Справа № 401/70/26
Провадження № 2/401/805/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Волошиної Н.Л., за участю секретаря судового засідання Яцини А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Світловодська Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА», Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС»,-

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2026 року представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» в особі директора звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 650,00 грн та понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 січня 2024 року між Товатиством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7516308 на суму 5 000,00 грн.

На виконання умов Кредитного договору 26 січня 2024 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» ініціювало переказ коштів безготівковим зарахуванням через Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК» на платіжну картку № НОМЕР_1 Відповідача. Отже, Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, а відповідач не виконав сої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредиту.

23 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 23.10/24-Ф, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.

16 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 16/05/25-Е, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором на загальну суму 17 650,00 грн.

Станом на дату подання позовної заяви на рахунки Позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості Відповідача за Кредитним договорам, тому загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 17 650,00 грн, яка складається з: 5 000,00 грн - заборгованості по тілу кредиту, 12 650,00 грн - заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. (а.с. 2-10)

Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, призначено судове засідання, в якості третіх осіб без самостійних вимог залучено ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС». (а.с. 152-154)

24 лютого 2026 року судом отримано відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Гармаш А.В. просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по несплаченим відсоткам у розмірі 12 650,00 грн та відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором, є несправедливими, у відповідності до п. 5 ч. 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а визначений позивачем гонорар за надану правову допомогу є штучно завищеним порівняно з реальним обсягом роботи, складністю спору та ціною позову. (а.с. 168-171)

26 лютого 2026 року судом отримано відповідь на відзив, в якому представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» Поляков О.В. підтримав позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на користь позивача заявлену суму заборгованості та понесені судові витрати, при цьому зазначив, що всі нарахування відсотків проводилися в межах погоджених умов Кредитного договору. Уклавши Договір, Позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Договору та Правил, які є невід`ємною частиною до нього. Відповідач отримав екземпляр Договору на власну електронну пошту, а також має вільний доступ до умов Договору на Сайті Первісного кредитора. Інформація надана ТОВ «АВЕНТУС Україна » з дотриманням всіх вимог законодавства, виклавши її в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме Відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». (а.с. 190-196)

У судове засідання представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» не з`явився, з поданням позову позивачем заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. (а.с. 9)

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Гармаш А.В. у судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. (а.с. 184)

Представники третіх осіб ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце проведення судового розгляду повідомлені належним чином, клопотань чи заперечень на адресу суду не надходило. (а.с. 158-159, 185-186)

Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 26 січня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 7516308. За умовами частини 1 Договору сума кредиту склала 5 000,00 грн, кредит надається строком на 350 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів, з стандартною процентною ставкою 2,20 % в день, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 Договору, детальні терміни(дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів) , що є Додатком № 1 до цього Договору, визначено кінцеву дату повернення кредиту 10 січня 2025 року.

За умовами п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

Підписуючи цей Договір, Споживач підтверджує, що перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.1, 2 ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та розміщена на Веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», (далі Правила), що розміщені на Веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. (п. 9.8 Договору)

Сторони домовились, що оригінальний примірник цього Договору вважається отриманим Споживачем, якщо Товариство його направило на електронну адресу вказану Споживачем в Особистому кабінеті/Мобільному застосунку «CreditPlus»/Договорі та/або безпосередньо в Особистий кабінет/Мобільний застосунок «CreditPlus». (п. 9.10 Договору) (а.с. 14-36)

Після прийняття умов Договору про надання споживчого кредиту 26 січня 2024 року відповідач отримав грошові кошти у сумі 5 000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_2 , що емітована на його ім`я та підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20241113-1/1, інформаційною довідкою АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 17 березня 2026 року № БТ/Е-8268 та випискою по картці про рух коштів, в тому числі про зарахування 5 000,00 грн на платіжну картку. (а.с. 56-58, 205-210)

З розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» вбачається, що за кредитним договором № 7516308 від 26 січня 2024 року, укладеним з ОСОБА_1 , станом на 22 жовтня 2024 року рахується заборгованість в розмірі 17 650,00 грн, яка складається з: 5 000,00 грн заборгованості за сумою кредиту, 12 650,00 грн заборгованості по процентам. (а.с. 62-72)

Відповідно до договору факторингу № 23.10/24-Ф від 23 жовтня 2024 року, витягу з реєстру боржників від 23 жовтня 2024 року, акту прийому передачі Реєстру Боржників від 23 жовтня 2024 року та платіжної інструкції від 30 жовтня 2024 року № 166 про оплату за відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 17 650,00 грн, яка складається з: 5 000,00 грн заборгованості за сумою кредиту, 12 650,00 грн заборгованості по відсоткам.(а.с. 85-105)

З договору факторингу № 16/05/25-Е від 16 травня 2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», витягу з реєстру боржників від 16 травня 2025 року, акту прийому передачі Реєстру Боржників від 16 травня 2025 року та платіжних інструкцій від 27 листопада 2025 року та від 28 листопада 2025 року про оплату фінансування за відступлення права вимоги вбачається, що до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 17 650,00 грн, яка складається з: 5 000,00 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту, 12 650,00 грн простроченої заборгованості по відсоткам. (а.с. 106-122)

Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 7516308 від 26 січня 2024 року станом на 01 листопада 2025 року рахується заборгованість у розмірі 17 650,00 грн, яка складається з: 5 000,00 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту, 12 650,00 грн простроченої заборгованості за процентами.(а.с. 123)

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.

Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

За умовами ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати вимоги проти нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Згідно ст. ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому.

Відповідно до ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відступлення права вимоги підтверджується договорами факторингу, витягами з реєстрів боржників до договорів факторингу, які містять інформацію про відповідача (його прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, номер договору, суму заборгованості).

Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач був ознайомлений з умовами договору, який підписав на умовах йому відомих, тобто сторони погодили конкретні умови кредитування, сплату відсотків, що не заперечується відповідачем.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та узгоджені сторонами умови договору, зокрема розміру процентів та строку кредитування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача у заявленому розмірі підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 17 650,00 грн, яка складається з: 5000,00 грн заборгованості за сумою кредиту, 12 650,00 грн заборгованості за процентами.

При поданні позову позивачем заявлено вимогу про відшкодування йому за рахунок відповідача понесених судових витрат, які складаються зі сплаченого судового збору у сумі 2 662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн.

Визначаючи розмір понесених витрат суд виходить з наступного.

За ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи повязані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Верховний Суд у постанові від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18 зазначив, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

На підтвердження понесення позивачем судових витрат на правничу правову допомогу суду представлено докази, а саме: Договір № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» та Адвокатським бюро «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ», Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 7073/10, Додаткову угоду № 5 від 11 вересня 2025 року, Акт прийому-передачі наданих послуг від 01 листопада 2025 року, який включає в себе такі види допомоги:

1) складання позовної заяви до позичальника, яким є ОСОБА_1 - на суму 5 000,00 грн за 2 години;

2) вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є ОСОБА_1 - на суму 1 000,00 грн за 2 години;

3) підготовка адвокатського запиту про зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 - на суму 500,00 грн за 1 годину;

4) підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 - на суму 500,00 грн за 1 годину.

Загальна вартість послуг склала 7 000,00 грн. (а.с. 124-130)

Надаючи оцінку зазначеним вимогам в контексті критерію співмірності та пропорційності таких витрат, суд виходить з наступного.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Так, у своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10 грудня 2009 року, справа «Баришевський проти України» від 26 лютого 2015 року). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02 червня 2014 року, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом з тим, суд враховує, що позовні вимоги ґрунтуються на праві грошової вимоги та кредитних відносинах. За своєю сутністю спірні правовідносини не є складними, а судова практика по такій категорії справ є усталеною і однотипною. Справа є малозначною, її розгляд здійснено судом в судовому засіданні без присутності учасників справи.

Отже, оцінюючи обґрунтованість заяви позивача в контексті положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, обєктивно необхідним на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, суд доходить висновку, що заявлена позивачем сума в розмірі 7 000,00 грн є необґрунтованою, оскільки не відповідає критеріям співмірності заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу позивача з реальним обсягом такої допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг, та критерію реальності таких витрат.

Враховуючи обсяг та зміст позовних вимог, складність справи, обсяг виконаних робіт, докази на підтвердження понесених витрат, суд приходить до висновку про компенсацію витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн, оскільки такий розмір видається пропорційним та обґрунтованим з огляду на складність, обєм справи та зміст процесуальних дій, вчинених адвокатом.

В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 2 662 грн 40 к., яка сплачена позивачем за подання позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 7516308 від 26 січня 2024 року у розмірі 17 650 (сімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят) грн 00 к, що складається з: 5 000 грн 00 к.- заборгованості за сумою кредиту, 12 650 грн 00 к. - заборгованості за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 к. судових витрат на професійну правничу допомогу та 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 к. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхом подання апеляційної скарги в порядку ст.ст. 351-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», , адреса: вул. Юрія Поправки, буд. 6 к. 13, м. Київ;

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА», , адреса: пр. Перемоги, 90-А, м. Київ;

Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», , адреса: бульвар Верховної Ради, 34 офіс 511, м. Київ.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.Л.Волошина