоги на суму 1 950 гривень та про понесені фактичні витрати в розмірі 484 гривні; - Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3507/10 від 29.11.2007р. /Т. ІІ а.с. 60-78/. Загальний розмір витрат становить 13 514 грн.
Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 є учасником бойових дій, інвалідом 1- ї групи, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правову допомогу, що підлягають стягненню з останнього, з урахуванням його майнового стану. Разом з тим, ОСОБА_1 , доказів того, що остання перебуває в скрутному матеріальному становищі суду не надано, а тому підстав для зменшення розміру витрат на правову допомогу суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 141, 270, 430 ЦПК України, суд,
Заяву Житлово-будівельного кооперативу «Дарниця-2» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Дарниця-2» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Дарниця-2» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 26.03.2026.