Справа № 344/7/26
Провадження № 2/344/7/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Бурянна Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Абекор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

В позові зазначено: «…1.05.2025 року ТОВ «ФК «АБЕКОР» (далі Позивач, Кредитор) та ОСОБА_1 (далі Відповідач, Позичальник) за допомогою інформаційно телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «АБЕКОР» уклали електронний кредитний договір № 1738390 (далі, Кредитний договір). Згідно з пунктом 1.2 кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 17200.00 грн. Позивач виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надав кредит в сумі 17200.00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника. Строк кредиту 80 днів з кінцевим терміном повернення до «19» липня 2025 року року (включно). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці (Графік платежів) обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до кредитного договору. Графік платежів містить обчислення загальної вартості кредиту для Позичальника та реальної річної та процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до п. 2.1. вищевказаного договору кошти кредиту надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, враховуючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , що емітована банком України. Згідно з п. 4.1. Строк кредиту може бути продовжено за ініціативою Позичальника на кількість днів, запропоновану Кредитором (умови продовження строку кредиту, що пропонуються Кредитором, публікуються на Сайті), на підставі правочину, що укладається між Сторонами. Кредитний договір та додаток №1 до договору підписано Відповідачем з використанням кваліфікованого електронного підпису одноразовим ідентифікатором «f64136». Відповідно до квитанції за сплату №20209-1363-2.05.2025 на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , зараховано грошові кошти в сумі 17200.00 грн., що здійснювалось за допомогою системи EasyPay, час операції 01.05.2025 в 16:25:23. Згідно з п. 1.3.2. кредитного договору періодичність сплати платежів: 1-й платіж через 30 дн. (період, що починається з моменту укладення Договору та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати першого платежу, далі по тексту - перший період користування кредитом); 2-й платіж через 50 днів (період, що починається з наступного дня, що слідує за останнім днем першого періоду користування кредитом та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати другого платежу, (далі по тексту - другий період користування кредитом). «30» травня 2025 року Відповідач уклав Додаткову угоду до Кредитного договору № 1738390 від 01.05.2025 року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: «18» серпня 2025 року. «30» червня 2025 року Відповідач уклав Додаткову угоду до Кредитного договору № 1738390 від 01.05.2025 року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: «18» вересня 2025 року. «31» липня 2025 року Відповідач уклав Додаткову угоду до Кредитного договору № 1738390 від 01.05.2025 року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: «19» жовтня 2025 року. «30» серпня 2025 року Відповідач уклав Додаткову угоду до Кредитного договору № 1738390 від 01.05.2025 року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: «18» листопада 2025 року. У зв`язку з невиконанням умов договору у відповідача виникла прострочена заборгованість перед Позивачем в розмірі 17200.00 грн. тіло кредиту та 13 622.40 грн. нараховані проценти. Орієнтовний розмір судових витрат ТОВ «ФК «АБЕКОР» понесених на професійну правничу допомогу підчас розгляду справи в суді щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором складає 10 000,00 (десять тисяч) грн., що виходить із розрахунку: кількість годин - 5, вартість за одну годину - 2000, 00 грн, перелік детальних робіт яких визначений у рахунку та Акті приймання передачі наданих послуг. Тому, орієнтовний розрахунок судових витрат ТОВ «ФК «АБЕКОР» у зв`язку з невиконанням своїх фінансових зобов`язань ОСОБА_1 за неналежне виконання зобов`язань по Кредитному договорі становить 12 422,40 грн. в тому числі 10 000,00 грн. витрати на професійну правову допомогу та 2 422,40 грн.сплачений судовий збір за подачу до суду позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості.…».

Представник позивача просив про розгляд справи за відсутності сторони позивача, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач подав до суду заяву, за змістом якої визнав заборгованість та не заперечував проти її погашення. Просив суд надати розстрочку виконання судового рішення із можливістю сплатити борг частинами в розмірі 4 000 грн. щомісячно.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Отже не підлягають доказуванню обставини, які визнаються сторонами.

Відповідач визнав заборгованість та не заперечував проти її погашення.

Судом встановлено наступні обставини.

01.05.2025 року ТОВ «ФК «АБЕКОР» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «АБЕКОР» уклали електронний кредитний договір № 1738390.

Згідно з пунктом 1.2 кредитного договору загальний розмір кредиту складає 17200.00 грн. Позивач виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надав кредит в сумі 17200.00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника.

Строк кредиту 80 днів з кінцевим терміном повернення до «19» липня 2025 року року (включно). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці (Графік платежів) обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до кредитного договору. Графік платежів містить обчислення загальної вартості кредиту для Позичальника та реальної річної та процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Відповідно до п. 2.1. вищевказаного договору кошти кредиту надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, враховуючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , що емітована банком України.

«30» травня 2025 року Відповідач уклав Додаткову угоду до Кредитного договору № 1738390 від 01.05.2025 року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: «18» серпня 2025 року.

«30» червня 2025 року Відповідач уклав Додаткову угоду до Кредитного договору № 1738390 від 01.05.2025 року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: «18» вересня 2025 року.

«31» липня 2025 року Відповідач уклав Додаткову угоду до Кредитного договору № 1738390 від 01.05.2025 року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: «19» жовтня 2025 року.

«30» серпня 2025 року Відповідач уклав Додаткову угоду до Кредитного договору № 1738390 від 01.05.2025 року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: «18» листопада 2025 року.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В ч. 3 ст. 2 ЦПК України в якості загальних засад (принципами) цивільного судочинства вказано змагальність сторін; диспозитивність.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином саме на відповідача на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обов`язок на спростування доводів позивача щодо порушення його прав. Однак відповідач не подав суду будь-якого заперечення правових підстав позову, не подав розрахунку на спростування розрахунку позивача.

Крім того, відповідач просив про розстрочення сплати заборгованості за рішенням суду.

Згідно з ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України - і за її межами.

У відповідності до змісту ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Процесуальним законом, положеннями статті 435 ЦПК України, встановлений порядок звернення сторони з заявою про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ст. 13 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідач не позбавлений можливості звернутись до суду в порядку статті 435 ЦПК України з заявою про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду.

Стаття 141 ЦПК України визначає порядок розподілу судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представником позивача сплачено судовий збір в сумі 2662, 40 грн., що підтверджується наданою платіжною інструкцією кредитового переказу коштів та випискою про зарахування судового збору.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц.

Судові витрати відповідач перед судом не спростовував та не заперечив.

За усталеною релевантною судовою практикою Верховного Суду суд не зменшує судові витрати в разі не спростування і не заперечення їх відповідачем.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

У Х В А Л И В :

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор» ((ЄДРПОУ): 39287145 Адреса: 04080, м. Київ, Подільський район, вул. Костянтинівська, будинок 75, приміщення 601А) заборгованість за кредитним договором № 1738390 від 01.05.2025 в сумі: 30822.40 грн., яка складається з: 17200.00 грн. тіло кредиту та 13 622.40 грн. нараховані проценти, судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 154,50 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Бородовський С.О.