Справа № 182/6231/25
Провадження № 2/0182/1902/2026
17.03.2026 м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з об`єкта нерухомого майна -
В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Нікопольського ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з об`єкта нерухомого майна.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її й батько ОСОБА_2 . Одним з об`єктів спадкового майна, яке залишилось після смерті батька, є 1/4 частка квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Нікопольським житлово-експлуатаційним об`єднанням від 16.11.1999 року. Інші 3/4 частки зазначеної квартири належать, на підставі цього ж Свідоцтва про право власності, їй, її матері ОСОБА_3 та її рідній сестрі ОСОБА_4 - по 1/4 частці кожній. В передбачений законом 6-ти місячний строк з часу відкриття спадщини, вона звернулась з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька до Другої Нікопольської державної нотаріально контори, у зв`язку з чим було відкрито спадкову справу № 218/2021 та в процесі проведення перевірок по спадковій справі державний нотаріус Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Балашова В.М. виявила, що, згідно постанови Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міського управління юстиції від 09.09.2004 року, серії АА № 925899, було накладено обтяження у вигляді арешту належного ОСОБА_2 нерухомого майна - 1/4 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, даний арешт (заборона) був пов`язаний із заборгованістю батька по аліментам, стягувачем яких була її мати ОСОБА_3 . З письмовою заявою про зняття арешту та вилучення обтяження з електронних реєстрів позивачка звернулась до Нікопольського ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), на яку отримала письмову відповідь від 03.06.2025 року, в якій зазначено, що, згідно перевірки Реєстру речових прав на нерухоме майно, виявлено арешт, накладений на нерухоме майно ОСОБА_2 , а саме - 1/4 частину квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , постановою Виконавчої служби міського управління юстиції м.Нікополь, серія АА № 925899 від 09.09.2004 року (номер запису 1345750 в Єдиному реєстрі заброн відчуження об`єктів нерухомого майна) та при пошуку в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, включаючи відомості з електронного архіву та спеціального розділу, встановлено, що відсутні відомості про виконавчі провадження відкриті до 09.09.2004 року, та, відповідно про підстави накладення арешту. У зв`язку з викладеним, позивачці було запропоновано щодо питання зняття арешту з майна звернутися до суду в порядку ст.59 Закону України «Про виконавче провадження». Тому, на підставі вищевикладеного позивачка змушена звернутися до суду та просить ухвалити рішення, яким зняти арешт з нерухомого майна, а саме: з 1/4 частки квартири, належної померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , який було накладено постановою Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.09.2004 року, серія АА № 925899; номер запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: 1345750; реєстратор: Перша Нікопольська державна нотаріальна контора, а також вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження № 1345750; реєстратор: Перша Нікопольська державна нотаріальна контора, на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міського управління юстиції про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.09.2004 року, серія АА № 925899.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2025 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.14-15).
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи (а.с.17), своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, не скористався, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надав.
Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Як встановлено судом, постановою Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.09.2004 року, серія АА № 925899, було накладено арешту на 1/4 частину майна, яка належить ОСОБА_2 , що позивачці доводиться батьком (а.с.5). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що свідчить актовий запис № 1559, складений 01 липня 2021 року Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з витягу про реєстрацію в Спадкову реєстрі № 67742098, позивачка після смерті свого батька виявила намір та бажання успадкувати майно, однак, у вчиненні нотаріальних та реєстраційних дій їй було відмовлено з причини накладання арешту на майно та оголошення заборони на відчуження, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. При цьому, позивачка з метою врегулювання даного питання в досудовому порядку, з заявою про зняття арешту та вилучення обтяження з електронних реєстрів звернулась до Нікопольського ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та, згідно отриманої відповіді від 03.06.2025 року, їй було роз`яснено, що, згідно перевірки Реєстру речових прав на нерухоме майно, виявлено арешт, накладений на нерухоме майно ОСОБА_2 , а саме: 1/4 частину квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , постановою Виконавчої служби міського управління юстиції м.Нікополь,серіїАА № 925899,від 09.09.2004 року (номер запису 1345750 в Єдиному реєстрі заброн відчуження об`єктів нерухомого майна),та при пошуку в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, включаючи відомості з електронного архіву та спеціального розділу, встановлено, що відсутні відомості про виконавчі провадження відкриті до 09.09.2004 року, та, відповідно, про підстави накладення арешту (а.с.8).
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, судом встановлено, що на майно, яке з урахуванням матеріалів справи, є спадковим майном, та яке позивачка має намір успадкувати, постановою Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міського управління юстиції від 09.09.2004 року, серія АА, № 925899 було накладено арешт, який свідчить про той факт, що його наявність порушує право позивача, тим самим позбавляючи її права реалізувати свої спадкові права.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.60 ЗУ "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику ( речове право на чуже майно).
Таким чином, враховуючи вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право позивача, внаслідок чого, вона позбавлена можливості у повному обсязі реалізувати свої права щодо спадкового майна. З огляду на зазначене, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що обґрунтування позивача знайшло своє підтвердження, та є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.3, 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Нікопольського ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з об`єкта нерухомого майна - задовольнити.
Зняти арешт з нерухомого майна, а саме: з 1/4 частки квартири, належної померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , який було накладено постановою Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.09.2004 року, серія АА № 925899, номер запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: 1345750, реєстратор: Перша Нікопольська державна нотаріальна контора.
Вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження № 1345750; реєстратор: Перша Нікопольська державна нотаріальна контора, на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міського управління юстиції про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.09.2004 року, серія АА № 925899.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал