П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2026 року м. Київ

Справа №752/7607/24

Апеляційне провадження №22-ц/824/1422/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Желепи О.В., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Липченко О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Житло-Капітал» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва, ухваленого під головуванням судді Слободянюк А.В. 22 травня 2025 року в м. Києві, повний текст рішення складений 29 травня 2025 року, та додаткове рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 червня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Житло-Капітал», третя особа: Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй Сіті Кепітал» про розірвання договору про участь у Фонді фінансування будівництва та стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- розірвати договір про участь у Фонді фінансування будівництва №74-2908/2018-1 від 29.08.2018, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал»;

- стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал» на користь ОСОБА_1 загальну вартість вимірних одиниць об`єкту інвестування одиниць об`єкту інвестування за Договором про участь у Фонді фінансування будівництва № 74-2908/2018-1 від 29.08.2018 та Свідоцтва № С74-2908/20І 8-І від 25.01.2022 про участь у фонді фінансування будівництва виду А «ЖК П ДІОСПВСЬКА ДОЛИНА» (II черга будівництва) в розмірі 1 110 871, 50 грн, 33 326,15 грн пені, 147 886, 96 грн інфляційних збитків, а також судові витрати в розмірі 33 120, 85 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що 29.08.2018 між управителем ТОВ «Фінансова ФК «Житло-Капітал» та довірителем Фонду фінансування будівництва ОСОБА_1 укладено Договір про участь у Фонді фінансування будівництва № 74-2908/2018-1.

Зазначений договір про участь у Фонді фінансування будівництва укладений на підставі договору доручення, укладеного між ОСОБА_1 як довірителем та ТОВ «Укрбудпереказ» як повіреним, з метою здійснити від імені, в інтересах та за рахунок довірителя перерахування коштів на рахунок відповідного фонду фінансування будівництва ТОВ «ФК «Житло-Капітал», в якості оплати за договором участі у фонді фінансування будівництва.

Позивачем вчасно згідно термінів та розмірів вносились кошти до ФФБ і доказом цьому є свідоцтво про участь у ФФБ№ С74-2908/2018-І від 25.01.2022.

У подальшому 02.03.2022 відповідачем у месенджер Telegram, в групі «ЖК Голосіївська долина» (https://t.me/golosiivskadolyna ), оприлюднена інформація про те, що з 01.03.2022 ТОВ «ФК Житло-Капітал» призупиняє вимоги по всіх платежах, які пов`язані з оплатою придбаних квадратних метрів у їх проектах. Термін не визначений. Ніяких штрафів та пені не буде.

Більш того, позивачу стало відомо про те, що постановою Північного апеляційного господарського суду по справі № 910/10860/21 від 09.02.2023, розірвано договір оренди земельної ділянки площею 7,7001 га, яка розташована по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :79:286:0004), укладений між Київською міською радою та Публічним акціонерним товариством «АТГІ 13058» (замовник будівництва), який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. та зареєстрований в реєстрі за № 849 від 01.09.2003.

У зв`язку з цим автоматично припинили дію договір на будівництво житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 від 16.07.2020, укладений між орендарем земельної ділянки ПАТ «АТП 13058» та забудовником ТОВ «Строй Сіті Кєпітал», договір управителя із забудовником № 74-06/06/18 від 06.06.2018 та договір передання функцій забудовника № 74-16/07/20-2 ФЗ передання функцій забудовника.

У такому разі, позивачем було призупинено подальше внесення коштів до ФФБ згідно графіку визначеного у свідоцтво про участь у ФФБ № С74-2908/2018-1 від 25.01.2022.

Крім цього, відповідачем зі своєї сторони було допущено ряд порушень, які унеможливлюють виконання ним умов договору про участь у Фонді фінансування будівництва № 74-2908/2018-1 від 29.08.2018.

На момент затвердження Правил ФФБ та відкриття фінансування об`єктів будівництва за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :79:286:0004) зміни цільового призначення земельної ділянки з «для експлуатації та обслуговування адміністративних будівель і виробничих споруд майнового комплексу» на «для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу» не відбулося. Отже, документи, які ТОВ «Строй Сіті Кепітал» (забудовник) надало управителю не давали права здійснити реалізацію умов Договорів на будівництво житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 та не давали права управителю відкривати фінансування об`єктів будівництва за рахунок коштів вищезазначених ФФБ. Тому, управитель, порушуючи вимоги ст. 16 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», не мав право відкривати фінансування об`єкта будівництва розташованого за адресою АДРЕСА_1 , (кадастровий номер :79:286:0004), за рахунок коштів ФФБ виду А «ЖК Голосіївська долина» (11 - черга будівництва) без наявності документів, що підтверджують право спорудження на земельній ділянці об`єкту житлового будівництва.

Управителем порушено вимоги пункту 1 глави 1 розділу II Ліцензійних умов № 135 в частині невиконання вимог частин 1 І та 12 статті 11, статті 8 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми та управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», абзацу 2 пункту 10 розділу V Положення № 274, а саме: зберігання оперативних резервів фондів фінансування будівництва на рахунках відкритих у небанківській фінансовій установі згідно Розпорядження Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про усунення порушень законодавства на ринках капіталу та організованих товарних ринках № 49-ДУМ від 14.04.2023. У подальшому за невиконання управителем вказаного розпорядження, на останнього Нацкомісією винесено постанову про накладення санкції за правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринках № 46 ДУМ від 14.04.2023 (https://www.nssmc.gov. ua/licensee/?edrpou=35393445#tab-8)/. Тобто, управитель не зберіг та незаконно вивів з рахунків грошові кошти довірителів.

Враховуючи виниклі обставини та порушення управителем зобов`язань, позивач вважає, що наявні всі підстави для розірвання договору про участь у Фонді фінансування, будівництва № 74-2908/2018-1 від 29.08.2018 укладений сторонами, в зв`язку з істотним порушенням його вимог з боку відповідача.

Оскільки відповідач допустив недобросовісну поведінку по відношенню до позивача як довірителя фонду, однак договір не містить відповідальності управителя за повноту та своєчасність виконання своїх зобов`язань перед позивачем, виходячи з положення ч.1 ст.8, ч.2 ст. 627 ЦК України та п. 2 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист справ споживачів», слід застосувати до спірних правовідносин законодавство про захист прав споживачів, зокрема у питанні визначення способу та розміру відповідальності.

За встановлених обставин невиконання відповідачем положень Закону та умов договору про участь у ФФБ наявні правові підстави відповідно до положень ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» для стягнення на користь позивача пені у розмірі, який складатиме 33 326,15 грн. (1 110 871 грн. 50 коп. загальної вартості замовлення х 3%).

Крім цього, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, відповідач має сплатити позивачу інфляційні збитки за періоди з 31.07.2022 по 29.03.2024, які складають 147 886,96 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 22 травня 2025 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія» «Житло-Капітал», третя особа: ТОВ «Строй Сіті Кепітал» про розірвання договору про участь у Фонді фінансування будівництва та стягнення грошових коштів - задоволено частково.

Розірвано Договір № 74-2908/2018-1 про участь у Фонді фінансування будівництва від 29 серпня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ "Фінансова компанія "Житло-Капітал".

Стягнуто з ТОВ "Фінансова компанія "Житло-Капітал" на користь ОСОБА_1 загальну вартість вимірних одиниць об`єкта інвестування за Договором № 74-2908/2018-1 про участь у Фонді фінансування будівництва від 29 серпня 2018 року в розмірі 1 110 871,50 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал» на користь ОСОБА_1 12 322,70 грн сплаченого судового збору.

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 12 червня 2025 року стягнуто з ТОВ "Фінансова компанія "Житло-Капітал" на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн.

Не погодилось із зазначеними судовими рішеннями ТОВ «ФК «Житло-Капітал», представником товариства подано апеляційні скарги, в яких він вказує на те, що вони не погоджується із рішенням суду в частині стягнення із ТОВ ФК Житло Капітал загальної вартості об`єкта інвестування за Договором про участь у Фонді фінансування будівництва в розмірі 1 110 871 грн, і вважає що рішення суду в частині стягнення із ТОВ ФК Житло Капітал загальної вартості об`єкта інвестування за Договором про участь у Фонді фінансування будівництва в розмірі 1 110 871 грн, прийнято з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясування обставин, що мають значення для справи. ТОВ ФК Житло Капітал вважає, що судом здійснено висновки викладені у рішенні, які не відповідають дійсним обставинам справи, і тому рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Представник зазначає, що задоволення позовних вимог щодо стягнення коштів із управителя суперечить нормам чинного законодавства, оскільки при відмові Довірителя від участі у Фонді фінансування будівництва Управитель фонду повинен повернути кошти в порядку передбаченому ст. 20 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», тобто із фонду фінансування будівництва після здійснення управителем наступної повної реалізації відповідного об`єкта інвестування або після введення об`єкта будівництва в експлуатацію

Слід також акцентувати увагу на ч. 9 ст. 20 цього Закону де передбачено, що для ФФБ виду А виплата коштів Довірителю не може здійснюватися за рахунок іншого Фонду фінансування будівництва, або власного майна управителя. Тобто приписи Закону чітко вказують, що для ФФБ виду А виплата коштів довірителю не може здійснюватися за рахунок іншого ФФБ або власного майна управителя.

В той же час, суд першої інстанції ухвалив рішення, яким кошти з відповідача (управителя фонду фінансування будівництвом) стягуються всупереч нормам Закону № 978- IV, оскільки із Управителя ФФБ буде стягнуто кошти за рахунок його власного майна та за рахунок коштів інших фондів фінансування будівництва, в яких ТОВ ФК Житло Капітал є управителем ФФБ.

Відповідача вказує, що у нього відсутні грошові зобов`язання перед позивачем, оскільки у випадку розірвання договору у Управителя є зобов`язання перед Довірителем повернути майно (кошти) передане в довірче управління і повернути у порядку передбаченому Договором, правилами ФФБ та порядку передбаченому спеціальним Законом. Відповідач, як управитель численних фондів фінансування будівництва, з метою уникнення втрати чи нестачі коштів ФФБ для розрахунку із довірителями в разі припинення ФФБ чи дострокового розірвання договорів про участь у ФФБ, зобов`язаний забезпечити, в тому числі, рівність прав усіх довірителів на повернення коштів у зв`язку із припиненням участі у ФФБ. Власне, з цією метою, Законом № 978-IV, Договором про участь у ФФБ та Правилами ФФБ визначено порядок припинення участі у ФФБ та механізм і строки повернення у зв`язку із цим коштів довірителю.

Рішення суду першої інстанції, яким задоволено вимоги про стягнення коштів у зв`язку із розірванням Договору про участь у ФФБ, порушують баланс прав Управителя та Довірителя за Договором про участь у ФФБ, підвищує фінансові ризики управителя, а також створює загрозу інтересам інших учасників ФФБ, перешкоджаючи досягненню іншими довірителями ФФБ основної мети управління ФФБ - набуття у власність об`єктів інвестування. Нестача чи відсутність коштів на рахунку ФФБ Управитель не зможе здійснити оплату коштів забудовнику на спорудження об`єкту будівництва. Тож, у зв`язку із цим передбачається повернення довірителю коштів, у зв`язку із припиненням участі у ФФБ, за настання певних умов- або реалізації відповідного об`єкту інвестування іншому довірителю, або після введення об`єкту будівництва в експлуатацію. В даному випадку є підстави стверджувати, що судом порушено норми абз. 3 ст. 7 Закону № 978-IV де зокрема зазначено, що Управитель при реалізації права довірчої власності не може відповідати за своїми боргами активами фонду.

Також при винесенні рішення судом порушено норми ст. 1044 ЦК України, якою чітко визначені підстави припинення договору управління майном.

Представник зазначає, що відповідно до Закону № 978-IV та Договору про участь у ФФБ управитель ФФБ (ТОВ ФК Житло Капітал) не має обов`язку щодо введення житлового будинку в експлуатацію, а відтак не може нести відповідальність за порушення строків спорудження об`єкта будівництва і несвоєчасне здача Об`єкта будівництва не є порушенням із Боку Управителя умов Договору про участь у ФФБ. Обов`язком управителя ФФБ є виключно здійснення управління грошовими коштами довірителя з метою їх використання для фінансування спорудження об`єкта інвестування.

Так кошти довірителя після передачі управителю були перераховані забудовнику і трансформувались в майнові права на об`єкт інвестування. Вказані майнові права після внесення коштів є власністю довірителя - позивача. Але при задоволенні позову в частині стягнення коштів судом першої інстанції не враховано, що позивач , маючи намір розірвати спірний договір та стягнути кошти, передані в довірче управління, не здійснив дії по поверненню Свідоцтва про участь у ФФБ яке свідчить про повернення закріплених за ним майнових прав на об`єкт інвестування.

На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Житло- Капітал» на користь ОСОБА_1 загальну вартість вимірних одиниць об`єкта інвестування за Договором № 74-2908/2018-1 про участь у Фонді фінансування будівництва від 29 серпня 2018 року в розмірі 1 110 871 (один мільйон сто десять тисяч вісімсот сімдесят одна) грн 50 коп; стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Житло- Капітал» на користь ОСОБА_1 12 322,70 грн сплаченого судового збору. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду мотивована тим, що заявником було надано договір про правову допомогу, в якому не зазначено вартість послуг, порядок розрахунків та не надано підтвердження проведення розрахунків. Також позивачем не було надано Додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги, а тому наданий позивачем Договір не є належним доказом того, що склад та розмір витрат пов`язаних з оплатою правничої допомоги заявленої позивачем стосується його витрат на правничу допомогу у зв`язку з реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді справи.

За таких обставин, просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Бондарчук З.В. просив законне та обґрунтоване рішення суду залишити в силі, а апеляційну скаргу доводи якої є безпідставними залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник ТОВ «ФК» «Житло-Капітал» - адвокат Пугач С.В. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бондарчук З.В. проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Тому, керуючись ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів вважає дійшла до наступного висновку.

Судом встановлено, що 29 серпня 2018 року між позивачем ОСОБА_1 (довіритель) та відповідачем ТОВ «ФК «Житло-Капітал» (управитель) укладено договір про участь у Фонді фінансування будівництва № 74-2908/2018-1 (т.1, а.с.17-31 зворот).

Відповідно до п.1.1 Договору про участь у ФФБ, довіритель зобов`язується передати управителю в управління грошові кошти з метою отримання довірителем у власність житла (об`єкта інвестування), а управитель зобов`язується прийняти кошти на рахунок ФФБ у довірчу власність та здійснювати від свого імені та за плату управління цими коштами в порядку та на умовах, передбачених цим договором, Правилами ФФБ виду А «ЖК Паркова долина» (ІІ черга будівництва), затвердженими наказом директора управителя №20 від 06 червня 2018 року, договором між забудовником та управителем №74-06/06/18 від 06 червня 2018 року та чинним законодавством України.

За змістом п. 1.2. договору, забудовником на дату підписання цього договору є ТОВ «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ».

16 липня 2020 року ТОВ «ФК «Житло-Капітал» укладено договір №74-16/07/20-2 ФЗ про передання функцій забудовника, відповідно до умов якого новим забудовником стало ТОВ «Строй Сіті Кепітал» (т.1, а.с.112-113).

Відповідно до п. 1.9. договору про участь у Фонді фінансування будівництва, опис об`єкта інвестування, що підлягає передачі довірителю в порядку та на умовах цього договору після завершення будівництва: об`єкт будівництва - Житловий комплекс, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер земельної ділянки :79:286:0004); об`єкт інвестування - квартира; номер об`єкта інвестування - 332, секція - 4, поверх - 6; попередньо визначена загальна кількість вимірних одиниць об`єкта інвестування - 64,07 кв.м; планово-орієнтовний термін введення об`єкта будівництва в експлуатацію - 31 грудня 2020 року; планово-орієнтовний термін здачі об`єкта будівництва під заселення - 31 березня 2021 року.

Пунктами 5.8,5.9 визначено, що довіритель передає у довірчу власність управителя грошові кошти в розмірі 1 089 190 грн в порядку, встановленому графіком внесення до ФФБ коштів, який є невід`ємною частиною цього договору. Це є орієнтовна загальна вартість об`єкта фінансування на день укладення цього договору. Кошти до ФФБ у розмірі не менше 25 % орієнтовної загальної вартості об`єкта інвестування на день укладення цього договору, що становить 272 297,50 грн, довіритель повинен внести протягом 9 днів з дня підписання цього договору, тобто по 07 вересня 2018 року включно.

Положеннями п. 2.1. (2.1.1.6 та 2.1.1.7) договору визначено, що управитель зобов`язався видати довірителю свідоцтво про участь у ФФБ після внесення довірителем коштів до ФФБ. У випадках, передбачених цим договором, повернути кошти довірителю на умовах Правил ФФБ та цього договору, з урахуванням пункту 2.2.1.9 та розділу 10 цього договору.

Згідно з пунктом 3.8 Договору, управитель ФФБ несе відповідальність за дотримання вимог Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», Правил ФФБ та цього договору.

У пункті 5.10 відзначено, що після внесення довірителем першої частки коштів до ФФБ, управитель видає довірителю Свідоцтво про участь у ФФБ, що є підтвердженням участі довірителя у ФФБ, в якому визначено графік подальшого внесення довірителем коштів до ФФБ.

Відповідно до пункту 5.10 договору, 25 січня 2022 року ОСОБА_1 було видано свідоцтво № С74-2908/2018-1 від 25.01.2022 про участь у фонді фінансування будівництва виду А ЖК «Голосіївська долина» (ІІ черга будівництва). Даним документом засвідчено участь позивача у фінансуванні вищезгаданого будівництва, а також підтверджено внесення грошових коштів у розмірі 1 110 871,50 грн.

Свідоцтвом визначена кількість закріплених за довірителем одиниць об`єкта інвестування - 64,07 кв.м, планово-орієнтовний термін введення об`єкта будівництва в експлуатацію - 30 квітня 2022 року, планово-орієнтовний термін здачі об`єкта будівництва під заселення - 31 липня 2022 року, затверджено графік подальшого внесення довірителем коштів до ФФБ (т.1, а.с.32).

За змістом п. 10.1., абз. 1 п. 10.1.5. договору про участь у Фонді фінансування будівництва, довіритель сплачує управителю винагороду: за управління майном - 0,9 % від орієнтовної загальної вартості об`єкта інвестування (на день підписання цього договору), - сплачується довірителем на поточний (особистий) рахунок управителя в день внесення першої частки коштів до ФФБ.

Розділом 9 договору про участь у ФФБ регламентовано дострокове припинення управління майном за ініціативою довірителя та умови виплати йому коштів.

Пунктом 9.1. договору встановлено, що до запланованої дати введення об`єкта будівництва в експлуатацію довіритель має право достроково припинити управління майном та відмовитись від участі у ФФБ. Управитель перераховує на наданий довірителем, у відповідності до вимог п. 9.3. цього договору протягом п`яти робочих днів після здійснення управителем наступної повної реалізації відповідного об`єкта інвестування або після введення об`єкта будівництва в експлуатацію та після надання довірителем реквізитів банківського рахунку або надання інших даних (реквізитів), що дозволяють управителю перерахувати довірителю належні йому кошти у безготівковій формі (п. 9.4.)

Пунктом 13.2 договору визначено, що за невиконання (неналежне виконання) своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства України.

У матеріалах справи містяться долучені відповідачем Правила Фонду фінансування будівництва вид А «ЖК Паркова долина» (ІІ черга будівництва) (далі - Правила ФФБ), затверджені наказом ТОВ «ФК «Житло-Капітал» під №20 від 06 червня 2018 року, де визначено об`єкт будівництва - житловий комплекс по АДРЕСА_1 , забудовником є ТОВ «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ». На кожній сторінці Правил ФФБ міститься підпис ОСОБА_1 та зазначено, що ним визнаються правила. (т.1, а.с.120-130).

Відповідно до пункту 1.1. Правил ФФБ, ці правила Фонду фінансування будівництва виду А «ЖК Паркова долина» (ІІ черга будівництва) розроблені у відповідності до Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» № 978-IV від 19 червня 2003 року зі змінами та доповненнями, з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших законодавчих актів.

Відповідно до п. 1.2. Правил ФФБ вони регулюють порядок взаємодії усіх суб`єктів системи фінансово-кредитних механізмів при будівництві житла та операціях з нерухомістю, встановлюють порядок, умови, особливості та обмеження управління Фондом фінансування будівництва та регулюють інші умови функціонування Фонду фінансування будівництва.

Пунктом 4.2. Правил ФФБ визначено, що якщо забудовник змінює заплановану дату введення об`єкта будівництва в експлуатацію та дату передачі його під заселення, він зобов`язаний офіційно повідомити про це управителя із зазначенням підстав для такої зміни для подальшого повідомлення довірителів ФФБ та внесення відповідних змін до договорів про участь у ФФБ та похідних документів.

У разі порушення забудовником строків спорудження об`єкта будівництва або у разі неналежного виконання управителем своїх обов`язків, передбачених п. 4.10 цих Правил, довіритель має право вимагати від управителя дострокового розірвання договору та виплати йому коштів (п. 4.11. Правил).

Також пунктами 6.2., 6.3. Правил ФФБ передбачено, що внесення довірителем готівкових коштів до ФФБ можливо виключно шляхом їх переказу на рахунок ФФБ через банківську та/або фінансову установу. Датою внесення коштів до ФФБ вважається дата фактичного надходження коштів на рахунок ФФБ, що підтверджується відповідною банківською випискою по рахунку ФФБ.

Розділом 11 Правил ФФБ регламентовано дострокове припинення управління майном за ініціативою довірителя.

Пунктом 11.1. Правил ФФБ встановлено, що до запланованої дати введення об`єкта будівництва в експлуатацію довіритель має право достроково припинити управління майном та відмовитись від участі у ФФБ. Управитель перераховує на наданий довірителем, у відповідності до вимог п. 11.3. цих правил протягом п`яти робочих днів після здійснення управителем наступної повної реалізації відповідного об`єкта інвестування або після введення об`єкта будівництва в експлуатацію та після надання довірителем реквізитів банківського рахунку або надання інших даних (реквізитів), що дозволяють управителю перерахувати довірителю належні йому кошти у безготівковій формі (п. 11.4. правил).

Управитель і забудовник за невиконання прийнятих на себе зобов`язань за договорами про участь у ФФБ та договором управителя із забудовником несуть відповідальність згідно чинного законодавства України (п. 14.1. правил).

Як вбачається з матеріалів справи, наказом № 11-ФБ від 10 березня 2022 року ТОВ «ФК «Житло-Капітал» припинено фінансування будівництва житлового комплексу по АДРЕСА_1 , ФФБ виду А «ЖК Голосіївська долина» (ІІ черга будівництва) (т.1, а.с. 152).

ТОВ «ФК «Житло-Капітал» як управитель ФФБ виду А «ЖК Паркова долина» (ІІ будівництва), що споруджується за адресою: по вул. Кайсарова,7/9 у Голосіївському районі м. Києва, неодноразово зверталося до ТОВ «ТОВ УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ», та пізніше до нового забудовника ТОВ «Строй Сіті Кепітал», з проханням надати копії актів приймання виконаних підрядних №КБ-2в, довідки про вартість виконаних підрядних робіт №КБ-3, а також надати копії фінансових звітів, надати уточнюючі терміни введення об`єкту будівництва в експлуатацію, та причини несвоєчасного введення в експлуатацію житлового комплексу (т.1, а.с.153-188).

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09 лютого 2023 року в справі № 910/10860/21, яка набрала законної сили, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 лютого 2016 року, індексний розмір 28320142 та від 01 березня 2016 року, індексний номер 28522642 та здійснену на їх підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди за ПАТ «АТП 13058» земельної ділянки площею 7,7001 га (кадастровий номер :79:286:0004) по АДРЕСА_1 ; розірвано договір оренди земельної ділянки площею 7,7001 га, що розташована по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :79:286:0004), укладений між Київською міською радою та ПАТ «АТП 13058», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. та зареєстрований в реєстрі за № 849 від 01 вересня 2003 року (т.1, а.с. 233-239).

Розпорядженням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 49-ДУМ про усунення порушень законодавства на ринках капіталу та організованих товарних ринках від 14 квітня 2023 року, зобов`язано ТОВ «ФК «Житло-Капітал» у термін до 14 липня 2023 року усунути порушення законодавства шляхом розміщення всіх коштів оперативного резерву ФФБ у сумі 3 711 610 978,24 грн на вкладних (депозитних) рахунках у банках (т.1, а.с. 36-37).

Відповідно до постанови Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 46-ДУМ від 14 квітня 2023 року, за провадження професійної діяльності на ринках капіталу та організованих товарних ринків з порушенням умов ліцензування застосовано у відношенні до ТОВ «ФК» Житло-Капітал» санкцію у вигляді штрафу (т.1, а.с.38-39).

Постановою № 188-ДУМ Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 12 вересня 2023 року за провадження професійної діяльності на ринках капіталу та організованих товарних ринках з порушенням умов ліцензування застосовано відносно ТОВ «ФК «Житло-Капітал» санкцію у виді зупинення на строк до 12 березня 2024 року дії ліцензії на провадження професійної діяльності на ринках капіталу - діяльності з управління майном для фінансування об`єктів будівництва та/або здійснення операцій з нерухомістю (т.1, а.с.40-43).

Стороною позивача надано заяву від 05 березня 2024 року про розірвання договору про участь у ФФБ № 74-2908/2018-1 від 29 серпня 2018 року та повернення коштів, проте заява, яка подана від імені ОСОБА_1 , не місить його підпису (т.1, а.с.47).

З листа ТОВ «ФК «Житло-Капітал» № 02/12/04/24 від 12 квітня 2024 року вбачається, що за зверненням позивача ОСОБА_1 , останньому запропоновано звернутися до офісу товариства для подачі заяви та підписання угоди про розірвання договору про участі у ФФБ, з посиланням на п. 9.6. договору про участь у ФФБ (т.1, а.с.131).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Частиною третьою статті 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність" закріплено порядок інвестування та фінансування об`єктів житлового будівництва, зокрема, з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов`язань за якими здійснюється шляхом передачі об`єкта (частини об`єкта) житлового будівництва.

Відповідно до частини п`ятої статті 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестор має право володіти, користуватися, розпоряджатися об`єктом і результатом інвестицій (об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). Згідно з частиною шостою статті 7 цього Закону інвестор має право на придбання необхідного йому майна у громадян і юридичних осіб безпосередньо або через посередників за цінами і на умовах, що визначаються за домовленістю сторін, якщо це не суперечить законодавству України, без обмеження за обсягом і номенклатурою.

Статтею 2 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" визначено, що об`єкт інвестування - це квартира або приміщення соціально-побутового призначення в об`єкті будівництва, яке після закінчення будівництва стає окремим майном; управитель - це фінансова установа, яка від свого імені діє в інтересах установників управління майном і здійснює управління залученими коштами згідно із законодавством, Правилами фонду та відповідає вимогам, встановленим цим Законом.

Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

В частині першій статті 179 ЦК України надано визначення речі як предмета матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Також у статті 182 цього Кодексу передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Стаття 190 ЦК України визначає майно особливим об`єктом, яким вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Окремо вказано, що майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами.

За положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникає, зокрема, з договорів та інших правочинів, має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилом статті 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача) (частина перша статті 1029 ЦК України).

Частиною першою статті 7 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" визначено, що управитель фонду на праві довірчої власності здійснює управління фондом та для досягнення мети управління майном, визначеної установниками цього фонду, перераховує частину отриманих коштів у напрямах, зазначених у Правилах.

Згідно зі статтею 11 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю", фінансова установа, яка відповідає вимогам цього Закону, може за власною ініціативою створити ФФБ. ФФБ не є юридичною особою. ФФБ може бути двох видів - ФФБ виду "А" та ФФБ виду "Б". Для ФФБ виду "А" поточну ціну вимірної одиниці об`єкта будівництва, споживчі властивості об`єктів інвестування та об`єкта будівництва, коефіцієнти поверху та комфортності визначає забудовник, при цьому він приймає на себе ризик щодо недостатності залучених коштів на спорудження об`єкта будівництва та зобов`язаний своєчасно ввести його в експлуатацію відповідно до проектної документації і виконати усі необхідні роботи для дотримання технічних характеристик об`єктів інвестування та об`єкта будівництва, незалежно від обсягу фінансування.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" управитель здійснює контроль за дотриманням забудовником умов та зобов`язань за договором з метою своєчасного запобігання виникненню ризикових ситуацій у процесі будівництва внаслідок дій забудовника, що можуть призвести до: змін технічних характеристик об`єктів будівництва та/або об`єктів інвестування; погіршення споживчих властивостей об`єктів будівництва та/або об`єктів інвестування; зростання вартості будівництва більше ніж на двадцять відсотків; збільшення строків будівництва більше ніж на дев`яносто днів порівняно із строками, зазначеними в договорі між управителем та забудовником станом на день його підписання.

У разі виявлення управителем ризику порушень умов договору управитель має право припинити фінансування будівництва, вимагати розірвання договору, повернення забудовником усіх спрямованих на фінансування будівництва цього об`єкта коштів, відшкодування заподіяних забудовником збитків, перерахування на рахунок ФФБ коштів, необхідних для розрахунків з довірителями відповідно до вимог статті 20 цього Закону, що виходять із ФФБ у зв`язку із розірванням договору про участь у ФФБ, а також здійснювати інші заходи щодо виконання забудовником своїх зобов`язань за договором, визначені цим Законом.

Верховний Суд у постанові від 22 жовтня 2025 року у справі № 752/8593/24 вказав на те, що забудовник зобов`язаний на вимогу управителя протягом строку, визначеного в договорі, повернути грошові кошти на рахунок ФФБ або передати право власності/спеціальне майнове право на предмет іпотеки (майнові права на предмет іпотеки - для об`єктів, право на виконання будівельних робіт щодо яких отримано до набрання чинності Законом України "Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому") управителю з додержанням вимог статті 10 цього Закону, якщо інше не передбачене договором.

У разі порушення забудовником строків спорудження об`єкта будівництва або у разі неналежного виконання управителем своїх обов`язків, передбачених частиною першою цієї статті, довіритель має право вимагати від управителя дострокового розірвання договору та виплати йому коштів. Управитель зобов`язаний виплатити довірителю кошти у сумі, що визначається відповідно до статті 20 цього Закону при відмові довірителя від участі у ФФБ і не може бути меншою за суму, внесену довірителем до ФФБ. Довіритель не сплачує управителю винагороду за виплату йому коштів у разі, якщо довіритель відмовляється від участі у ФФБ з підстав, визначених цією частиною.

Визначення майнового права як права очікування та повноваження власника таких прав надано у висновках Верховного Суду України, викладених у постановах: від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12, від 15 травня 2013 року у справі № 6-36цс13, від 04 вересня 2013 року у справі № 6-51цс13, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2994цс15, від 07 грудня 2016 року у справі № 6-1111цс16.

Так, майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (абзац третій частини другої статті 3 Закону України від 12 липня 2001 року "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність").

Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому.

Законодавством встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлене право власності інших осіб, а інвестор як особа, за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування. Тобто інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Подібні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21), від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц (провадження № 14-31цс20), у постановах Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі № 923/447/15.

З наведених обставин справи вбачається, що 29 серпня 2018 року між сторонами був укладений договір про участь у Фонді фінансування будівництва, за умовами якого позивач вніс грошові кошти до ФФБ та за ним було об`єкт інвестування у вигляді квартири з планово-орієнтовний терміном введення об`єкта будівництва в експлуатацію до 30 квітня 2022 року.

Відповідач визнає факт, що будівництво об`єкта інвестування не закінчено, будинок не введено в експлуатацію і не передано у право власності об`єкт інвестування станом на момент вирішення спору. ТОВ «ФК «Житло-Капітал» також фактично підтвердило, що фінансування будівництва призупинено на невизначений час.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09 лютого 2023 року у справі № 910/10860/21встанолено, що в управителя ТОВ «ФК «Житло-Капітал» і забудовника ТОВ «Строй Сіті Кепітал» відсутні права користування земельною ділянкою, що знаходиться на АДРЕСА_1 з відповідним цільовим призначенням для будівництва житлового комплексу.

У 2023 році Національною комісію з цінних паперів та фондового ринку були виявлені допущені ТОВ "ФК "Житло-Капітал" порушення законодавства на ринках капіталу та організованих товарних ринках щодо розміщення коштів оперативного резерву ФФБ та було зобов`язано ТОВ "ФК "Житло-Капітал" усунути ці порушення до 14 липня 2023 року, однак даних про усунення порушень представлено не було, натомість наявні дані про застосування відносно ТОВ "ФК "Житло-Капітал" санкції у виді зупинення дії ліцензії на провадження професійної діяльності на ринках капіталу - діяльності з управління майном для фінансування об`єктів будівництва та/або здійснення операцій з нерухомості на строк до 12 березня 2024 року.

А отже матеріали справи підтверджують тривале та істотне порушення строків спорудження об`єкта будівництва забудовником, що відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю", що наділяє позивача, як довірителя, правом вимагати повернення внесених коштів.

Відповідач не надав суду належних доказів того, що він як управитель здійснював передбачені законом заходи контролю за ходом будівництва та належним виконанням забудовником договірних обов`язків, що передбачені Законом України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю. Навпаки, матеріали справи свідчать про відсутність дієвих управлінських дій та формальний характер листування, що суперечить вимогам Закону № 978-IV.

Крім того, як вже вказано вище, відповідач фактично визнав, що фінансування будівництва було припинено на невизначений строк, що унеможливлює завершення будівництва та передачу об`єкта інвестування довірителям. За сукупністю встановлених обставин суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про порушення управителем зобов`язань, що зумовлює необхідність повернення позивачу сплачених коштів. Застосування судом положень Цивільного кодексу України та ч. 4 ст. 18 Закону № 978-IV у цій частині є правильним.

Посилання відповідача на статтю 20 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми та управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" ґрунтується на помилковому тлумаченні скаржником цієї норми, оскільки вона регламентує порядок визначення суми до повернення довірителю, але не встановлює обмеження чи альтернативні умови щодо самого права довірителя вимагати повернення коштів у разі істотного порушення зобов`язань управителем або забудовником.

Безпідставними є також доводи скаржника про те, що заявлені позивачем вимоги можуть поставити під загрозу права інших довірителів ФФБ чи зумовити масове розірвання договорів. Закон не пов`язує реалізацію прав конкретного довірителя із гіпотетичними наслідками для інших учасників фонду. Водночас, право довірителя відмовитися від участі у ФФБ та вимагати повернення внесених коштів прямо передбачене частиною четвертою статті 18 зазначеного Закону й носить індивідуальний, а не колективно-обмежувальний характер.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги у своїй сукупності ґрунтуються переважно на припущеннях та внутрішніх управлінських міркуваннях відповідача й не спростовують установленого факту істотного порушення зобов`язань управителем, яке й стало підставою для заявлених позовних вимог. За таких обставин вони не можуть бути прийняті колегією суддів як належне правове обґрунтування.

Щодо оскарження відповідачем додаткового рішення у справі, колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.

Додаткове рішення було ухвалено судом першої інстанції за результатами розгляду заяви представника позивача про стягнення з відповідача витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у розмірі 37500 грн.

У ч. 1 ст. 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч.3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, п.1 1 ч.ч.1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст.141 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У ч.ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

У постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року в справі № 750/2055/20 вказано, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 757/60277/18-ц.

Верховний Суд у постанові від 24 січня 2022 року у справі № 757/36628/16-ц вказав на те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем, в позовній заяві було здійснено заяву про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у сумі 20 000 грн (т.1, а.с.8)

При зверненні до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу, на підтвердження таких витрат стороною позивача було надано в копіях: договір про надання правової допомоги укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Бондарчуком З.В. 04 березня 2024 року, акт надання правової допомоги № 1 та № 2 до договору від 04 березня 2024 року та від 22 травня 2025 року в яких визначені види наданих послуг, їх вартість, та визначений загальний розмір 37500 грн, докази направлення цієї заяви позивачу (т.2 а.с.170-173, 176)

Суд першої інстанції з урахуванням часткового задоволення позову, заперечень відповідача на заяву позивача, вважав заявлені витрати у сумі 37500 грн неспівмірними із складністю цієї справи, а тому дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 20000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В доводах апеляційної скарги відповідач просив про скасування додаткового рішення, яке є похідним від основного. Разом з тим за результатами перегляду справи апеляційний суд не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції ухваленого по суті спору, а тому і підстави для скасування додаткового рішення також відсутні, оскільки воно ухвалено в порядку визначеному ст.ст. 137,141,270 ЦПК України та з урахуванням усталеної судової практики, визначений судом першої інстанції розмір компенсації витрат позивача відповідає принципам розумності і справедливості.

В порядку ст.141 ЦПК України, враховуючи відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, відсутні і підстави для компенсації позивачам понесених ним витрат на стадії апеляційного перегляду справи.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Житло-Капітал» - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 травня 2025 року та додаткове рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: О.В. Желепа

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 31 березня 2026 року.