Провадження № 6/638/119/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року Шевченківський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Подус Г.С.,

за участю секретаря Двойних А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду міста Харкова заяву представника ОСОБА_1 адвоката Калініна Сергія Костянтиновича про поворот виконання рішення, -

встановив:

Представник ОСОБА_1 адвоката Калініна Сергія Костянтиновича звернувся до суду із заявою про поворот виконання рішення суду у справі за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Заяву мотивує тим, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.11.2024 по справі № 638/18213/24 задоволено позов ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 . Так, рішенням cтягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за Кредитним договором №76461392 від 07.09.2023 року у розмірі 41 048,48 грн., за Кредитним договором № 34509-09/2023 від 26.09.2023 року у розмірі 11 213, 47 грн., за Кредитним договором № 6162049 від 16.09.2023 року у розмірі 4 870,50 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 3 028,50 грн. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» виконавчий лист № 638/18213/24, виданий 12.11.2024 Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» 3 028,00 грн судового збору пред`явило для виконання до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича, на підставі якого приватний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 77591075 від 21.03.2025. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження, винесеної в порядку вимог ст. 39 п. 9 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Юрієм Володимировичем в межах виконавчого провадження ВП № 77591234, рішення згідно з виконавчим документом фактично виконано в повному обсязі, залишок нестягненої суми за виконавчим документом 0 грн. Постановою Харківського апеляційного суду від 28.08.2025 по справі № 638/18213/24 задоволено апеляційну скаргу адвоката Калініна Сергія Костянтиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 . Харківський апеляційний суд постановив рішення Дзержинського районного суду м. Харкова 12 листопада 2024 року скасувати. У задоволенні позовних вимог ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» відмовити. Стягнути з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3 633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн 60 коп та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень. Враховуючи, що підставою отримання позивачем грошових коштів в розмірі 60 160,45 грн. (3 028,00+ 41 048,48 +11 213,47+4 870,50) були виконавчі листи № 638/18213/24, видані 12.11.2024 Дзержинським районним судом м. Харкова на підставі рішення яке було скасовано апеляційним судом, то вважається безпідставно набутою та підлягає поверненню сума в розмірі 60 160,45 грн. Також просив стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

12.11.2025 року до суду надійшли письмові заперечення представника позивача на заяву про поворот виконання рішення суду, в якій останній вказав, що вважає її безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням. Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі. За змістом наведеної норми закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Втім, нове рішення суду залишило позов частково задоволеним, а отже, поворот виконання стосується лише тієї частини, яка скасована та не підтверджена новим рішенням суду. Також заперечував проти заявленої суми витрат на правничу допомогу.

В судове засідання представник відповідача та інші учасники не з`явились

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.11.2024 по справі № 638/18213/24 задоволено позов ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 . Так, рішенням cтягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за Кредитним договором №76461392 від 07.09.2023 року у розмірі 41 048,48 грн., за Кредитним договором № 34509-09/2023 від 26.09.2023 року у розмірі 11 213, 47 грн., за Кредитним договором № 6162049 від 16.09.2023 року у розмірі 4 870,50 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 3 028,50 грн.

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» виконавчий лист № 638/18213/24, виданий 12.11.2024 Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» 3028,00 грн судового збору пред`явило для виконання до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича, на підставі якого приватний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 77591075 від 21.03.2025.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження, винесеної в порядку вимог ст. 39 п. 9 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Юрієм Володимировичем в межах виконавчого провадження ВП № 77591234, рішення згідно з виконавчим документом фактично виконано в повному обсязі, залишок нестягненої суми за виконавчим документом 0 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 28.08.2025 по справі № 638/18213/24 задоволено апеляційну скаргу адвоката Калініна Сергія Костянтиновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 . Харківський апеляційний суд постановив рішення Дзержинського районного суду м. Харкова 12 листопада 2024 року скасувати. У задоволенні позовних вимог ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» відмовити. Стягнути з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3 633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн 60 коп та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Враховуючи, що підставою отримання позивачем грошових коштів в розмірі 60 160,45 грн. (3 028,00+ 41 048,48 +11 213,47+4 870,50) були виконавчі листи № 638/18213/24, видані 12.11.2024 Дзержинським районним судом м. Харкова на підставі рішення яке було скасовано апеляційним судом, то вважається безпідставно набутою та підлягає поверненню сума в розмірі 60 160,45 грн.

Поворот виконання рішення суду - це спосіб захисту майнових прав особи, який полягає у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням. Поворот виконання можливий у разі, якщо позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти, а виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.444 ЦПК України питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно з ч.9 ст.444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до ч. 1 цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-53цс15, постанові Верховного Суду від 28 січня 2018 року у справі № 203/2612/13-ц (провадження № 61-1394 св 17).

Проаналізувавши фактичні обставини справи, норми процесуального законодавства й усталену судову практику в даних правовідносинах, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Заперечення представника позивача в частині обсягу задоволення апеляційної скарги суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються постановою Харківського апеляційного суду від 28.08.2025 року.

Стосовно стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 зазначеного Закону договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 вищевказаного Закону встановлено, що представництво це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 вказаного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 вказаного Закону).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним З`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268, від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з розрахунку, наданого представником відповідача витрати становлять 7000,00 грн.

Суд приймає до уваги заперечення представника позивача відносно неспівмірності заявленої суми.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи що заява про поворот виконання розглянута без фактичного проведення судового засідання, суд вважає, що витрати на послуги адвоката в розмірі 2500,00 грн. за даною справою є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

Керуючись ст.ст.444,445 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Калініна Сергія Костянтиновича про поворот виконання рішення задовольнити частково.

Допустити поворот виконання рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 12 листопада 2024 року у справі за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Стягнути з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у загальному розмірі 60 160 (шістдесят тисяч сто шістдесят) гривень 45 копійок.

Стягнути з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

В задоволенні заяви в іншій частині - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя: