31.03.2026 Справа №489/9603/25
Провадження №2/489/612/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Горецькою П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором

встановив.

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», через підсистему «Електронний суд», звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 415956 від 17.09.2022 у розмірі 22280,00 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати та правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. Мотивуючи вимоги тим, що 17.09.2022 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 415956, відповідно до умов якого відповідачу було надано споживчий кредит у розмірі 2500,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Банк свої зобов`язання у повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Проте, відповідач не виконав умов кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору передбачено, що Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. 01.02.2024 між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу № 01022024, згідно якого позивач набув статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Селфі кредит», в тому числі і до ОСОБА_1 . Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем складає 22280,00 грн., а саме: -2500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; -19780,00 грн. заборгованість за відсотками. Позивачем неодноразово на поштову адресу відповідача було направлено листи-повідомлення про заміну кредитора і повідомлення-вимога про погашення заборгованості за кредитним договором.

Від представниці відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить частково задовольнити позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2500,00 грн. в решті позовних вимог просить відмовити, а також зменшити розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу з 8000,00 грн. до 1000,00 грн. Посилаючись на те, що наразі відповідач, перебуває на військовій службі, за місцем реєстрації не проживає, копію позовної заяви від Позивача не отримував. Про наявність ухвали про відкриття провадження Відповідач дізнався лише 11.01.2025 р. за допомогою додатку «Дія». Відповідач, як військовослужбовець, підлягає звільненню від сплати заборгованості за відсотками та іншими нарахуваннями за кредитним договором №415956 на підставі положення пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». В зв`язку з цим, на підтвердження права на пільгу, Відповідачем надається копія посвідчення учасника бойових дій (серія НОМЕР_1 ) та довідка про проходження військової служби (форма 5) №85/207 видана 21.01.2026 р. Відповідач вважає розмір правничої допомоги у сумі 8 000,00 грн. явно завищеним та необґрунтованим. Подана до суду позовна заява є типовою, шаблонною. Підготовка даної заяви не потребувала наявності спеціальних знань. Також слід враховувати ще й той факт, що дана категорія справи, відповідно до п.1 ч.4 ст.19 ЦПК України, відноситься до малозначних, і Позивач у наданій Позовній заяві просив суд відкрити спрощене позовне провадження, що виключає понесення адвокатом додаткових витрат на участь у засіданні.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вказує, що відповідач стверджує, що звільнений від сплати процентів, оскільки є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі в Збройних Силах України. Проте, нарахування процентів за кредитним договором №415956 від 17.09.2022 року згідно відомості про щоденні нарахування та погашення припинилося 12.09.2023 року, тобто більше ніж за два роки до подання позовної заяви. Однак, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» не отримувало протягом часу тривалості судового процесу доказів підтвердження того, що ОСОБА_1 вступив на військову службу до чи під час нарахування вказаних відсотків. Таким чином, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вважає аргументи відповідача про звільнення від сплати процентів спекуляцією, що здійснена з метою уникнення відповідальності за невиконання зобов`язання за кредитним договором №415956 від 17.09.2022 року. Станом на дату подання позову у Відповідача утворилася заборгованість у сумі 22 280,00 грн., зокрема 19780,00 грн. за процентами. Крім того, позивачем було надано детальний розрахунок заборгованості. Розрахунок заборгованості це письмовий документ, який підтверджує суму боргу, а також рух коштів по рахунку. Розрахунок заборгованості містить усі необхідні відомості для того, аби ідентифікувати його як такий, що підтверджує суму боргу саме по цьому кредитному договорі, адже містить відомості про Позичальника та номер і дату кредитного договору. Відповідач, відповідно до наданого розрахунку, не вніс жодного платежу, щодо погашення заборгованості, а тому сума нарахованих відсотків була залишена незмінною відповідно стандартної (базової) ставки за умовами кредитного договору, про що був належним чином повідомлений та що підтверджує невиконання взятих на себе зобов`язань. У зв`язку із відсутністю платежів і утворилася заборгованість за кредитним договором . З урахуванням вище викладених аргументів, нарахування процентів, які відображенні у розрахунку заборгованості є цілком правомірним. ОСОБА_1 мав можливість користуватися кредитними коштами, а тому строк нарахування є допустимою та погодженою істотною умовою кредитного договору №415956 від 17.09.2022 року. Також, враховуючи положення чинного на законодавства України про принцип свободи договору, відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із кредитором, якщо дійсно вважав несправедливими умови кредитного договору, натомість відповідач погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Підписавши кредитний договір, відповідач засвідчив, що погодився на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договором, що свідчить про свідоме визнання позивачем умов договору, в тому числі й оспорюваних. Надані докази (зокрема, договір про надання правничої допомоги, акти виконаних робіт, платіжні документи тощо) у повному обсязі підтверджують як сам факт надання правової допомоги, так і її обсяг та вартість. Надані послуги включають як підготовку процесуальних документів, участь у судових засіданнях, так і інші юридично значущі дії, безпосередньо пов`язані з розглядом справи, що узгоджується з практикою Верховного Суду та положеннями чинного процесуального законодавства. З іншими аргументами Відповідача ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» не погоджується та вважає, що докази додані до матеріалів справи є достатніми для вирішення справи по суті.

Від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких просить позовні вимоги задовольнити частково. Зазначає, що відповідач, визнаючи позов частково, а саме, в частині наявності заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором №415956 в розмірі 2 500,00 грн та заперечуючи проти задоволення позовних вимог в частині нарахованих відсотків за вказаним кредитом, просить відмовити позивачу в задоволенні позову в цій частині на підставі положень п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Копією військового квитка серія НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 01.06.2023 р. Довідкою про проходження військової служби (форма 5) №85/207, що видана 21.01.2026 р., встановлено, що наразі ОСОБА_1 перебуває на військовій службі та виконує обов`язки, пов`язані з обороною України, в зв`язку з цим він дуже обмежений в засобах і способах комунікації. Враховуючи те, що відповідач перебуває на військовій службі, він не мав можливості раніше надати копії всіх військово-облікових документів. положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не передбачають обов`язку військовослужбовця повідомляти про свій статус кредитодавцю. Також вважаємо за необхідне зазначити, що посвідчення учасника бойових дій (серія НОМЕР_1 ) було видане ОСОБА_1 , як військовослужбовцю, який під час дії особливого періоду брав або беру участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України. Стосовно розміру правничої допомоги заявленої представником Позивача вважаємо за необхідне зауважити про те, що подана до суду позовна заява є типовою, шаблонною. Підготовка даної заяви не потребувала наявності спеціальних знань. Також слід враховувати ще й той факт, що дана категорія справи, відповідно до п.1 ч.4 ст.19 ЦПК України, відноситься до малозначних, і Позивач у наданій Позовній заяві просив суд відкрити спрощене позовне провадження, що виключає понесення адвокатом додаткових витрат на участь у засіданні.

Ухвалою суду м. Миколаєва від 03.12.2025, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 17 вересня 2022 між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 415956 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort».

Згідно з пунктами 1.2.-1.4. Договору на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 2500,00 гривень. Строк кредиту 365 дні (в)(день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці: обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується-графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. У Споживача відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених Договором, на підставі звернення до Товариства у паперовій, формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора.

Відповідно до довідки про ідентифікацію, відповідач під час укладення кредитного договору використовував електронний підпис у формі одноразового ідентифікатора, який був відправлений їй на номер мобільного телефону.

Договір № 415956 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 17.09.2022 містить електронний підпис від імені ОСОБА_1 .

Також, електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідач підписав графік платежів, який є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту від 17 вересня 2022, в якому визначена реальна річна процентна ставка 47541,10 %.

ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу в користування кредит в розмірі 2500 грн 00 коп., шляхом зарахування 17 вересня 2022 грошових коштів на картку, номер картки НОМЕР_3 , що підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК» вих. №22 від 20.10.2025.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором № 415956 від 17 вересня 2022 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, станом на 01.02.2024 за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 22280 грн 00 коп..

01 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу № 01022024, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (Фактор) набуває прав вимоги від ТОВ «Селфі кредит» (Клієнт) та сплачує Клієнту за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим договором, а клієнт відступає (передає) факторові права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами.

01 лютого 2024 року клієнтом та фактором підписаний акт приймання-передачі Реєстру Боржників до договору факторингу від 01 лютого 2024 року № 01022024.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01022024 від 01 лютого 2024 року до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором № 415956, боржник ОСОБА_1

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направлено ОСОБА_1 досудову вимогу вих. №23352555 від 14.11.2025 про те, що відбулось відступлення прав вимог за договором № 415956 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 17.09.2022 до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», яке в свою чергу стало новим кредитором та має вимагати від відповідача погашення кредитної заборгованості в сумі 22280 грн 00 коп. Надано термін для добровільного виконання відповідачем зобов`язання.

Отже, первинний кредитор свої зобов`язання відповідно договору № 415956 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 17.09.2022 виконав в повному обсязі.

В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином ані перед первинним кредитором, ані перед новим кредитором не виконав, не сплатив своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту.

Норми права та мотиви їх застосування.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону № 675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Як вбачається зі змісту кредитного договору він підписаний відповідачем ОСОБА_1 шляхом накладення електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «ПЕЙПЕК» про перерахування суми кредиту, грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідача.

Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав належним чином умови договору щодо повернення отриманої суми кредиту за договором №415956 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» у розмірі 2500 грн 00 коп., не сплатив заборгованість за відсотками станом на дату відступлення права вимоги в сумі 19780 грн 00 коп.

Доказів протилежного відповідачем ОСОБА_1 до суду не надано.

Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Надані позивачем копії договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 та витяг з Реєстру Боржників за договором факторингу № 01022024 від 01.02.2024 містить підписи сторін, укладені відповідно до вимог чинного законодавства, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта до Фактора позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», за договором № 415956 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», а тому суд вважає їх належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направлено відповідачу досудову вимогу вих. №23352555 від 14.11.2025 про те, що відбулось відступлення прав вимог за договором № 415956 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 17.09.2022 до ТОВ «ФК Кредит-Капітал», яке в свою чергу стало новим кредитором та має право вимагати від відповідачки погашення кредитної заборгованості в сумі 22280 грн 00 коп.

Відповідач заперечує щодо нарахування відсотків за користування кредитом з посиланням на п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до пункту 15 статті 14 цього Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції, що діяла на час пред`явлення позову, встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період, це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

У статті 1, 2 цього Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Вище вказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.12.2018 у справі № 522/12270/15-ц та від 11.12.2019 у справі № 521/7927/16-ц.

У постанові Верховного Суду від 15.07.2020 у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142.

Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.

На цю постанову Верховний Суд посилається в постанові від 04.09.2024 у справі №426/4264/19, повторно вказуючи у пункті 77, що вказаний закон не містить норм, які б звільняли позичальника від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом протягом особливого періоду у зв`язку з наявністю у нього статусу учасника бойових дій.

Як вбачається з довідки Військової частини НОМЕР_4 від 21.01.2026 за вих. № 85/207, ОСОБА_1 , перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_4 .

З посвідчення серії НОМЕР_1 від 07.07.2025, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Копією військового квитка серія НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 01.06.2023 р.

Надані відповідачем документи суд оцінює як такі, що підтверджують наявність у ОСОБА_1 пільг щодо нарахування процентів за користування кредитом в розумінні пункту 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», проте, відповідачем надані документи про перебування на військовій службі з 01 червня 2023. Відсотки за користування кредитом нараховані за період з 17.09.2022 по 12.09.2023. Отже, з відповідача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2500 грн. та відсотками за користування кредитом до червня 2023 у розмірі 14060 грн.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ані первісному кредитору, ані позивачу, до якого перейшло право вимоги, відповідачем не повернуті, а також, що відповідачем добровільно не сплачені відсотки за користування кредитом, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення заборгованості за договором № 415956 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 17.09.2022, що складається із суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2500 грн 00 коп. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 14060 грн 00 коп.

Відповідач заперечень щодо правильності наданого позивачем розрахунку сум заборгованості не заявляв; належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має інших розмір, ніж зазначено позивачем, не надав; власний розрахунок не надав.

Як видно із змісту матеріалів справи, відповідач не виконав своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка у нього виникла, добровільно у повній мірі на час розгляду справи ним не погашена, відзиву на позов відповідачем надано не було.

Аналізуючи вищезазначені норми права та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав останнім, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат

Разом з тим, частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що 01.07.2025 між Адвокатським об`єднанням «Апологет» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір про надання правової допомоги № 0107. Надано детальний опис наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 01 липня 2025 станом на 10.11.2025 та Акти 455 наданих послуг правничої допомоги від 10.11.2025 про сплату ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на користь АО «Апологет» за послуги з надання правничої допомоги у загальному розмірі 8000 грн.

Суд звертає увагу, що до матеріалів справи надано докази, які підтверджують здійснення відповідних витрат позивачем на правову допомогу адвокату.

Таким чином, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, дійшов переконання, що заявлені представником позивача до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними та неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), та вважає, що обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.

Судовий збір відповідно до вимог статті 141 ЦПК України стягується з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам (73% від фактично заявлених позовних вимог), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1793 гривни.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 415956 від 17.09.2022 у розмірі 16560 грн. 00 коп., яка складається з тіла кредиту 2500 гривен, відсотки за користування кредитом 14060 гривен.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 1793 гривни та витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. 00 коп.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_5 .

Повний текст судового рішення складено «31» березня 2026.

Суддя Н.О. Рум`янцева