ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9901/25
провадження № 2/753/1112/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18 березня 2026 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Сирбул О. Ф.
при секретарі Парубець А. О.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_4 про припинення права власності і скасування державної реєстрації права власності на квартиру, -
13.05.2025 ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_3 ), треті особи: Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_4 про припинення права власності і скасування державної реєстрації права власності на квартиру, у якому просив: припинити право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 ; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.06.2021 у справі № 753/6287/19 задоволено позов ОСОБА_2 , визнано недійсним Договір відступлення до Інвестиційного договору № 1035/2-1/199 від 14.04.2015, укладений 18.04.2017 між ПАТ Фонд «Істейт», ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , визнано недійсним Договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 20.04.2016 р. між ПАТ Фонд «Істейт» і ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванчик І. І., визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Постановою Київського апеляційного суду від 22.12.2021 р. задоволено апеляційну скаргу ПАТ Фонд «Істейт», скасовано рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17.06.2021 у частині визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину квартири, у цій частині відмовлено у задоволенні позову, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін; закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 . Постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 09.08.2023 задоволено касаційну скаргу ОСОБА_2 , скасовано постанову Київського апеляційного суду від 22.12.2021 в частині вирішення позовних вимог про визнання права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 і залишено в цій частині в силі рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17.06.2021. Рішенням від 17.12.2024 № 76676980 державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відмовив в проведенні реєстраційних дій щодо реєстрації права власності ОСОБА_2 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17.06.2021 у справі № 753/6287/19 на тій підставі, що спочатку має бути скасована реєстрація права власності на вказану квартиру за ОСОБА_3 за рішенням суду, лише потім можна буде зареєструвати право власності ОСОБА_2 на частину цієї квартири. Недійсність договору купівлі-продажу від 20.04.2017, за яким ОСОБА_3 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 , визнано рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.06.2021 у справі № 753/6287/19. Отож, для захисту прав ОСОБА_2 суд має ухвалити рішення про припинення права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17.06.2021 у справі № 753/6287/19. Таке рішення суду буде підставою для реєстрації права власності ОСОБА_2 .
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2025 визначено головуючого суддю Сирбул О. Ф.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.06.2025 року позовну заяву залишено без руху.
18.06.2025 від представника позивача до суду надійшла заява про відвід судді.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.06.2025 заяву представника позивача про відвід судді визнано необґрунтованою та передано до канцеляції суду для визначення судді для розгляду заяв и про відвід судді відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України.
18.06.2025 від представника позивача до суду надійшла заява про продовження строку на усунення недоліків, визначених ухвалою суду від 11.06.2025.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.06.2025 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про відвід судді.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.06.2025 заяву представника позивача про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви задоволено частково, продовжено позивачеві процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви в термін до 25.06.2025 включно.
23.06.2025 від представника позивача до суду надійшла заява на виконання ухвали суду від 11.06.2025.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25.06.2025 позовну заяву повернуто.
Постановою Київського апеляційного суду від 14.11.2025 апеляційну скаргу представника позивача задоволено, ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 26.06.2025 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.12.2025 вказану цивільну справу передано головуючому судді Сирбул О. Ф.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.12.2025 цивільну справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.
У підготовчому судовому засіданні 20.01.2026 представник позивача підтримав позовні вимоги.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.01.2026 закрито підготовче засідання, призначено справу до розгляду по суті.
Судове засідання 10.02.2026 відкладено у зв`язку з неявкою відповідача та третіх осіб чи їх представників. Про дату, час та місце розгляду справи всі учасники справи були повідомлені належним чином.
У судовому засіданні 04.03.2026 представник позивача оголосив вступне слово, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Позивач, відповідач та треті особи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У судовому засіданні було оголошено перерву.
У судовому засіданні 18.03.2026 представник позивача просив поновити строк на долучення доказів та долучити доказ до матеріалів справи. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.03.2026, яка занесена до протоколу судового засідання, вказане клопотання представника позивача задоволено, згідно з приписами ст. 127 ЦПК України поновлено строк на подачу доказів та згідно з приписами ст. 83 ЦПК України долучено надані документи до матеріалів справи. Разом з тим, представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. У судових дебатах представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Позивач, відповідач та треті особи у судове засідання 18.03.2026 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані у справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справи з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до пп. 6, 19, 40 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.
Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває розділ в Державному реєстрі прав та/або вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права, обтяження речових прав.
Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком, крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту.
Як вбачається із матеріалів справи, у провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 753/6287/19 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ІСТЕЙТ», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванчик Ірина Іванівна, про визнання недійсним договору відступлення права вимоги, договору купівлі-продажу та визнання права власності.
У ході розгляду вказаної судової справи встановлено наступні обставини. Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.04.2006, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.11.2016 було розірвано. 14.04.2015 між ОСОБА_4 та ПАТ «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Істейт» укладено інвестиційний договір №1035/2-1/199, відповідно до якого Фонд зобов`язується забезпечити будівництво будинку, його введення в експлуатацію та після оформлення та реєстрації права власності Фонду на об`єкт, передати об`єкт у власність інвестора в порядку, що встановлений договором. Інвестор зобов`язується забезпечити інвестування об`єкта шляхом здійснення інвестиційних внесків (попередньої оплати вартості об`єкта) на умовах, в обсягах та в строки, що передбачені цим договором, а після оформлення і реєстрації права власності Фонду на об`єкт, отримати об`єкт у власність у порядку, що встановлений цим договором). Об`єктом договору є житлова квартира АДРЕСА_3 , загальна проектна площа 66,7 кв. м. Житловий будинок проектний номер № 5 у складі будівництва житлово-рекреаційного комплексу з паркінгами між пр. М. Бажана та АДРЕСА_4 . Розмір інвестиційних внесків за об`єкт на момент укладення укладенні цього договору визначений Фондом та в будь якому разі не може бути меншим від суми в українських гривнях що складає 1 767 550,00 грн. Згідно п. 2.2 Інвестиційного договору Фонд зобов`язався забезпечити будівництво будинку, його введення в експлуатацію та після оформлення і реєстрації права власності Фонду на об`єкт, отримати об`єкт у власність у порядку, що встановлений цим Договором. Відповідно до п. 2.3 Інвестиційного договору інвестор зобов`язався забезпечити інвестування об`єкта шляхом здійснення інвестиційних внесків (попередньої оплати вартості об`єкта) на умовах, в обсягах та в строки, що передбачені цим Договором, а після оформлення і реєстрації права власності Фонду на об`єкт, отримати об`єкт у власність у порядку, що встановлений цим Договором. Пунктом 4.1 Інвестиційного договору встановлено обсяги та строки інвестування інвестором об`єкта. Остання редакція цього пункту Договору викладена у п. 3.6.2 укладеного 18.04.2016 Фондом, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 договору відступлення до Інвестиційного договору: «Інвестор сплачує Фонду інвестиційні внески (попередню оплату за Об`єкт) в наступному порядку: -1767550 грн. без ПДВ в термін до 07.07.2015 року; -1000 грн. в термін до 25.04.2016 року включно". Пунктом 5.5 вказаного договору визначено, що у разі якщо інвестор хоче передати третій стороні свої права та зобов`язання, передбачені цим договором, інвестор звертається до фонду із заявою про зміну сторони цього договору. В разі погодження фондом такої зміни, сторони укладають відповідну угоду про відступлення прав. При цьому вартість об`єкта (розмір інвестиційних внесків) збільшується на 1 000,00 грн. На підставі вказаного інвестиційного договору ОСОБА_4 сплатила ПАТ «Істейт» 14.04.2015 - 1 590 795,00 грн. та 07.07.2015 - 176 755,00 грн., а всього - 1 768 500,00 грн. Фонд надав до суду відомості про сплату коштів (інвестиційних внесків) на виконання Інвестиційного договору, згідно яких 14.04.2015 року сплачено 1 590 795 грн., 07.07.2015 року - 176 755 грн., 18.04.2016 року - 1 768 550 грн., 22.04.2016 року - 1000 грн. Очевидно, що у вказаних відомостях міститься, помилка, оскільки третій платіж 18.04.2016 року у розмірі 1 768 550 грн. є сумою платежів від 14.04.2015 року у розмірі 1 590 795 грн., 07.07.2015 року у розмірі 176 755 грн. і 1 000 грн. за відступлення прав інвестора ОСОБА_3 , що передбачено п. 5.5. Вказане також підтверджується відповіддю Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції», відповідно до якої ОСОБА_4 на рахунок ПАТ «Істейт» здійснено через касу банку наступні грошові перекази 14.04.2015 - 1 590 795 грн., 07.07.2015 - 176 755 грн. 18.04.2016 між ПАТ «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Істейт», ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений договір про відступлення до інвестиційного договору № 1035/2-1/199 від 14.04.2015 року. 03.03.2017 на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвин А.С. відбулась реєстрація права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за ПАТ «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Істейт» на підставі інвестиційного договору. 20.04.2017 між ПАТ «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Істейт» та ОСОБА_3 укладено додатковий договір № 2 до Інвестиційного договору № 1035/2-1/199, відповідно до умов якого встановлена сума доплати за різницю площі у сумі 31 800,00 грн. 20.04.2017 ОСОБА_3 сплачено 31 800,00 грн відповідно до додаткового договору. 20.04.2017 між ПАТ «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Істейт» та ОСОБА_3 укладено Договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 від 20.04.2017, який посвідчений приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Іванчик І. І., зареєстрований в реєстрі за № 889. Право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 20.04.2017 зареєстроване за ОСОБА_3 , підстава договір купівлі-продажу.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.06.2021 у цивільній справі №753/6287/19, яке набрало законної сили 09.08.2023, позовну заяву задоволено; визнано недійсним Договір відступлення до Інвестиційного договору №1035/2-1/199 від 14.04.2015, укладений 18.04.2016 між Публічним акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Істейт», ОСОБА_4 і ОСОБА_3 ; визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 18.04.2016 між Публічним акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Істейт» і ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванчик Іриною Іванівною, зареєстрований в реєстрі за №889, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.04.2017, індексний номер 34856212; визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою Київського апеляційного суду від 22.12.2021 у цивільній справі №753/6287/19, зокрема, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ІСТЕЙТ» задоволено; рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17.06.2021 в частині визнання права власності на 1/2 частину квартири за ОСОБА_2 скасовано та прийнято в цій частині постанову; у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири відмовлено; в іншій частині рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 червня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.08.2023 у цивільній справі № 753/6287/19 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено; постанову Київського апеляційного суду від 22.12.2021 в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 скасовано і залишено в цій частині в силі рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17.06.2021.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30.05.2025 виправлено допущену описку в рішенні Дарницького районного суду м. Києва від 17.06.2021 у цивільній справі №753/6287/19, а саме у третьому абзаці резолютивної його частини вказано дату укладення договору «20.04.2017», замість невірно зазначеної «18.04.2016». Вказана ухвала набрала законної сили 30.05.2025.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити стаття 264 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд зазначає, що правовим наслідком преюдиціальності є обов`язковість до врахування певних фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який набрав законної сили. Суть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Рішенням держаного реєстратора прав на нерухоме майно Давидової М. В. Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 76676980 від 17.12.2024 про відмову в проведенні реєстраційних дій, вирішено відмовити у проведенні реєстраційних дій за заявою від 11.12.2024 за реєстраційним номером 64494514 у зв`язку із тим, що подані заявником документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Рішення мотивоване тим, що відповідно проведеного аналізу долучених до заяви документів, а саме: рішення Дарницького районного суду м. Києва по справі № 753/6287/19 від 17.06.2021, постанови Київського апеляційного суду по справі № 753/6287/19 від 22.12.2021 та постанови Верховного Суду у справі № 753/6287/19 від 09.08.2023: визнається недійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 18.04.2016 між Публічним акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Істейт» і ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванчик І. І., зареєстрований в реєстрі за № 889, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.04.2017, індексний номер 34856212. Також за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину квартири за вищезазначеною адресою. Проте відповідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 889 від 20.04.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванчик І. І. (індексний номер: 34856212 від 20.04.2017). Виходячи з викладеного вище, задля реєстрації набуття права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 , спочатку мають бути проведені реєстраційні дії щодо припинення наявних речових прав на підставі рішення суду про скасування правовстановлюючого документу. Проте дата договору купівлі-продажу № 889 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванчик І. І. (індексний номер: 34856212 від 20.04.2017) в рішенні Дарницького районного суду м. Києва по справі № 753/6287/19 від 17.06.2021 - «18.04.2016», а в Державному реєстрі речових прав (фактично) - 20.04.2017. Відповідно статті 2 Закону державна реєстрація прав - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Виходячи з вищевикладеного, подані заявником правовстановлюючі документи не дають змоги встановити факт припинення речового права на нерухоме майно, а саме, припинення права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі скасованого в судовому порядку договору купівлі-продажу квартири від 18.04.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванчик І. І. за № 889 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.04.2017, номер 34856212), з метою реєстрації набуття права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 316, ч. 1 та ч. 2 ст. 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Стаття 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. ст. 321, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Тобто, особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього повноваження власника, зокрема набуває і право володіння.

В той же час, за п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Частиною 1 ст. 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Таким чином, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.06.2021 у справі № 753/6287/19, яке набрало законної сили 09.08.2023, зокрема, визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в результаті чого у позивача виникло право власності на 1/2 частки квартири, що є підставою для вчинення державної реєстрації такого права.

Водночас, відповідно до ст. 346 ЦК України, у ОСОБА_3 право власності на цю ж саму 1/2 частки спірної квартири припинилося з моменту набрання рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.06.2021 у справі № 753/6287/19 законної сили.

Однак, всупереч вимогам статті 182 ЦК України факт припинення права власності у ОСОБА_3 не зареєстровано у встановленому законом порядку, внаслідок чого в Державному реєстрі прав неправомірно зберігається запис про її право власності.

Частиною 2 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

В той же час, ч. 5 тієї самої статті Закону передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі.

З наведеного вбачається, що факт наявності в Державному реєстрі прав недостовірних відомостей про право власності, яке включає 1/2 частки квартири (належну ОСОБА_2 ), за ОСОБА_3 , яке фактично припинилося 09.08.2023 року, створює правову невизначеність щодо справжнього власника спірної частки майна та безпосередньо порушує право власності позивача.

Положеннями статті 41 Конституції України, статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, розглянувши справу в заявлених межах, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Питання судових витрат вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12-13, 76-80, 133, 141, 200, 206, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_4 про припинення права власності і скасування державної реєстрації права власності на квартиру - задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 .

Скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , номер відомостей про речове право: 20057376, що зареєстровано на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 34856212 від 20.04.2017.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), , адреса: 04050, м. Київ, вул. Студентська, 5-7А.

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст судового рішення складено 31.03.2026.

Суддя: