Справа № 490/2731/26
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Коренко Т.В. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя.

Позов обгрунтований тим, що в період шлюбу за спільні кошти було набуто спірне майно, а саме: 22 травня 2007 року подружжям був придбаний автомобіль марки DAF 45, 1998 року виписку, який був зареєстрований за Відповідачем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 подружжям був придбаний автомобіль марки MAZDA 6, 2008 року випуску, який був зареєстрований за Відповідачем - ОСОБА_2

Загальна вартість спільного майна подружжя складає 964 000 грн., де частка майна ОСОБА_1 складає 482 000 грн.

Позивачка зверталась до Відповідача щодо добровільного, договірного врегулювання питання, але Відповідач не проявляв згоди на мирне вирішення спору щодо поділу спільного майна, заперечує проти поділу майна та вважає, що автомобілі є його власністю і користуватися ними має право лише він без надання компенсації Позивачу, тому у подружжя виник спір щодо поділу всього спільного майна.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 19.05.2026 року відкрито провадження у справі.

Позивач через свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на транспортний засіб автомобільної марки DAF 45, 1998 року випуску, VIN код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Накласти арешт на транспортний засіб автомобільної марки MAZDA 6, 2008 року випуску, VIN код НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Заяву про забезпечення позову представник позивача мотивував тим, що від ОСОБА_2 в адресу Заявниці неодноразово були «погорози», що вищевказані транспортні засоби він має намір продати або відчужити третій особі без дозволу, без відома та участі ОСОБА_1 . Позивач вважає, , що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення вимог позивача, що призведе до порушення її прав, і за таких обставин, заява про вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованою

Дослідивши заяву та подані до неї матеріали, суд дійшов висновку що вона є обґрунтованою і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно довідки від 18.10.2023 року №4801- вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 взято на облік внутрішньо переміщеної особи. Фактичне місце проживання/перебування : АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є запобігання ускладненню або унеможливленню виконання можливого рішення суду. Заявлений вид забезпечення позову є обґрунтованим, оскільки у разі відсутності арешту на вказане майно існує реальна загроза його відчуження власником на користь третіх осіб, що в подальшому може призвести до неможливості виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене та враховуючи предмет спору, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, тому що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту належного відповідачу рухомого майна може призвести до неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Враховуючи предмет позову та вимоги чинного законодавства, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, а саме на транспортний засіб автомобільної марки DAF 45, 1998 року випуску, VIN код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) та на транспортний засіб автомобільної марки MAZDA 6, 2008 року випуску, VIN код НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , що належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ).

Такий спосіб забезпечення позову цілком відповідатиме суті заявлених вимог, не буде надмірним обмеженням прав відповідача, оскільки останній не позбавляється права володіння та користування цим рухомим майном, заходи обмеження носять тимчасовий характер.

На підставі викладеного та керуючись ст.149-154, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Коренко Т.В. про забезпечення позову задовольнити.

Накласти обтяження у вигляді арешту (заборони відчуження) на транспортний засіб автомобільної марки DAF 45, 1998 року випуску, VIN код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ).

Накласти обтяження у вигляді арешту (заборони відчуження) на транспортний засіб автомобільної марки MAZDA 6, 2008 року випуску, VIN код НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , що належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ).

Направити копію ухвали заявникові для пред`явлення до примусового виконання та в РЕГІОНАЛЬНИЙ СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР ГСЦ МВС В Одеській, Миколаївській та Херсонській областях ( 6514, Україна, місто Одеса, вул.Академіка Корольова, 5 ) - для виконання

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

На ухвалу протягом 15 днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

СУДДЯ О. А. ГУДЕНКО