____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/1441/26
Провадження № 2/947/1450/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2026 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

за участю секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад позовних вимог

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 12.01.2026 звернулось до Київського районного суду м. Одеси з позовними вимогами до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №166412 від 06.01.2025 у розмірі 11 331,95 гривень, судового збору у розмірі 2 422,40 гривень та витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 06.01.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір №166412 на суму 9334,00 гривень. Відповідачка приєдналася до публічної частини, прийняла умови індивідуальної частини та графіку платежів, що разом становлять єдиний Кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини електронним підписом. На виконання умов Кредитного договору, 06.01.2025 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № НОМЕР_1 відповідачки, що свідчить про те, що відповідачка прийняла пропозицію первісного кредитора. 16.04.2025 ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу №16042025 згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви, заборгованість відповідачки за кредитним договором не погашається, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, яка становить 11 831,95 гривень, з яких: 7041,48 грн. - заборгованість по кредиту, 3790,47 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 500 гривень - заборгованість по комісії, 500 гривень - заборгованість за штрафними санкціями. У зв`язку з тим, що відповідачка у добровільному порядку ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів та просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №166412 у сумі 11 831,95 грн. та понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

Відзив на позовну заяву

Правом подання відзиву на позов відповідачка не скористалась.

Процесуальні дії та рух справи

Позивач 12.01.2026 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А.

Відповідно до інформації з Єдиного державного демографічного реєстру від 13.01.2026 №2237329, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 19.01.2026 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення(виклику) сторін. Відповідачці визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі направлено за місцем реєстрації відповідачки.

Згідно з Довідками АТ «Укрпошта» про причини повернення поштових відправлень, останні двічі повернулись до суду з відмітками «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Від відповідачки відзив на позовну заяву, заяви та/або клопотання, у тому числі із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін до суду не надійшли.

Позивач у позовній заяві зазначив про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобуне здійснювалось.

Встановлені фактичні обставини справи

Судом встановлено, що 06.01.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір №166412 на суму 9 334,00 гривень.

Згідно з п. 2.2.1. сума (загальний розмір) кредиту становить 9 334.00 грн. (дев`ять тисяч триста тридцять чотири грн. 00 коп.) надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 2 542.18 грн. для погашення заборгованості Позичальника за договором про споживчий кредит №161218 від 20.11.2024 укладеним з Кредитодавцем; у розмірі 4 458.32 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 2 333.50 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини.

Відповідно до п.2.3 проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 390,00 % річних . Тип процентної ставки - фіксована . Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту Позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний.

Згідно з п.2.4 гривень Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено.

Відповідно до п.2.5. комісія за надання кредиту складає 2 333,50 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 25,00 % від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено.

Відповідно до п.2.6. загальний строк кредитування за цим Договором складає 84 днів з 06.01.2025 р. (дата надання кредиту) по 31.03.2025 р.

Згідно з п.2.6.1 Договору строк на який надається кредит встановлюється Графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на два тижні. Конкретні дати вказані в графіку платежів.

Згідно із п.2.7. Договору загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає (не перевищує) 7803.84 грн. (сім тисяч вісімсот три грн. вісімдесят чотири коп.). 2 . 7.1. Денна процентна ставка складає : 7803.84 грн. (сім тисяч вісімсот три грн. вісімдесят чотири коп.) / 9334.00 грн. (дев`ять тисяч триста тридцять чотири грн. 00 коп.) / 84 днів * 100% = 0,9953%/день.

Згідно листа АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-260210/93644-БТ від 19.01.2026 року на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 за період 06.01.2025 - 11.01.2025 було зараховано коштів у сумі 4 458,32 грн, що також підтверджується випискою за договором за період 06.01.2025 - 11.01.2025.

Відповідно довідки від 03.11.2025 про проведення взаємозаліку зобов`язань між сторонами в межах виконання умов кредитних договорів засвідчує, що відповідні операції були здійснені у встановленому порядку у розмірі 9 334,00 гривень.

16.04.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №16042025 відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №166412.

Відповідно до Витягу №1 до Договору факторингу №16042025 від 16.04.2025, ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 в сумі 11 831,95 грн.

Відповідно до Реєстру прав вимог №4 та акту приймання-передачі реєстру прав вимог №4 від 03 липня 2025 до позивача перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 11 831,95 грн. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі реєстру прав вимог за договором факторингу від 16 квітня 2025 року.

Відповідачкою не виконувались умови кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 01.11.2025 загальна заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем становить 11 831,95 гривень, з яких: 7041,48 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 3790,47 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 500 гривень - заборгованість по комісії, 500 гривень - заборгованість за штрафними санкціями, яку позивач просить стягнути з відповідачки.

Оцінка аргументів та Мотиви суду

Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Тобто, ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №161218 від 20.11.2024 року в розмірі 11 831,95 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка умови кредитного договору не виконує, у зв`язку з чим у останньої виникла заборгованість по кредиту.

Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник зобов`язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 даного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частинами першою, третьою статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом статей 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з умовами кредитного договору позичальниця зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та інші платежі в порядку, визначеному цим договором.

Незважаючи на це, відповідача не виконала свого обов`язку та не повернула надані їйу кредитні кошти в строки, передбачені кредитним договором.

Відповідачкою не було надано до суду відзиву, жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом відповідачка не скористалася, доводи позивача не спростувала.

Щодо вимог позивача про стягнення нарахованої заборгованості за штрафними санкціями у розмірі 500 грн

Позивач вказує, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем у зв`язку з тим, що даний пункт виключено відповідно до Закону України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». На підставі змін, за договорами укладеними з 24.01.2024 року кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань.

Проте відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, а саме п. 18. Законодавцем унормовано, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відтак, враховуючи те, що на час ухвалення судом цього рішення воєнний стан в Україні не скасовано, вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованої неустойки у розмірі 500 грн задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачка відповідно до вимог ст.81 ЦПК України не спростувала наведені позивачем доводи і надані до справи письмові докази.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ураховуючи вищевикладене, позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» підлягають частковому задоволенню на загальну суму 10 831,95 гривень (розрахунок: 11331,95 - 500).

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог - на 95,58% (розрахунок: 10831,95 х 100 / 11331,95), судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 315,32 грн (2422,40 х 95,58%) покладаються на відповідачку.

Щодо витрат на правничу допомогу

Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 3-5 статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такі висновки містяться в додатковій постанові ВП ВС від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц. Крім того, аналогічні висновки щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом послуг містяться в додатковій постанові ВС від 12.12.2019 року у справі №2040/6747/18.

В матеріалах справи наявний договір про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025, укладений позивачем в особі директора ТОВ «Юніт Капітал» Хлопковою М.С. та адвокатським бюро «Соломко та партнери», про надання юридичних послуг, додаткова угода №7 до договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025. Відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг від 25.11.2025 за Договором про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025, вартість наданих послуг правничої допомоги складає 7 000 гривень, а саме за складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 5 000 грн, вивчення матеріалів справи 1 000 гривень, підготовка адвокатського запиту 500 гривень, підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів 500 гривень, протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Відповідно до положень ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд вважає доведеним розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн.

Ураховуючи часткове задоволення позовних вимог, розмір витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідачки, становить 6690,60 грн (розрахунок: 7000 х 95,58%).

Керуючись ст. ст. 526, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 76-83, 137, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» суму заборгованості за кредитним договором № 166412 від 06.01.2025 у розмірі 10 831 (десять тисяч вісімсот тридцять одну) гривню 95 копійок, з яких: 7041,48 грн - заборгованість по кредиту, 3790,47 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 500 грн - заборгованість по комісії.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» судовий збір у розмірі 2 315 (дві тисячі триста п`ятнадцять) гривень 32 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» витрати на правничу допомогу в розмірі 6 690 (шість тисяч шістсот дев`яносто) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, бул. Лесі України, 34, офіс 333, ел. пошта: .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Рішення суд підписане 31.03.2026.

Суддя Ю. А. Скриль