_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/1216/26
Провадження № 2/947/1393/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

ВСТАНОВИВ:

09.01.2026 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 03.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2959, посилаючись на те, що у сторін народилась дитина, однак, подружні стосунки не складаються, не має спільних інтересів, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку із чим, позивачка змушена звернутися до суду із позовом. Також позивач просить визначити, що після розірвання шлюбу малолітня донька ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 буде проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 . Спору щодо поділу спільного майна на теперішній час не існує. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище ОСОБА_4 .

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2026 року вищевказану справу було розподілено судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 26.01.2026 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, доводи позову не спростовано, будь-яких заяв з процесуальних питань до суду не надходило.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, шляхом направлення судових документів за зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_1 , зворотнє поштове повідомлення було повернуто з відміткою «вручено члену сім`ї», що є належним повідомленням в розумінні ч.3 ст.130 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до ч.3 ст.130 ЦПК України - якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Суд вважає, що докази, які є в матеріалах справи є повними та достатніми для розгляду справи по суті за відсутності сторін, належним чином повідомлених.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /до шлюбу « ОСОБА_5 »/ 03.11.2015 року уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2959, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.11.2015 року. /а.с.6/.

Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається із копії свідоцтва про народження, яке видано 27.06.2016 року, серія НОМЕР_2 , батьками в якому вказані сторони по справі./а.с.5./.

Позивач у позові зазначив, що спір стосовно місця проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутній, оскільки неповнолітня донька проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно витягів з Реєстру територіальної громади станом на 26.03.2026 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 та неповнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 21.07.2020 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно постанови Верховного Суду від 15.01.2020 року (справа № 200/952/18) зазначено, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Таким чином, судом встановлено, що шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють, матеріальних претензій не існує, та вважає за можливе малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Загальна декларація прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Питання щодо стягнення судового збору з відповідача, позивачем не заявлено, тому підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81,89, 211, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 / до шлюбу « ОСОБА_5 » / та ОСОБА_2 , зареєстрований 03.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2959, які від шлюбу мають дитину розірвати.

Шлюб між ОСОБА_1 / до шлюбу « ОСОБА_5 » / та ОСОБА_2 , вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Після розірвання шлюбу малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.03.2026 року.

Суддя М. В. Гниличенко