Справа № 2-н-2652/2009
УХВАЛА

про скасування судового наказу

31 березня 2026 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді Постигач О. Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 03.07.2009 року у справі № 2-н-2652/2009 за заявою ЗАТ «ПроКредит Банк» про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 14.08.2008 року № 13.6367,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу, виданого Залізничним районним судом м. Львова 03 липня 2009 року у справі № 2-н-2652/2009.

Заява мотивована тим, що судовий наказ заявницею не отримувався. Стягнену заборгованість вона не визнає, оскільки всі її зобов`язання виконані належним чином. Вважає зазначену заборгованість необґрунтованою та такою, що не є безспірною. У зв`язку з викладеним просить суд скасувати вказаний судовий наказ.

Дослідивши матеріали заяви про скасування судового наказу суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Норми Цивільного процесуального кодексу України не ставлять в залежність скасування судового наказу за заявою боржника від обґрунтованості його доводів, викладених у такій заяві, а лише передбачають необхідність зазначення в ній про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача. Тож, істотною особливістю розгляду справ у порядку наказного провадження є відсутність спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 3 ст. 171 ЦПК України встановлено, що у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Окрім цього, наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, тому відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Підстав для повернення заяви про скасування судового наказу не встановлено, а зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи боржника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження, тому у відповідності до ч. 3 ст. 171 ЦПК України.

Судом встановлено, що 03 липня 2009 року Залізничним районним судом м. Львова винесено судовий наказ за заявою ЗАТ «ПроКредит Банк» про видачу судового наказу про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №13.6367 від 14.08.2008 року з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у розмірі 78 820,94 грн, 394,11 грн судового збору та 43,75 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення, а всього 79 258,80 грн.

Указаний судовий наказ отримано ОСОБА_1 25.03.2025 року.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.04.2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу відмовлено, а заяву про скасування судового наказу повернуто без розгляду.

Постановою Львівського апеляційного суду від 06.03.2026 року ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 02.04.2025 року скасовано, справу скеровано для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування заяви про скасування судового наказу ОСОБА_1 зазначає, що не згодна з вимогами стягувача, оскільки нею регулярно здійснювалася оплата за кредитним договором. Отже, між сторонами вбачається спір про право.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що доводи викладені боржницею потребують додаткового дослідження, що неможливо здійснити в рамках наказового провадження. Із заяви боржниці вбачається, що остання не згідна зі стягненням заборгованості та вважає вимоги стягувача необґрунтованими, а відтак вбачається, що між сторонами наявний спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Враховуючи, що оспорюваним судовим наказом передбачено солідарне стягнення заборгованості ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , скасування судового наказу лише в частині одного боржника нормами ЦПК України не передбачено, а тому судовий наказ підлягає скасуванню в повному обсязі.

Одночасно суд роз`яснює, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Керуючись ст. ст. 19, 170, 171 ЦПК України, суд -

постановив:

заяву задовольнити.

Судовий наказ Залізничного районного суду м. Львова від 03.07.2009 року у справі № 2-н-2652/2009 за заявою ЗАТ «ПроКредит Банк» про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 14.08.2008 року № 13.6367 скасувати.

Роз`яснити стягувачу його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Постигач О. Б.