справа № 619/1099/26
провадження № 2/619/1033/26
УХВАЛА

30 березня 2026 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Овсяннікова В.С., за участі секретаря судового засідання Кісіль А.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

У провадженні судді Дергачівського районного суду Харківської області перебуває цивільна справа, за позовом АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

До початку розгляду справи по суті до суду надійшла заява представника АТ «Таскомбанк» - Попова Є.В. про залишення без розгляду позовної заяви, у зв`язку з тим, що відповідач погасила повну суму заборгованості по кредиту, що був предметом стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Також представник позивача просив повернути 50% судового збору, що був сплачений у розмірі 2 662,40 гривень, згідно з платіжною інструкцією банку за № від 19.01.2026 року на рахунок: ГУК Харків обл/МТГ Дергачі/22030101, Казначейство України, рахунок UA 87 20599, код отримувача 37874947.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню часково.

Стаття 13 ЦПК України передбачає право заявника на власний розсуд розпоряджатись своїми правами щодо предмета спору.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Отже позов підлягає залишенню без розгляду згідно вимог п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Що стосується повернення судового збору, суд виходить з наступного.

Представник позивача посилається на положення ч. 3 ст. 257 ЦПК України та ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Жодна із умов, необхідних для повернення судового збору, із передбачених ч. 1 ст. 142 ЦПК України, не дотримана.

Позивач від позову не відмовився, це інша процедура, передбачена п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, і вона має інші наслідки.

Щодо положень ч. 3 ст. 257 ЦПК України, суд зазначає таке.

Частина 1 ст. 257 ЦПК України передбачає 12 окремих підстав для залишення позову без розгляду.

Деякі з цих підстав передбачають можливість повернення судового збору, інші не допускають.

Питання повернення судового збору регулюються ст. 7 Закону України «Про судовий збір», оскільки цей закон є спеціальним актом (lex specialis), який регулює правовідносини щодо справляння та повернення збору, має пріоритет над загальними нормами процесуальних кодексів (ЦПК, ГПК, КАС України). Закон визначає вичерпний перелік підстав для повернення.

Статтею 7 Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Отже, у разі залишення позову без розгляду на підставі заяви позивача сума судового збору не повертається, оскільки такий випадок окремо зазначений у пункті 4 ч. 1 ст. 7 Закону як такий, що не є підставою для повернення судового збору.

Суд окремо зауважує, що положення ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачають можливість повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, зокрема у разі відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті.

Така відмова відсутня, тому у поверненні судового збору слід відмовити.

Керуючись ст. 142, 255, 257 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» - задовольнити частково.

Позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без розгляду.

Відмовити Акціонерному товариству «ТАСКОМБАНК» у поверненні 50% сплаченого при подачі позову судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Суддя В. С. Овсянніков