КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-з/824/467/2024
УХВАЛА

26 березня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т.І.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про зупинення виконавчих дій в справі за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова Андрія Миколайовича, стягувач: ОСОБА_2 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 18 лютого 2026 року в складі судді Фролової І. В.,

встановив:

26.12.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Авторгова А. М.

Посилався на ті підстави, що у провадженні приватного виконавця Авторгова А. М. перебуває виконавче провадження НОМЕР_3, відкрите на підставі виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва №761/25624/20.

24.12.2025 приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

Приватним виконавцем не було надано ідентифікатор доступу до Автоматизованої системи виконавчих проваджень (АСВП ), а також він не отримав постанови про відкриття виконавчого провадження.

Просив суд:

1) визнати неправомірною бездіяльність та дії приватного виконавця Авторгова А. М. у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 щодо:

- ненадання ідентифікатору доступу до АСВП;

-визначення меж суми звернення стягнення 1 201 302 грн та накладення арешту на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях боржника ОСОБА_1 ;

2) скасувати постанову приватного виконавця Авторгова А. М. від 24.12.2025 про арешт коштів боржника;

3) зобов`язати приватного виконавця Авторгова А. М. :

- надати ідентифікатор доступу до виконавчого провадження № НОМЕР_3;

- зняти арешти з його рахунків, накладений постановою від 24.12.2025 ;

- виключити накладення арешту та стягнення грошових коштів/електронних грошей, що містяться на його відкритих захищених рахунках з номерами: IBAN: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;

- усунути порушення щодо визначення межі суми звернення стягнення з боржника ОСОБА_1 з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження - виходячи з розрахунку базових сум стягнення з боржника у розмірі 664 541 грн 82 коп. та 69 000 грн.

08.01.2026 ОСОБА_1 подав заяву про уточнення /доповнення вимог скарги.

Просив суд:

1) скасувати постанови приватного виконавця Авторгова А. М. у виконавчому провадженні НОМЕР_3 :

- від 24.12.2025 про відкриття виконавчого провадження;

- від 24.12.2025 про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором);

- від 24.12.2025 про стягнення з боржника основної винагороди;

- від 24.12.2025 про арешт коштів боржника;

- від 24.12.2025 про арешт майна боржника, а саме квартири;

- від 24.12.2025 про арешт майна боржника, а саме транспортного засобу;

- від 24.12.2025 про розшук майна боржника;

- від 24.12.2025 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника;

2) зупинити дію оскаржуваних постанов до вирішення скарги по суті;

3) визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця Авторгова А. М. у виконавчому провадженні НОМЕР_3, а саме :

- ненадання своєчасно ідентифікатору доступу до АСВП;

- несвоєчасне надання інформації про вчинені виконавчі дії, обмеження можливості ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження та подавати заяви у виконавчому провадженні;

4) визнати неправомірними дії приватного виконавця Авторгова А. М. у виконавчому провадженні НОМЕР_3:

- щодо визначення суми стягнення на основі іноземної валюти у доларах США та визначення меж сум звернення стягнення 1 201 302 грн з накладенням арешту на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях боржника ОСОБА_1 ;

- щодо винесення платіжних інструкцій №3874 від 24 грудня 2025 р., №3875 від 24 грудня 2025 р., №3902 від 29 грудня 2025 р. та їх скасувати;

5) зобов`язати приватного виконавця Авторгова А. М. :

- зняти арешт з його рахунків, накладений постановою від 24.12.2025 у виконавчому провадженні НОМЕР_3;

- виключити накладення арешту та стягнення грошових коштів/електронних грошей, що містяться на його відкритому захищеному рахунку з номером: IBAN: НОМЕР_1 ;

- усунути порушення щодо визначення межі суми звернення стягнення з боржника ОСОБА_1 з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження - виходячи з розрахунку базових сум стягнення з боржника у розмірі 664 541 грн 82 коп. та 69 000 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 18 лютого 2026 року вказану скаргу залишено без задоволення.

03.03.2026 ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 18 лютого 2026 року подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги.

04.03.2026 матеріали справи витребувані з Шевченківського районного суду міста Києва.

23.03.2026 матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду.

25.03.2026 ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про зупинення виконавчих дій.

Просить тимчасово зупинити вчинення приватним виконавцем Авторговим А. М. виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_3 (виконавчий лист №761/25624/20), спрямованих на опис, оцінку та реалізацію квартири боржника АДРЕСА_1 , до вирішення апеляційної скарги по суті.

Клопотання обґрунтовано тим, що в межах виконавчого провадження НОМЕР_3 вчиняються дії, спрямовані на звернення стягнення на належне йому нерухоме майно, зокрема, вчиняються дії щодо опису єдиного житла та підготовки до його реалізації. Водночас законність виконавчих дій та визначення виконавцем суми стягнення є предметом апеляційного перегляду. Зокрема, оскаржується правомірність визначення суми 1 201 302 грн, яка не була належним чином перевірена судом першої інстанції, при цьому вартість квартири значно перевищує суму боргу. Наразі існує реальний ризик вчинення подальших виконавчих дій, у тому числі передачі майна на реалізацію, що може призвести до його продажу третім особам, поки апеляційний суд тягне з розглядом. У разі реалізації нерухомого майна до завершення апеляційного розгляду відновлення порушених прав буд е фактично неможливим що свідчить про наявність невідворотних наслідків: швидка реалізація єдиного житла, в якому проживає опікувана ним дитина з інвалідністю.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання постанови Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя (справа №761/25624/20), Шевченківським районним судом м. Києва 22 грудня 2025 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 24 300 доларів США, що станом на 17.08.2020 за курсом НБУ становило 664 541, 82 грн та 69 000 грн.

24.12.2025 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Авторговим А. М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3 з виконання вказаного виконавчого листа.

18.03.2026 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Авторговим А. М. на адресу ОСОБА_1 надіслано вимогу про надання доступу приватному виконавцю, понятим та іншим особам, залученим до вчинення виконавчих дій, до нерухомого майна, а саме: трикімнатної квартири АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій - опису та арешту належного майна боржнику, що відбудуться 02 квітня 2026 року об 11:00 год. У разі недопуску приватного виконавця до предмету опису, опис та арешт майна буде здійснено за технічною документацією.

Клопотання про зупинення виконавчих дій не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 447 ЦПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

У поданій скарзі боржник ОСОБА_1 ставить питання про зупинення виконавчих дій до вирішення поданої ним скарги в цій справі по суті.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави, за наявності яких виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні.

Вказаною нормою визначено перелік підстав для зупинення вчинення виконавчих дій виконавцем.

За змістом вимог статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», зупинення виконавчого провадження є виключним правом державного (або приватного) виконавця.

Суд не може підміняти повноваження державного виконавця, а лише здійснює контроль за виконанням судового рішення в порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа може застосовуватись судами лише, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Розглядаючи скаргу на дії державного, приватного виконавця у порядку статей 447-453 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання зупинення стягнення за виконавчим документом, оскільки провадження щодо примусового виконання судового рішення є проявом процесуального принципу обов`язковості судового рішення, без нього даний принцип перетворюється в декларативний, а тому зупинення стягнення можливе лише у випадках оскарження самого рішення, на виконання якого було видано виконавчий лист або при оскарженні виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень полягає у відстроченні виконання судового рішення на певний строк, має відповідати принципу верховенства права та здійснюватися у випадках і на підставі, визначених законом (абзац п`ятий пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

Таким чином, при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів зупинення виконавчих дій, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, неналежне виконання яких може бути оскаржено до суду.

Верховний Суд у постанові від 01 березня 2021 року у справі № 752/26606/18 дійшов висновку про те, що положення статей 149-153 ЦПК України, які регламентують забезпечення позову, не можуть застосовуватися при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, державного чи приватного виконавця (статті 447-451 ЦПК України), поданої у порядку здійснення судового контролю за виконанням рішення суду, яке набрало законної сили (стягнення за яким не зупинялось) і підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

У пункті 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року N 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Згідно пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Заявник у своєму клопотанні практично просить забезпечити апеляційну скаргу шляхом зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_3, у якому заявник є боржником, по виконанню рішення, яке набрало законної сили (виконавчий лист № 761/25624/20, виданий 22.12.2025 Шевченківським районним судом м. Києва).

Оскільки у ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження у порядку, передбаченому статтями 149, 150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом зупинення виконавчих дій, в даній справі заявник звернувся до суду не з позовом, а зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова А. М. і заявник не оскаржує виконавчий документ в судовому порядку, тому правові підстави для задоволення поданого клопотання відсутні.

Керуючись ст. 447, 150 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконавчих дій в справі за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова Андрія Миколайовича, стягувач: ОСОБА_2 , відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук