Справа № 708/1604/25
Провадження № 2/708/150/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області одноособово у складі головуючого судді Попельнюха А. О. розглянув у приміщенні Чигиринського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Споживчий центр» через свою представницю за довіреністю Медведєву Н. М. із використанням системи «Електронний суд» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 14 940,00 грн.

В обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що 25.05.2025 ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 уклали кредитний договір (оферти) № 25.05.2025-100000280. Відповідно до умов укладеного договору ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачці кредит у розмірі 4 500,00 грн строком на 217 днів.

Отримавши кредитні кошти на визначених кредитним договором умовах, відповідачка взяті на себе зобов`язання зі своєчасного їх повернення не виконала. Станом на дату подання позову наявна заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 14 940,00 грн, яка складається із заборгованості зі сплати тіла кредиту в розмірі 4 500,00 грн, заборгованості зі сплати процентів у сумі 6 975,00 грн, заборгованості з комісії за видачу кредиту в розмірі 405,00 грн, заборгованості з комісії за обслуговування кредиту в розмірі 810,00 грн, неустойки в розмірі 2 250,00 грн.

На момент звернення до суду відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає у повному обсязі, що є порушенням законних прав ТОВ "Споживчий центр" та стало підставою звернення до суду. Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 25.05.2025-100000280 від 25.05.2025 в сумі 14 940,00 грн, та відшкодувати понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 26.01.2026 позовна заява залишена без руху із наданням позивачеві часу на усунення виявлених у ній судом недоліків.

На виконання ухвали суду від представниці позивача - за довіреністю Медведєвої Н. М. засобами електронного зв`язку із використанням системи "Електронний суд" 29.01.2026 надійшла заява про усунення недоліків з додатками.

Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 10.03.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачці встановлений строк на подання відзиву.

Відповідачка ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву. У поданому відзиві відповідачка вказала, що вважає заявлені вимоги не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надані документИ, що підтверджують укладення кредитного договору, не доведено факту отримання нею грошових коштів, не надано відомостей про рух коштів за кредитним рахунком, порядок та підстави нарахування процентів, комісій та штрафних санкцій без детального розрахунку із зазначенням періодів такого нарахування. Відповідачка уважає нараховані комісії та неустойку неправомірними та такими, що суперечать законодавству про захист прав споживачів, оскільки позивачем не доведено фактичного надання будь-яких послуг, за які з неї стягнута комісія.

Окремо відповідачка зауважила, що позивач не надав доказів направлення їй копії позовної заяви з додатками, чим порушив її право на захист.

У додаткових поясненнях до відзиву відповідачка просила врахувати визнання нею суми боргу за тілом кредиту - 4 500,00 грн та просила зменшити суми комісій і штрафу як неспівмірні з ціною позову.

Вказаний відзив та додаткові пояснення відповідачки долучені до матеріалів справи.

Представник ТОВ «Споживчий центр» Ларіонов К. О. подав відповідь на відзив, який також судом долучений до матеріалів справи.

У поданому відзиві представник позивача зазначає, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою був укладений кредитний договір шляхом отримання/ознайомлення відповідачки з пропозицією про укладення кредитного договору (оферта), подання відповідачкою заявки кредитного договору (кредитної лінії), надсилання відповідачці відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору. Підписуючи оферту, відповідачка підтвердила, що вона розуміє умови, на яких укладається договір. TOB «Споживчий центр» виконало свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного договору. У свою чергу, відповідачкою не спростовано факту отримання кредитних коштів від позивача.

Нараховані за кредитним договором проценти позивач уважає співмірними та нарахованими протягом визначеного договором строку кредитування, при цьому жодних нарахувань поза межами строку кредитування позивачем не здійснено, тож наданий суду розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості та її розміру у справі.

З огляду на те, що ТОВ «Споживчий центр» надає кошти у кредит без відкриття рахунків у власній установі, на відміну від банківського кредиту, тому нараховані відповідачці комісії за надання і обслуговування кредиту є виправданими.

Своїм підписом на договорі відповідачка підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, в тому числі, з порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати.

Щодо незгоди відповідачки з нарахованою сумою неустойки, то відповідно до змін у чинному законодавстві за договорами, укладеними з 24.01.2024, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань, тому просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі докази, судом установлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Правовідносини, що виникли між сторонами спору, є договірними відносинами, пов`язаними із отриманням позики та відповідальності за порушення взятих на себе позичальником зобов`язань, тому до їх правового врегулювання застосуванню підлягають норми Розділу ІІ «Загальні положення про договір» та Глави 71 Розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» Книги П`ятої «Зобов`язальне право» Цивільного кодексу України.

Також, під час розгляду вказаної цивільної справи суд ураховує загальні засади цивільного судочинства, зокрема принцип змагальності сторін, нормативне визначення якого надано у статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням стороною процесуальних дій покладено на кожну із сторін.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України).

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" (Закон № 1734-VII) договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону № 1734-VII договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Статтею 205 Цивільного кодексу України визначені вимоги до форми правочину, відповідно до вказаної норми регламентовано, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регламентовані Законом України «Про електронну комерцію» (Закон № 675-VIII).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону № 675-VIII).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

У свою чергу частиною 5 статті 11 Закону № 675-VIII встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Вимогами ч. 8 ст. 11 Закону № 675-VIII передбачено, що у разі укладення електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).

На підставі ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

22.11.2023 прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон № 3498-ІХ), яким внесені зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 6 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).

У свою чергу згідно з п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Судом під час розгляду справи установлено, що 25.05.2025 ОСОБА_1 уклала із ТОВ "Споживчий центр" кредитний договір № 25.05.2025-, який разом з пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) від 25.05.2025, заявкою, підтвердженням про отримання кредиту складає кредитний договір.

За умовами заяви відповідачці був наданий кредит шляхом перерахування грошових коштів у сумі 4 500,00 грн на картковий рахунок, строк дії кредиту - 217 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 27.12.2025, процентна ставка "Стандарт" фіксована незмінна ставка у розмірі 1,00 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших трьох чергових періодів користування кредитом, визначених у графіку платежів. Процентна ставка "Економ" фіксована незмінна ставка у розмірі 0,5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт" (а.с. 44-57).

Грошові кошти в сумі 4 500,00 грн були зараховані на вказаний відповідачкою картковий рахунок, що підтверджено відповідною довідкою № 1-2912 від 29.12.2025 про успішне перерахування грошових коштів на платіжну картку клієнта, наданою ТОВ "Універсальні платіжні рішення" (а.с. 58).

Відповідачка у поданому відзиві та додаткових поясненнях факту отримання грошових коштів у сумі 4 500,00 грн від позивача за кредитним договором не заперечувала.

Відповідно до заявки кредитного договору визначено порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором, а саме: платежі з повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, терміни їх сплати, в порядку та на умовах, визначених публічною пропозицією ТОВ "Споживчий центр" на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Сторонами у п. 8 заявки погоджено сплату комісії, пов`язаної з наданням кредиту, у розмірі 9% від суми кредиту, що дорівнює 405,00 грн.

У п. 9 заявки погоджено сплату комісії, пов`язаної з обслуговуванням кредитної заборгованості, у розмірі 405,00 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено Кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які Кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит.

Вказаний договір підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е824.

Підписуючи договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е824, відповідачка підтвердила, що розуміє, що підписує та укладає кредитний договір на вказаних у ньому умовах (а.с. 55).

З наведеного слідує, що сторони погодили всі істотні умови договору, а відповідачка, підписуючи договір, погодилась із запропонованими позивачем умовами кредитування, зокрема і щодо нарахування відсотків та комісій за кредитом, отримала детальну інформацію про умови і правила кредитування. Тому посилання ОСОБА_1 на несправедливі умови договору є безпідставними.

Аналізуючи наданий позивачем деталізований розрахунок заборгованості за кредитним договором, суд погоджується із сумою нарахованих комісій, передбачених умовами договору, а також погоджується із сумою нарахованих відсотків за процентною ставкою "Стандарт" у розмірі 1,00 % за один день користування кредитом, що застосована позивачем протягом перших трьох чергових періодів користування кредитом, визначених у графіку платежів, та за процентною ставкою "Економ" у розмірі 0,5 % за один день користування кредитом, що застосована позивачем протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт", оскільки розмір нарахованих відсотків за кредитом узгоджується з умовами договору та вимогами Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», що набрав чинності 24.12.2023.

Також, як установлено з даного розрахунку, нарахування відсотків за кредитом та комісії відбувалося в межах строку кредитування, обумовленого сторонами, тобто до 27.12.2025, що теж спростовує закиди відповідачки на необґрунтованість нарахованих сум.

Окрім того, у поданому відзиві відповідачка вказує на те, що позивач не направив їй копію позовної заяви з додатками, чим було порушено її право на захист своїх інтересів, однак наведене спростовується даними опису вкладення до поштового відправлення на ім`я ОСОБА_1 за адресою реєстрації останньої, датованого 30.12.2025, та списком згрупованих відправлень, наявними в матеріалах позовної заяви (а.с. 27-31).

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами.

Згідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення зобов`язання регламентовані статтею 611 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. У свою чергу частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачка надані позивачем розрахунки заборгованості не спростовала, доказів погашення заборгованості суду не надала, а обґрунтування поданого нею відзиву зводиться виключно до її незгоди із визначеним позивачем розміром заборгованості без наведення власних розрахунків.

Водночас суд не погоджується із заявленою позивачем вимогою у частині стягнення неустойки в розмірі 2 250,00 грн, оскільки відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеною статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. За таких обставин, позовні вимоги у цій частині не підлягають до задоволення.

Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 25.05.2025- від 25.05.2025, надавши відповідачці кредитні кошти в порядку та на умовах, передбачених договором. Натомість відповідачка ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконала належним чином та у повному обсязі, у зв`язку із чим за нею рахується заборгованість зі сплати основного боргу у сумі 4 500,00 грн, процентів у сумі 6 975,00 грн, комісії за надання кредиту в сумі 405,00 грн, комісії за обслуговування кредиту в сумі 810,00 грн, а всього 12 690,00 грн, що під час розгляду справи судом підтверджено наданими позивачем довідкою-розрахунком.

Наведені висновки суду підтверджують наявність порушеного права позивача, яке підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідачки наявної заборгованості , відповідно, позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення про часткове задоволення позовних вимог (84,94 %), стягненню з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача підлягають понесені позивачем витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 057,59 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 203, 205, 509, 512, 514, 625, 626, 638, 1046, 1054 ЦК України, ЗУ "Про електронну комерцію", ЗУ "Про електронний цифровий підпис", ЗУ "Про споживче кредитування", ст. ст. 10-13, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором № 25.05.2025- від 25.05.2025 зі сплати основного боргу у сумі 4 500,00 грн, процентів у сумі 6 975,00 грн, комісії за надання кредиту в сумі 405,00 грн, комісії за обслуговування кредиту в сумі 810,00 грн, а всього 12 690,00 грн (дванадцять тисяч шістсот дев`яносто гривень 00 коп.).

У іншій частині позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" судовий збір у сумі 2 057,59 грн (дві тисячі п`ятдесят сім гривень 59 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники та їх адреси:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А);

Представниця позивача: Медведєва Наталія Олександрівна (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А);

Представник позивача: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідачка: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстр.: АДРЕСА_2 ).

Суддя Андрій ПОПЕЛЬНЮХ