Справа № 462/3660/25
Провадження 2/465/1248/26
РІШЕННЯ

Іменем України

27.03.2026 року м. Львів

Франківського районного суду м. Львова в складі:

головуючого-судді Мартьянової С.М.

при секретарі судового засідання Штокало С.-М. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Львова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

УСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», в особі свого представника, звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитним договором.

Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що 20.07.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту №02226-07/2023, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 5600,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користуванням кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору.

Відповідач в свою чергу, не виконав умов кредитного договору.

Відповідно до п.п.1.6 Кредитного договору кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.

На підтвердження виконання Товариством зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором надається повідомлення про успішне перерахування коштів за кредитним договором №02226-07/2023 від 20.07.2023.

ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» не створює окремий рахунок для споживача, а надає кошти на уже існуючий, а отже, не може мати доступу до такого рахунку аби отримати інформацію щодо вчинених фінансових операцій.

29.01.2024 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» керуючись главою 47 ЦК України, уклали договір факторингу №29012024-1 від 29.01.2024.

Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст.. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №02226-07/2023 від 20.07.2023.

Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить 29257,00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 5600,00 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 23657,00 грн.; заборгованість за неустойкою 0,00 грн.

У зв`язку з вищевикладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даними позовними вимогами.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 10.06.2025 року справу за позовом представника ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» - Усенко Михайла Ігоровича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за територіальною юрисдикцією на розгляд Франківського районного суду м. Львова.

Згідно супровідного листа Залізничного районного суду м. Львова від 12.06.2025 цивільна справа надійшла до Франківського районного суду м. Львова 19.06.2025.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2025 головуючим суддею визначено Мартьянову С.М.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 23.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено проведення засідання.

19.09.2025 на електрону пошту суду від відповідача надійшли пояснення по справі, в яких він просив суд у разі задоволення позову обмежити суму до стягнення лише тими коштами, які дійсно були отримані, без нарахованих відсотків. А також зазначає, що відповідач визнає обґрунтованість частини заборгованості лише в межах отриманих коштів (тіла кредиту), без нарахованих санкцій, і готовий добровільно погасити тіло кредиту. Заперечує проти нарахованих відсотків, оскільки вони не підтверджені належними доказами та порушують принцип справедливості.

24.11.2025 на електрону пошту суду від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі, а саме він зазначив, що не заперечує, що в минулому користувався послугами позивача і отримував певні грошові кошти, а саме тіло кредиту. Крім того, позивачем не було надано суду первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які підтверджують суму заборгованості 5600,00 грн. за кредитним договором, та взагалі факт видачі кредитних коштів за кредитним договором.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про підтримання позовних вимог, проти ухвалення рішення не заперечував, а також просив проводити розгляд справи у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, на електрону пошту суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, проте розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням відповідача по справі. В матеріалах справи містяться письмові пояснення відповідача, що фактично є відзивом на позовну заяву.

Отже, суд не вбачає поважності причин для відкладення розгляду справи та вважає за можливим розглянути справу за наявними у справі доказами у відсутності сторін по справі.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20.07.2023 в електронній формі згідно норм Закону Україну «Про електронну комерцію» був укладений кредитний договір №02226-07/2023 між первинним кредитором ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем ОСОБА_1 , за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5600,00 грн. строком на 360 днів.

Вказаний договір був підписаний особисто відповідачем одноразовим ідентифікатором W7026.

Згідно із довідкою ТОВ «Стар Файненс Груп» про ідентифікацію відповідача ОСОБА_1 ідентифікований ТОВ «Стар Файненс Груп», як позичальник за укладеним договором, оскільки акцептував підписавши 20.07.2023 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора направленого на номер телефону відповідний договір (W7026).

Заява-анкета Клієнта на отримання фінансового кредиту №02226-07/2023 від 20.07.2023 містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем ОСОБА_1 у ТОВ «Стар Файненс Груп».

На підтвердження виконання ТОВ «Стар Файненс Груп» зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором в матеріалах справи міститься повідомлення про успішне перерахування коштів за кредитним договором №02226-07/2023 від 20.07.2023.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №02226-07/2023 від 20.07.2023 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед позивачем становить 29257,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 5600,00 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 23657,00 грн.; заборгованість за неустойкою 0,00 грн.

29.01.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу №29012024-1, відповідно до умов якого та у відповідності до ст.512 ЦК УкраїниТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Стар Файненс Груп», в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №02226-07/2023 від 20.07.2023.

Згідно з платіжною інструкцією №74825 від 29.01.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 29.01.2024 сплатило на користь ТОВ «Стар Файненс Груп» 2025297,62 грн. за відступлення прав вимоги згідно Договору відступлення прав вимоги №№29012024-1 від 29.01.2024.

Акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 29 січня 2024 року до Договору факторингу №29012024-1 від 29.01.2024 підписано ТОВ «Стар Файненс Груп» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 29.01.2024.

Отже, з укладенням кредитного договору у позичальника виник обов`язок повернути ТОВ «Стар Файненс Груп» кредит та відсотки за договором у строки та в розмірах чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками.

При укладенні договору сторони керувалися ч. 1ст. 634 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

ТОВ «Стар Файненс Груп» свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши йому, визначені договором кредитні кошти, натомість відповідач ОСОБА_1 взяті на себе за договором зобов`язання перед ТОВ «Стар Файненс Груп» не виконав, оскільки не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, та проценти за користування кредитом.

У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідачки перед ТОВ «Стар Файненс Груп», утворилась заборгованість.

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є новим кредитором за кредитним договором №02226-07/2023 від 20.07.2023 на підставі укладеного між ним та ТОВ «Стар Файненс Груп» Договору факторингу № 29012024-1 від 29.01.2024. Відтак, у нього виникло право вимоги до відповідача.

16 травня 2025 року позивач направив відповідачу ОСОБА_1 претензію за вих. №23332042 з вимогою погасити перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» протягом 7 днів заборгованість за Кредитним договором №02226-07/2023 від 20.07.2023 в сумі 29257,00 грн. Проте зазначена вимога позивача залишена без реагування та задоволення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, щодо дійсності якого заперечує відповідач, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Крім того, самим відповідачем не заперечується факту отримання кредитних коштів та користування ними.

Відповідно до п. 1.4.1 Договору, процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2. цього Договору.

Згідно п. 3.1 Договору, сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач безпідставно посилається на п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, оскільки позивач нараховує проценти за користування кредитом (фінансові витрати), що не є штрафними санкціями.

Суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості в загальній сумі 29257,00 грн. за кредитним договором такими, що засновані на законі, оскільки відповідачем не заперечується факт користування кредитними коштами, та відповідач не виконав умови договору та має заборгованість, тому повинен відповідати за порушення взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до частини 1статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 2-4статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України(а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.

При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини 3статті 137 ЦПК України(у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини 3статті 141 цього Кодексу(у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

Тобто критерії, визначені частиною 4 статті 137 ЦПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини 4статті 141 цього Кодексу.

З матеріалів справи убачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання юридичних послуг №0103 від 01 березня 2024 року, детальний опис надання послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 01 березня 2024 року від 09.05.2025 року; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1266140 від 01.03.2024, замовлення до Договору про надання правової (правничої) допомоги №0103 від 01 березня 2024 р. від 15.04.2025 року, рахунок на оплату від 25 квітня 2025 року на суму 7000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. є співмірними із предметом позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 12, 13, 78, 81, 83, 141, 247, 259,263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової Компанії «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №02226-07/2023 від 20.07.2023 в розмірі 29257 (двадцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят сім) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової Компанії «Кредит-Капітал» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», , місцезнаходження за адресою: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 27.03.2026.

Суддя Мартьянова С.М.