Справа № 212/4124/26
У Х В А Л А

31 березня 2026 року м.Кривий Ріг

Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Козлов Ю.В. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за надання послуг ЖКГ,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши заяву та наявні матеріали, встановлено, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3-х відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

У поданій заяві заявник зазначає, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 є споживачем універсальної послуги та приєдналась до діючого договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, оскільки продовжує споживати електричну енергію (письмові звернення щодо відключення об`єкту і наміру розірвати публічний договір відсутні), яка постачається на об`єкт, згідно з умов нового договору та оплатою частини боргу. Підтверджують, що згідно з інформацією наявною у заявника, об`єкт нерухомого майна за вищевказаною адресою належить споживачу ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі, якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи про надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України судом було зроблено запит для визначення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи - боржника ОСОБА_1 .

Згідно відомостей Реєстру Криворізької міської територіальної громади від 31.03.2026 року боржник ОСОБА_1 вибула до нового місця проживання : АДРЕСА_2 , у 2019 році.

Згідно з п. 4 п. 5 ч. 2 ст. 163ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Проте, доказів, що підтверджують факт користування ОСОБА_1 послугами заявника за адресою: АДРЕСА_1 , до заяви не надано.

Докази того, що ОСОБА_1 є власницею вказаної квартири у справі відсутні.

Наданий до заяви Типовий договір постачання природного газу споживачам та інших доказів, які б підтверджували факт користування ОСОБА_1 послугами заявника саме за адресою : АДРЕСА_1 , до заяви не надано.

Як зазначено у п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року "Про практику розгляду судами заяв у поряду наказного провадження", якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Таким чином, всупереч вимог ст. 163 ЦПК України заявником не наданого доказів, які б підтверджували обставини, на яких ґрунтуються вимоги, а саме факту споживання ОСОБА_1 електричної енергії за адресою, вказаною у заяві про видачу судового наказу, внаслідок чого вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» не є безспірними.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 166 ЦПК України).

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 164 Цивільного процесуального кодексу України).

Керуючись ст. 163, 165, 166, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за надання послуг ЖКГ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю. В. КОЗЛОВ