Справа № 180/502/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючої - судді Тананайської Ю.А., за участю секретаря судового засідання Павлович Н.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» про заміну вибулої сторони стягувача у виконавчому провадженні ,

В С Т А Н О В И В

ТОВ «Фінансова компанія «Позика» звернулося з заявою про заміну вибулої сторони стягувача у виконавчому провадженні з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» , оскільки на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. перебуває виконавче провадження № 67148363, відкрите згідно виконавчого напису № 33965, вчиненого 21 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 46488 гривень 60 копійок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» . 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01 , згідно якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» , а ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» набуло право вимоги заборгованості до Боржника. 5 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01 , згідно якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» , а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до Боржника в сумі 45288 грн.60 коп. 16 жовтня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Позика» було укладено Договір факторингу № 161025-01-ОФ , згідно якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Позика» , а ТОВ «ФК «Позика» набуло право вимоги до Боржника.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у спосіб, передбачений чинним законодавством.

В поданій заяві про заміну сторони у виконавчому провадженні міститься прохання про проведення розгляду вказаної заяви за відсутності представника Заявника.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За наведених обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності сторін, оскільки згідно п. 2 ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 442 Цивільного процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частина 2 статті 442 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Згідно з частиною 2 статті 15 цього Закону, стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Виконавчий напис нотаріуса, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», є виконавчим документом.

Згідно з частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Верховний Суд у постанові від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17 надав правовий висновок, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям.

Підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення, і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального і випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав і обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї зі сторін і полягає у вступі на її місце її правонаступника. У даному випадку визначальною умовою є саме факт правонаступництва, тобто передача прав та обов`язків (адміністративної компетенції) однієї особи іншій.

Зі змісту статті 55 ЦПК України вбачається, що процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні, зокрема у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні.

У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд зазначає, що для підтвердження факту відступлення права вимоги заінтересована сторона повинна надати суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі.

Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази, що підтверджують оплату за договором.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17 та від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012.

Відповідно до змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 190/2119/14-ц, від 15 серпня 2018 року. Аналогічні висновки містяться і у постанові Верховного Суду від 29.03.2021 у справі № 2-5356/10. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду у справі № 190/2119/14-ц, від 15 серпня 2018 року, у справі № 643/4902/14-ц, від 05.12.2018.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 369/13444/20 від 10.09.25 наголошує на тому, що під час розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому листі (сторони виконавчого провадження, сторони у справі) суд не може виходити за межі вирішуваного процесуального питання та констатувати (встановлювати) недійсність договору відступлення прав вимоги, який не є нікчемним (недійсним згідно з приписом закону) або не визнаний судом недійсним за наслідками вирішення відповідного спору.

У висновку ВПВС також зазначено, що суд має перевірити дотримання сторонами умов договору відступлення права вимоги, з якими вони пов`язували факт переходу права вимоги до боржника. Наведене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постанові від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10, про те, що для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідні відповідні первинні документи, які підтверджують факт вибуття особи з матеріальних правовідносин та перехід її прав і обов`язків до іншої особи - правонаступника.

У пункті 132 постанови від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача.

Отже, суд повинен надати оцінку саме наявності у кредитора права вимоги та його чинності (неприпинення) на момент подання заяви про заміну стягувача у виконавчому листі. Зокрема, суд має з`ясувати, чи не настали визначені законом чи договором підстави для припинення зобов`язання (наприклад, його належне виконання), що матиме наслідком відсутність у первісного кредитора права вимоги до боржника.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно ч. 1 ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

За наявними матеріалами справи судом встановлено, що виконавче провадження №67148363, стягувачем у якому вказане ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», боржником є ОСОБА_1 ,, було відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. 18.10.2021 на підставі виконавчого напису № 33965, виданого 21.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною. Сума заборгованості 46488 грн.60коп. Наразі стан виконавчого провадження - відкрито.

Водночас копію Кредитного договору №202798353, який укладений 4.09.2020 між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заявник не додав. Не долучено до заяви жодних розрахунків заборгованості ОСОБА_1 за цим договором, при цьому в Реєстрах прав вимог зазначені різні суми боргу. Також не надано виконавчого напису відповідно до якого відкрито виконавче провадження №67148363.

Відтак, суду не надано належних та допустимих доказів того, що на підставі виконавчого напису №33965, вчиненого 21.05.2021 з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» стягнута заборгованість саме за кредитним договором №202798353 від 4.09.2020.

Відповідно до п. 5.1.1.-5.1.2. договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 який був укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) і ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор), Клієнт зобов`язаний згідно письмового запиту фактора надати копії, належним чином посвідчених кредитних договорів та всіх додатків до нього, що підтверджують право вимоги, що були передані фактору відповідно до умов цього Договору по боржниках, перелік яких наведено у запиті. Передача наведених у цьому пункті Договору документів підтверджується відповідним актом приймання - передачі, що підписується уповноваженими представниками сторін, на вимогу Клієнта. При підписанні Сторонами Реєстру прав вимог, Клієнт зобов`язаний передати Фактору документи (Кредитні договори з додатками) шляхом направлення електронного листа на вказану адресу.

Відповідно до п.5.1.1. Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (Фактор) і ТОВ «Таліон Плюс» (Клієнт), Клієнт зобов`язаний при підписанні сторонами Реєстру прав вимог, передати Фактору документи (кредитні договори з додатками) шляхом направлення електронного листа на вказану адресу Фактора.

Згідно п. 4.1. договору факторингу №161025-01-ОФ від 16.10.2025 укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Позика» (Фактор) і ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (Клієнт), Клієнт зобов`язаний надати документацію по боржниках, зазначених в реєстрі боржників протягом 360 календарних днів з моменту підписання акта прийому - передачі реєстру боржників, але в будь-якому разі не раніше дня сплати фактором суми фінансування. На підтвердження передачі документації сторони підписують акт приймання - передачі матеріалів кредитних справ, в документальному та електронному вигляді, за формою передбаченою додатком 3 до даного договору. Згаданий акт до матеріалів справи не додано.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.10.2023 у справі № 756/8056/19).

Твердження заявника про те, що він позбавлений можливості отримати копію виконавчого напису, оскільки не має процесуального статусу стягувача до винесення судом ухвали про заміну первісного стягувача на його правонаступника, суд оцінює критично, адже за договором факторингу №161025-01-ОФ від 16.10.2025, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Позика» (Фактор) і Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» (Клієнт), Клієнт зобов`язаний надати документацію по боржниках, зазначених в реєстрі боржників. Іншими договорами факторингу, також було передбачено передачу документів, які підтверджують право грошової вимоги до боржників. Якщо договори факторингу були виконані сторонами не належним чином, врегулювання цих питань між сторонами має відбутися у спосіб передбачений укладеними договорами та відповідно до вимог чинного законодавства.

Тобто, заявник не надав первинних документів, на основі яких суд повинен здійснити оцінку саме наявності у кредитора права вимоги до ОСОБА_2 . Також перед судом не порушувалося питання про сприяння в отриманні таких доказів.

Крім того, заявником не надано доказів на підтвердження оплати Фактором Клієнту за відступлення Права вимоги на умовах укладених договорів факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, №05/0820-01 від 05.08.2020 та №161025-01-ОФ від 16.10.2025.

Враховуючи, що заявником не надано належних, допустимих та достатніх доказів переходу права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», а в подальшому від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та, у свою чергу, від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «Позика», суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258-260, 354, 442, 446 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, боржник ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні - відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 30.03.2026

Суддя: Ю. А. Тананайська