Справа № 183/2251/26
№ 2-н/183/84/26
У Х В А Л А

16 березня 2026 року м. Самар Дніпропетровської області

Суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Дубовенко І.Г., ознайомившись із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, -

в с т а н о в и в :

20 лютого 2026 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 31462,48 грн., а також судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 332,80 грн.

20 лютого 2026 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» подане клопотання про повернення зайво сплаченого судового збору в розмірі 66,56 грн.

Перевіривши надані матеріали, вважаю, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно з п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України в заяві про видачу судового наказу зазначаються вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

П. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч.1ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з цим, приписами ч.1ст.30ЦПК України визначено, зокрема, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Предметом заяви у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання житлово -комунальних послуг зокрема, заборгованості за спожитий природний газ за період з 01 травня 2022 року по 31 грудня 2025 року у розмірі 31462,48 грн. за адресою: АДРЕСА_1 . Отже, такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за комунальні послуги має пред`являтися за місцем знаходження нерухомого майна, тобто за правилами виключної підсудності.

Висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 10.04.2019 р. у справі №638/1988/17.

Згідно з висновком Верховного суду, викладеним у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 638/1988/17, провадження № 61-30812св18), позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності, оскільки предметом позову є зобов`язання, які випливають з надання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення, які надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

Таким чином, розгляд даної справи територіально не підсудний Самарівському міськрайонному суду Дніпропетровської області оскільки нерухоме майно знаходиться за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 .

Підсумовуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для відмови у видачі судового наказу, оскільки заява подана з порушеннями вимог п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України: заяву подано з порушенням правил підсудності.

В той же час, суд вважає за необхідне роз`яснити заявникові, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 04.02.2026 за платіжною інструкцією № 734 від 04.02.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮФ «Еверлеґал» сплатило судовий збір у сумі 332 грн 80 коп..

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При подачі заяви про видачу судового наказу застосовується ставка в 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір (далі - Закон) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 7 Закону у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку зі сплатою заявником судового збору у більшому розмірі, ніж передбачено законом, заява представника підлягає задоволенню.

У зв`язку з наведеним, заява представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про повернення зайво сплаченого судового збору підлягає задоволенню.

Таким чином, суд позивачем при подачі заяви про видачу судового наказу був надмірно сплачений розмір судового збору, а тому заява представника позивача підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 165, 166, 260 ЦПК України, п. 1, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

п о с т а н о в и в :

Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ відмовити.

Повернути ТОВ «ЮФ «Еверлігал» надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 66 (шістдесят шість) грн.. 56 коп., згідно платіжної інструкції № 734 від 04 лютого 2026 року, за реквізитами: ТОВ "ЮФ "ЕВЕРЛІҐАЛ" Код , р/р НОМЕР_1 в АТ «Піреус Банк МКБ» МФО 300658, призначення платежу: повернення СЗ по ОСОБА_1 .

Повернення сплаченої суми судового збору необхідно здійснити в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Роз`яснити заявникові його право звернутися повторно з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 16 березня 2026 року.

Суддя І.Г.Дубовенко