Справа № 375/2259/25
Провадження № 2-о/375/1/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Банах-Кокус О.В.,

за участі секретаря судового засідання Потапенко А.В.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

представник заявника (в режимі ВКЗ) адвокат Федоркін А.В.,

предстаник заінтересованої особи

ОСОБА_2 (режимі ВКЗ) адвокат Єфремова І.І.,

заінтересована особа ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження у приміщенні Рокитнянського районного суду Київської області справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головне управління пенсійного фонду України у Київській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення (перебування фізичної особи на утриманні),

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рокитнянського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головне управління пенсійного фонду України у Київській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення (перебування фізичної особи на утриманні).

На обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що проживала однією сім`єю із ОСОБА_4 , померлим військовослужбовцем з січня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дати його смерті, та перебувала на його утриманні, встановлення факту необхідне для реалізації її соціально-економічних прав, пов`язаних з отриманням соціальних виплат, пенсій, пільг, субсидій, грошової компенсації і т.п.

Ухвалою суду від 17 вересня 2025 року заяву залишено без руху та надано час на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 29 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження з викликом учасників справи.

11 листопада 2025 року від предсавтника заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвоката Єфремовою І.І. через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про залучення в якості заінтересованої особи Міністерство оборони України.

7 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» представником заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвокатом Єфремовою І.І. подано додаткові пояснення - письмові заперечення по справі, в якій вона не погоджується з заявою ОСОБА_1 та просить залишити заяву без задоволення, посилаючись на те, що вимога заявника у цій справі пов`язана з доведенням наявності підстав як для оформлення соціально-економічних прав після смерті ОСОБА_5 , так і для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу.

Також зазначає, що після загибелі ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на отримання одноразової допомоги відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року (в редакції станом на 2 жовтня 2022 року), отримали матір загиблого та його син, а документи заявниці повернуто.

Крім того, представник ОСОБА_2 , адвокат Єфремова І.І., вказує на те, що юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб, а оскільки із змісту заяви та доданих до неї документів вбачається, що встановлення факту перебування на утриманні необхідно для отримання матеріальних виплат та гарантій, передбачених Законами України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та інших, то в даному випадку наявний спір про право.

Представник заявника, адвокат Федоркін А.В. 2 січня 2026 року через систему «Електронний суд» подав до суду заперечення (відповідь на відзив) в яких зазначив, що вважає заперечення подані представником заінтересованої особи Кабули Н.О., необгрунтованими, безпідставними та такими, що не спростовують доводів заяви, з огляду на наступне: Рокитянським районним судом Київської області, справа № 375/504/24 встановлено факт проживання однією сім`єю заявниці та загибло, рішення набрало законної сили; також заперечення заінтересованої особи будуються на хибному ототожненні прав на пенсію та права на одноразову грошову допомогу (ОГД); крім того, посилання на те, що заявниця є працездатною особою, не скасовує факт отримання нею повного матеріального забезпечення від загиблого за його життя. Також звертає увагу суду, що заінтересована особа (син загиблого) є прямим предентентом на отримання (ОГД), його заперечення продиктовані виключно майновим інтересом - бажанням зменшити кількість отримувачів допомоги за рахунок усунення заявниці, яка проживала з його батьком понад 9 років однією сім`єю. Такий інтерес не повинен перешкоджати встановленню об`єктивної істини у справі.

21 січня 2026 року ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області було залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи - Міністерство оборони України.

20 лютого 2026 року від представника Міністерства оборони України Завалюнюк Ж.В. через систему «Електронний суд» надійшли пояснення по справі в яких вона зазначила, що оскільки метою встановлення факту для заявниці є отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця, рішення про виплату якої приймає Міністерство оборони, а тому наявний спір про право. Також зазначила, що заявник не підтверджує відсутність інших заінтересованих осіб, які можуть претендувати на призначення та виплату їм одноразової грошової допомоги, тобто є підстави вважати, що в даному випадку існує спір про право у зв`язку з тим, що одноразова грошова допомога у зв`язку із смертю військовослужбовця призначається та виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та виплату. Крім того, представник Міністерства оборони України вказує на те, що заявницею не надано жодного документу, який би свідчив про перебування на утриманні у загиблого військовослужбовця та не доведення заявницею факту перебування на утриманні. Враховуючи викладене просила відмовити у повному обсязі у задоволенні заявлених вимог ОСОБА_1 .

У судовому засіданні заявник та її представник - адвокат Федоркін А.В. підтримали подану заяву про встановлення факту, що має юридичне значення (перебування фізичної особи на утриманні) та просили задовольнити з підстав зазначених в заяві.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_6 - адвокат Єфремова І.І. заперечила проти задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення (перебування фізичної особи на утриманні) з підстав зазначених в письмових запереченнях на заяву про встановлення факту, що має юридичне значення (перебування фізичної особи на утриманні), зазначила, що син загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 - ОСОБА_2 заперечує факт перебування ОСОБА_1 на утриманні у ОСОБА_4 .

Заінтересована особа - ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення (перебування фізичної особи на утриманні).

Судом поставлено на обговорення питання, щодо залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення (перебування фізичної особи на утриманні), оскільки син ОСОБА_4 заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення (перебування фізичної особи на утриманні), а отже вбачається спір про право.

Представник заявниці - адвокат Федоркін А.В. заперечував проти залишення заяви без розгляду, посилаючись на відсутність спору про право.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_6 - адвокат Єфремова І.І. просила залишити заяву про встановлення факту, що має юридичне значення (перебування фізичної особи на утриманні) без розгляду, оскільки вбачається спір про право. Додала, що в разі задоволення заяви ОСОБА_1 буде перерозподілено розмір грошової допомоги, проти чого заперечує ОСОБА_6

ОСОБА_3 заперечила проти залишення заяви без розгляду.

Інші заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, будучи у встановленому законом прядку повідомленими про день та час розгляду справи.

Вислухавши заявника, її представника, представника заінтересованої особи ОСОБА_7 , заінтересовану особу ОСОБА_3 дослідивши заяву та додані до неї документи, суд вважає її такою, що підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статтей 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Статтею 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Згідно з положеннями частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Процесуальний закон передбачає умови, за яких в окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають установленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини 2 статті 293 ЦПК).

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Такий правовий висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, поняття "спір про право" пов`язане виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право.

Право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення) (стаття 16-1 Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції станом на 2 жовтня 2022 року, день загибелі ОСОБА_4 ).

Отже, в таких справах спір може виникнути лише між суб`єктами отримання одноразової грошової допомоги, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів. Саме для таких цілей процесуальним законодавством (частина шоста статті 294, частина четверта статті 315 ЦПК України) передбачено, що факт перебування фізичної особи на утриманні може розглядатись у позовному провадженні у порядку цивільного судочинства.

Зазначене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 11 лютого 2026 року у справі № 308/17634/23, провадження № 14-40цс25.

Так, син загиблого ОСОБА_6 заперечує проти встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні військовослужбовця ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що така заява пов`язана з визнанням права на виплати, передбаченими законодавством про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, компенсацій та гарантій, та впливає на його права та обов`язки, у зв`язку з чим просить суд вказану заяву залишити без задоволення.

Суд зазначає, що заява про встановлення факту перебування на утриманні може розглядатися за правилами окремого провадження у разі відсутності спору, водночас син померлого військовослужбовця заперечує проти задоволення заяви.

Отже, факт, про встановлення якого просить заявник, не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки судом встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

За приписами частини 4 статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Оскільки встановлення факту перебування заявника на утриманні потрібно заявнику для отримання виплат, передбачених законодавством про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, на яке претендують родичі військовослужбовця, суд доходить висновку, що наявний спір про право, який в порядку окремого провадження розгляду не підлягає, а підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 260, 293, 315 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головне управління пенсійного фонду України у Київській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення (перебування фізичної особи на утриманні) - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 30 березня 2026 року.

Суддя О.В. Банах-Кокус