Справа № 694/100/26
Провадження № 2/361/1005/26
У Х В А Л А

про продовження строку для усунення недоліків

27 березня 2026 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Гізатуліна Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви позовної розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подала до Звенигородського районного суду Черкаської області зазначений позов.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 січня 2026 року справу передано за підсудністю на розгляд Броварському міськрайонному суду Київської області.

У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Гізатуліній Н.М.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, визначено спосіб усунення недоліків: подати докази направлення ОСОБА_2 копії поданих до суду документів та докази, які підтверджують місце проживання неповнолітніх дітей з матір`ю. Роз`яснено вимоги ч. 7 ст. 43 ЦПК України, ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

Як вбачається із довідки про доставку електронного документу, ОСОБА_1 отримала копію ухвали суду 06 березня 2026 року.

На виконання вимог ухвали суду ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подала заяву про усунення недоліків до якої додала документи щодо реєстрації місця проживання німецькою мовою, неофіційний переклад цих документів, фотокопію заяви ОСОБА_2 , про те що він ознайомлений із її позовом про розірвання шлюбу, фотокопію своєї заяви, якою вона підтверджує, що діти проживають разом з нею.

Перевіривши матеріали заяви та долучених до неї документів, суддя встановила наступне.

Позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦПК України, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

З огляду на ч. 7 ст. 43 ЦПК України, у разі подання до суду в електронній формі заяв по суті справи та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету у паперовій формі листом з описом.

Враховуючи викладене, належним доказом направлення документів учасникам справи, які не мають електронного кабінету є бланк опису вкладення, який завірений відділенням поштового зв`язку та платіжний документ про оплату поштового відправлення.

Всупереч роз`ясненням в ухвалі суду від 06 березня 2026 року ОСОБА_1 не надала належних доказів направлення ОСОБА_2 копій поданих до суду документів.

Суддя роз`яснює, що заява ОСОБА_2 не є належним доказом виконання позивачкою вимог ч. 7 ст. 43, ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

З огляду на ч. ч. 1, 2, 4 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат». Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Нотаріус засвідчує справжність підпису перекладача на перекладі тексту документа за правилами, передбаченими пунктом 6 глави 7 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Підпис перекладача на нотаріальному документі виконується ним власноручно у присутності нотаріуса. При засвідченні справжності підпису перекладача, нотаріусу необхідно встановити особу перекладача, а також його кваліфікацію.

У Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України прямо не вказано, яким кваліфікаційним вимогам повинен відповідати перекладач, а лише зазначено, що перекладач разом з документом, який встановлює його особу, повинен надати документ, що підтверджує його кваліфікацію.

Для перекладу надаються оригінали документів або їх нотаріально засвідчені копії. Документи, викладені на двох і більше окремих аркушах, що подаються для засвідчення вірності перекладу або засвідчення справжності підпису перекладача, повинні бути з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення цілісності, пронумеровані і скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи (у разі наявності), яка видала документ.

Переклад робиться з усього тексту документа, в тому числі з печатки і штампу. Найчастіше переклад виконується на окремому аркуші чи аркушах. Він прикріплюється до оригіналу документа, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса та його печаткою.

Крім того, відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про нотаріат» консульські установи України також засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу.

Позивачкою не наданий належний переклад документів щодо реєстрації місця проживання німецькою мовою відповідно до Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Законодавець не покладає на суд обов`язок продовжити строк на усунення недоліків у разі усунення недоліків позовної заяви частково. При цьому вказані процесуальні правові приписи не позбавляють суд права в разі усунення недоліків не в повному обсязі постановити ухвалу, якою продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви.

За викладених обставин, суддя дійшла висновку про продовження строку для виконання недоліків.

Суддя вважає за необхідне надати позивачці десятиденний строк для усунення недоліків з дня вручення цієї ухвали. У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заява вважається неподаною та підлягає поверненню, що не перешкоджає повторному зверненню до суду.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню, що не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Керуючись ст. ст. 127, 175, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити ОСОБА_1 строк для виконання недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Гізатуліна