Справа № 587/597/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Гончаренко Л.М., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Сумського районного суду Сумської області із вказаним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором №8006300 від 19.06.2024 року в розмірі 38610,00 грн, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі у розмірі 13000,00 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 19.06.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 8006300, який підписано електронним підписом позичальника. 27.01.2025 року було укладено договір факторингу №27.01/25-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за договором №8006300. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за вказаним договором від 19.06.2024 року відповідно до розрахунку заборгованості становить 38610,00 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням 11700,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 21060,00 грн, заборгованість за комісіями - 0,00 грн, заборгованість за пенею та/або штрафами 5850,00 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що 19.06.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою електронного цифрового підпису укладено договір кредитної лінії №8006300, на підставі якого позичальнику було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на суму 11700,00 грн. Кредит надається строком на 360 днів. Проценти за користування кредитом: стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. (матеріали електронної справи).

До вказаного договору додані графік платежів та паспорт споживчого кредиту, які підписані електронним підписом ОСОБА_1 (матеріали електронної справи). Також до матеріалів справи долучені правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» по продукту Кредитна лінія (матеріали електронної справи).

ТОВ «Авентус Україна» з ОСОБА_1 укладено договір № 8006300 від 19.06.2024, акцепт договору позичальником підписаний одноразовим ідентифікатором С1790, час відправки ідентифікатора позичальнику 19.06.2024 (19-46-46), номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор +03 (матеріали електронної справи).

Згідно із інформаційною довідкою ТОВ «Пейтек» встановлено, що 19.06.2024 року було проведено транзакцію «видача» на суму 11700,00 гривень, номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» ecaf479c-6c64-44e8-bbf2-8208feb7d13d, номер транзакції в системі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 47634929, Session ID 41, сайт торгівця - https://creditplus.ua, код авторизації 468403, банк-еквайр - АТ «ПУМБ», призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 (матеріали електронної справи).

27.01.2025 року між ТОВ «Факторинг Партнерс» та ТОВ «Авентус Україна» було укладено Договір факторингу, у відповідності до умов якого Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму Фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові Права Вимоги за Укладеними кредитними договорами згідно Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги (матеріали електронної справи).

Відповідно до Реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між Позичальником та ТОВ «Авентус Україна» до Договору Факторингу № 27.01/25 від 27 січня 2025 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором № 8006300 від 19.06.2024 року в сумі 38610,00 грн. (матеріали електронної справи).

Вказане також підтверджується витягом з реєстру боржників за кредитним договорами, укладеними між Позичальником та ТОВ «Авентус Україна» до Договору Факторингу № 27.01/25 від 27 січня 2025 року (матеріали електронної справи).

Відповідно до детального розрахунку заборгованості за договором № 8006300 від 19.06.2024 року сума загальної заборгованості ОСОБА_1 станом на 19.02.2026 року становить 38610,00 грн., яка складається з суми заборгованості за основним зобов`язанням - 11700,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 21060,00 грн, заборгованість за комісіями - 0,00 грн, заборгованість за пенею та/або штрафами 5850,00 грн (матеріали електронної справи).

Доказів погашення заборгованості ані перед первісним кредитором, ані перед новим кредитором, позивачем у даній справі, відповідач суду не надав.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 стаття 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно ч. 1, ч. 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 6 ч. 1 статті 3 зазначеного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч.1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України Про електронну комерцію).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12 статті 11 Закону України Про електронну комерцію).

Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», яка регламентує підпис у сфері електронної комерції, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

За встановленими судом у цій справі обставинами договір №8006300 від 19.06.2024 року між їх сторонами укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦПК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Отже, враховуючи положення вказаних норм, ТОВ «Факторинг Партнерс»є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем відповідно до умов кредитного договору, що був укладений між первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 .

Таким чином, у зв`язку з порушенням прав позивача внаслідок неповернення кредиту відповідачем, позов слід задовольнити і стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ Факторинг Партнерс»заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 38610,00 грн.

За змістом статті 141ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції № від 13 лютого 2026 року (матеріали електронної справи) позивачем було сплачено 2662,40 грн судового збору.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволенні в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2662,40 грн.

Щодо понесених витрат на правову допомогу в розмірі 13000 грн, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: договір №02-07/2024 від 02.07.2024 про надання правової допомоги, укладений між ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (мат. ел. справи); прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», в якому визначено вартість послуг (мат. ел. справи); заявка на надання юридичної допомоги №855 від 01.01.2026 (мат. ел. справи); витяг з акту № 27 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026 року, відповідно до якого сторони за договором №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року, ТОВ «Факторинг Партнерс», в особі директора Сердійчук Я.Я. та Адвокатське об`єднання АО «Лігал Ассістанс», погодили надання наступних правових послуг Адвокатським об`єднанням Товариству у відповідності до Заявок на надання юридичної допомоги за наступним списком: надання усної консультації з вивченням документів 4000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 9000 грн (мат. ел. справи).

У той же час суду не надано доказів на підтвердження того, що АО «Ліга Ассістанс» надавала ТОВ «Факторинг Партнерс» правову допомогу саме в такому об`ємі який зазначений у заявці та витягу з акта № 27 про надання юридичної допомоги. Позовна заява підписана та всі копії доданих до позовної заяви документи завірені директором ТОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я. Даних про те, що позовну заяву було складено саме АО «Ліга Ассістанс» суду не надано. Акт виконаних робіт в матеріалах справи відсутній. Тому суд приходить до висновку, що АО «Ліга Ассістанс» надало ТОВ « Факторинг Партнерс» лише консультацію.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, що справа розглянута в порядку спрощеного провадження, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також зважаючи на те, що дана цивільна справа не є справою значної складності, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу розмірі 3000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 207, 517, 526, 1048, 1049, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Гедройця Єжи, б. 6, офіс 521) заборгованість за договором №8006300 від 19.06.2024 року в розмірі 38610 (тридцять вісім тисяч шістсот десять) грн. 00 коп., понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. та 40 коп та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На заочне рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.М. Гончаренко