УХВАЛА

19 січня 2026 року

м. Київ

справа № 372/5505/23

провадження № 61-11879ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Здоровий Дух», в інтересах якого діє адвокат Пурлінський Дмитро Юрійович, на постанову Київського апеляційного суду від 3 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Здоровий Дух» про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Здоровий Дух», в інтересах якого діяв адвокат Пурлінський Д. Ю., на офіційну електронну пошту Верховного Суду направило касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 3 липня 2025 року, повний текст якої складено

4 липня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 18 вересня 2025 року касаційну скаргу повернено заявнику, оскільки касаційну скаргу було подано не у визначений процесуальним законом спосіб.

21 вересня 2025 року ТОВ «Здоровий Дух», в інтересах якого діє адвокат

Пурлінський Д. Ю., у підсистемі «Електронний суд» сформувало касаційну скаргу, зареєстровану судом 22 вересня 2025 року, на постанову Київського апеляційного суду від 3 липня 2025 року, повний текст якої складено 4 липня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 10 жовтня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення її недоліків, а саме для подання виправленої касаційної скарги, оформленої у відповідності до вимог статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), та доказів направлення скарги учасникам справи; подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення та доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, а також надання доказів сплати судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Роз`яснено заявнику, що якщо заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, не буде подано заявником у зазначений строк, це є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

У разі невиконання у встановлений судом строк інших вимог ухвали скарга вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню.

На виконання вимог ухвали представник заявника за допомогою підсистеми «Електронний суд» направив до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, до якої долучено пояснення щодо пропущення строку на касаційне оскарження; також представником подано до суду заяву про усунення недоліків, до якої долучено касаційну скаргу у новій редакції та докази надсилання її копії іншим учасникам справи, документ про сплату судового збору.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Так, процесуальний строк, зокрема строк на касаційне оскарження, у разі повторного подання касаційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:

- первісне звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на касаційне оскарження;

- повторне подання касаційної скарги відбулось в межах строку касаційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на касаційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з касаційною скаргою;

- доведено, що повернення попередньо поданих касаційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду касаційної інстанції та не могли бути усунені скаржником;

- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.

Вказаний висновок щодо поновлення процесуальних строків викладений Верховним Судом в постанові від 24 липня 2023 року у справі № 200/3692/21

(провадження № К/990/17155/23).

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, касаційний суд враховує, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і, які не залежали від волі та поведінки особи, причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У випадку, якщо суди обмежуються вказівкою на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку, вони не вказують чітких підстав такого поновлення.

У постанові Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі № 560/14349/23 зазначено, що Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася до суду, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 3 липня 2025 року, повний текст складено 4 липня

2025 року, первісне звернення до суду з касаційною скаргою відбулось 17 вересня 2025 року, тобто поза межами передбаченого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, а саме після спливу двох місяців з дня складення повного судового рішення та його надсилання до електронного кабінету товариства 7 липня 2025 року.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження представник заявника вказує, що до його електронного кабінету оскаржувана постанова не надходила, також апеляційний суд не надсилав судове рішення йому засобами поштового зв`язку. Повний текст оскаржуваної постанови представник заявника отримав 11 вересня 2025 року на електронну пошту. Електронний кабінет ТОВ «Здоровий Дух» зареєстровано 2 лютого 2024 року під час процедури зміни адвокатів (з адвоката ОСОБА_3 на адвоката Пурлінського Д. Ю.). У зв`язку з відсутністю належної комунікації між представниками адвокат

Пурлінський Д. Ю. не був обізнаний про наявність у товариства електронного кабінету.

Водночас директор товариства ОСОБА_4 , покладаючись на фаховість адвоката Пурлінського Д. Ю., вважав, що вся офіційна кореспонденція у цій справі надходить безпосередньо представнику, тому не здійснював самостійний моніторинг кабінету юридичної особи у підсистемі «Електронний суд».

Водночас у письмових поясненнях керівник товариства зазначив, що у лютому

2024 року відбулась зміна представника у цій справі. Електронний кабінет товариство зареєструвало у період зміни адвокатів 2 лютого 2024 року, при цьому теперішній представник не був обізнаний про наявність у товариства електронного кабінету. Був впевнений, що процесуальні документи у цій справі надходять саме адвокату. Вказує, що після залишення касаційної скарги без руху перевірив електронний кабінет товариства та виявив надходження оскаржуваної постанови в розділі «Мої справи». До 18 грудня 2025 року не перевіряв надходження повного тексту судового рішення, оскільки покладався на професійну правничу допомогу адвоката та був переконаний, що всі процесуальні документи надходять безпосередньо до електронного кабінету представника. Вважає, що пропуск строку на касаційне оскарження стався внаслідок об`єктивного збігу обставин, а саме покладення обов`язків щодо супроводу справи на адвоката Пурлінського Д. Ю. та ненадходження повної постанови суду апеляційної інстанції до електронного кабінету представника, а також неотримання відповідного судового рішення засобами поштового зв`язку, що, як наслідок, унеможливило подання касаційної скарги з дотриманням строку на касаційне оскарження.

Відповідні доводи касаційній суд сприймає критично, оскільки вони не можуть вважатися поважними причинами, які дійсно б перешкоджали звернутися в передбачений законом строк до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 14 ЦПК Українисуд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята частини п`ятої

статті 272 ЦПК України).

Згідно з частиною шостою статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Долученими до заяви про поновлення строку на касаційне оскарження роздруківками з електронного кабінету товариства підтверджено, що оскаржувану постанову заявнику доставлено до електронного кабінету 7 липня 2025 року, та саме з цієї дати починається відлік строку на касаційне оскарження судового рішення. Проте первісне звернення до суду з касаційною скаргою відбулося зі спливом значного проміжку часу (два місяці).

Так, звернення до касаційного суду з касаційною скаргою є правом сторони, а не обов`язком, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків, встановлених нормами ЦПК України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд сприймає критично доводи представника про те, що йому не було відомо про наявність у товариства зареєстрованого електронного кабінету, оскільки адвокат, надаючи професійну правничу допомогу, має бути обізнаним про вимогу процесуального закону щодо реєстрації юридичними особами електронного кабінету; при цьому представник не був позбавлений можливості перевірити наявність у його довірителя зареєстрованого електронного кабінету (надіславши запит на отримання інформації про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС

у підсистемі «Електронний Суд»).

У постанові від 9 березня 2026 року у справі № 903/799/25 Верховний Суд зазначив, що, зареєструвавши електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» з використанням кваліфікованого електронного підпису (КЕП) директора,

ТОВ «Бізнес-Рейс» як юридична особав особі її керівника (директора) та/або іншого відповідального працівника (представника), якому могли бути надані необхідні права доступу, мало усвідомлювати, що будь-які документи у справах, у яких підприємство бере участь або може брати участь, будуть надсилатись йому саме в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету.

Отже, зареєструвавши електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» 2 лютого 2024 року, ТОВ «Здоровий Дух» в особі його керівника

повинно було з певною періодичністю вживати заходи для перевірки повідомлень, направлених до його електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд», а отже керівник товариства не міг розраховувати на отримання процесуальних документів від суду виключно представником.

Крім того, пунктом 38 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Вищою радою правосуддя рішенням від 17 серпня 2021 року

№ 1845/0/15-21, передбачено, що інформація про надходження до Електронного кабінету відомостей та документів про результати розгляду справ додатково може надсилатися користувачу у вигляді повідомлення на електронну пошту. Дані про електронну пошту зазначаються користувачем у профілі його Електронного кабінету.

Отже, директор товариства мав можливість скористатися додатковим функціоналом в підсистемі «Електронний суд», налаштувавши отримання інформації про надходження до електронного кабінету відомостей та документів про результати розгляду справ також на електронну пошту, доступ до якої не залежить від використання електронного цифрового підпису.

Також Верховний Суд звертає увагу, що інформація про стан судових справ є відкритою, і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення, зокрема, за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - Реєстр).

Повнупостанову зареєстровано в Реєстрі 5 липня 2025 року, 8 липня 2025 року забезпечено надання загального доступу, тому представник заявника мав можливість вчасно ознайомитись з її змістом,і відповідно, здійснити необхідні від нього дії для подання касаційної скарги з дотриманням строку на касаційне оскарження.

Принагідно звернути увагу, що неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку адвоката, виникнення організаційних складнощів у нього для своєчасного подання скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настають у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю представника за неналежне виконання своїх професійних обов`язків.

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (стаття 44 ЦПК України).

Учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу самостійно цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії,

№ 11681/85, § 35).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подання скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня

2010 року у справі Перетяка і Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34).

Ураховуючи викладене, касаційний суд визнає зазначені представником заявника підстави для поновлення строку на касаційне оскарженнянеповажними.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Здоровий Дух», в інтересах якого діє адвокат Пурлінський Дмитро Юрійович, на постанову Київського апеляційного суду від 3 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Здоровий Дух» про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська