Справа № 190/510/26
Провадження №6/190/19/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - Кудрявцевої Ю.В.

за участю секретаря Пронської Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», боржник ОСОБА_1 , заінтересована особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про заміну сторони у виконавчому провадженні,-

встановив:

Представник заявника Кролевець Р.І. звернувся до суду із заявою, у якій просить замінити первісного стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» у виконавчому провадженні №65386897 з примусового виконання виконавчого напису №98619, виданого приватним нотаріусом Горай Олегом Станіславовичем, щодо стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК`Онлайн фінанс» заборгованості за кредитним договором та плати за вчинення виконавчого напису, на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» .

Заява мотивована тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесі Вікторівни перебуває виконавче провадження №65386897 щодо примусового виконання виконавчого документу, виданого Приватним нотаріусром Горай Олегом Станіславовичем за №98619 від 20.11.2020 про стягнення із боржника, яким є ОСОБА_1 заборгованості на користь стягувача, яким є ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс". 16.10.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Заявником укладено Договір факторингу № 161025-01-ОФ, відповідно до умов якого Заявнику відступлено право грошової вимоги до Боржника за Кредитним договором №806842279. Відповідно до Реєстру Боржників №3 від 16.10.2025 за Договором факторингу 3, від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Заявника перейшло право вимоги до Боржника на загальну суму 1063,51 грн.

За таких обставин, заявник просить замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн фінанс» у виконавчому провадженні №65386897 з примусового виконання виконавчого напису №98619, що видав приватний нотаріус Горай Олег Станіславович, щодо стягнення з Боржника, яким є ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК«Онлайн фінанс» заборгованості за Кредитним договором та плати за вчинення виконавчого напису, на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» .

Сторони в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Представник заявника в своїй заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Згідно із ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Судом встановлено, що 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01.

14.05.2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір №806842279.

05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК`Онлайн фінанси» було укладено договір факторингу №05/0820-01. У подальшому до даного договору факторингу укладалися Додаткові угоди, в тому числі і щодо продовження терміну дії даного договору факторингу

20.11.2020 року приватним нотаріусом Горай Олегом Станіславовичем видано виконавчий напис №98619 про стягнення з боржника на користь ТОВ «Фінансова компанія» Онлайн фінанси» заборгованості за кредитним договором та плати за вчинення виконавчого напису.

11.05.2021 року приватним виконавцем Сидорук Л.В., на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, відкрито виконавче провадження №65386897 з примусового виконання виконавчого напису №98619 про стягнення з боржника на користь ТОВ «ФК`Онлайн фінанси» заборгованості за кредитним договором та плати за вчинення виконавчого напису.

16.10.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та заявником укладено Договір факторингу №161025-01-ОФ відповідно до умов якого Заявнику відступлено право грошової вимоги до Боржника за Кредитним договором №806842279.

Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №161025-01-ОФ підписаний 16.10.2025 р.

Відповідно до Реєстру Боржників №3 від 16.10.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до Заявника перейшло право вимоги до Боржника на загальну суму 1063,51 грн.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону про виконавче провадження).

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження (частина п`ята статті 15 Закону про виконавче провадження).

Наявність судового рішення (чи рішення іншого органу) про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

При цьому вище вказаний реєстр боржників наданий частково, а саме: перша та остання сторінка.

За змістом ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно із ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (ст. 90 Закону України «Про нотаріат»). Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні положень ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, заміна кредитора у виконавчому провадженні щодо стягнення за виконавчим написом можлива за умови виконання договорів факторингу, за яким первісний кредитор зобов`язаний повідомити Боржників про відступлення права вимоги за Основними договорами протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту набрання чинності цим Договором у порядку, передбаченому чинним законодавством або Основним договором.

Однак, у матеріалах справи відсутнє підтвердження про виконання такого із пунктів договору, який би дозволяв зробити висновок, що виконані всі передумови для заміни сторони виконавчого провадження.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами , прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Заява про заміну сторони виконавчого провадження обґрунтована тим, що 20.11.2020 приватним нотаріусом Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис №98619 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК`Онлайн фінанси». Стягнення заборгованості здійснюється приватним виконавцем Сидорук Л.В.(ВП №65386897).

Однак, заявником ТОВ «ФК`Позика» не надано суду первинного документу виникнення правовідносин між сторонами (кредитного договору №806842279), який було укладено між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , який є основним доказом виникнення кредитних правовідносин між первісним стягувачем та боржником.

Разом з тим, заміна кредитора у виконавчому провадженні щодо стягнення за виконавчим написом можлива за умови виконання Договорів Факторингу, за яким первісний кредитор зобов`язаний повідомити Боржників про відступлення права вимоги.

Суд в даному випадку враховує, що перехід права вимоги відбувався три рази, тому обов`язок суду перевірити, чи мав можливість боржник виконувати свої зобов`язання за кредитним договором перед кожним новим кредитором за умови відсутності відповідного повідомлення.

Разом з тим, матеріали заяви не містять підтвердження оплати за договорами факторингу, а саме договором факторингу №161025-01-ОФ від 16.10.2025 року, а також не містять доказів, що заявник набув право вимоги до ОСОБА_1 за заборгованістю в розмрі 1063,51 грн., яка стягується на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., №98619 від 20.11.2020 року, оскільки відсутній сам виконавчий напис як доказ.

Варто зазначити, що відступлення права грошової вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» відбулось значно раніше(28.11.2018 року), ніж було укладено кредитний договір №806842279 між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (14.05.2020 року). Тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником ОСОБА_1 . Відтак, у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018р. Оскільки ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги відносно ОСОБА_1 , як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не було передане цим товариством на підставі договору факторингу 2 від 05.08.2020 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», яке в свою чергу не передало таке право заявнику ТОВ «ФК"Позика» за договором факторингу № 161025-01-ОФ від 16.10.2025 року.

Суд вважає, що наданими доказами не підтверджено перехід права вимоги від первісного кредитора, яким було ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», новому кредитору ТОВ «Таліон Плюс» в межах чинності договору факторингу № 28/1118-01 і після виникнення заборгованості, оскільки це спростовується змістом договору відступлення права вимоги від 28.11.2018 та матеріалами справи.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд вважає недоведеними викладені в заяві вимоги про відповідне правонаступництво у виконавчому провадженні, в якому ставиться питання про заміну сторони, у зв`язку з чим не знаходить передбачених законом підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК`Позика», заінтересовані особи: первісний стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК`Онлайн Фінанс»», боржник ОСОБА_1 , приватний виконавець Сидорук Леся Вікторівна про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст. 442 ЦПК України,суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанси», боржник ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про заміну сторони у виконавчому провадженні .

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Головуюча суддя: Ю.В Кудрявцева