Провадження №2/752/3305/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» (далі - ТОВ «ФК Дебт Коллекшн») звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.01.2020 між ТОВ "Гоуфінгоу" та відповідачем укладений кредитний договір №/206568, шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною договору, відповідно до умов якого ТОВ "Гоуфінгоу" надало відповідачу кредит у розмірі 2500 грн. строком на 30 днів.

31.05.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» укладено договір факторингу №1-31/05/21, у відповідності до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» відступило ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти.

03.06.2021 між ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» та ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» укладено договір відступлення права вимоги №1-03/06/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» відступило ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти.

Позивач набув право вимоги за кредитним договором №/206568 від 12.01.2020 до відповідача в сумі 7865 грн., з яких 2500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 5365 грн. - заборгованість по відсоткам.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат становить 12922, 40 грн., з яких 10500 грн. - витрати на професійну правничу допомогу та 2422,40 грн. - судовий збір.

Просило стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судовий збір.

29.08.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

30.03.2026 постановлено ухвалу про залишення без задоволення клопотань відповідача про витребування доказів та про призначення комп`ютерно-технічної експертизи.

31.08.2025 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, який залишається судом без розгляду, оскільки до нього не додані докази направлення (надсилання) відзиву на позовну заяву позивачу.

31.08.2025 відповідач подав до суду заяву, в якій просив обмежити нараховані відсотки відповідно до ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування» та скасувати пеню і штрафи як такі, що порушують ст. 551 ЦК України.

14.09.2025 представник позивача адвокат Пархомчук С.В. подав до суду заяву про розподіл судових витрат, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 10500 грн.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

12.01.2020 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір про надання фінансового кредиту №/206568, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, згідно з умовами якого ТОВ «Гоуфінгоу» надало фінансовий кредит у розмірі 2500 грн., з процентною ставкою 1,85 % від суми кредиту за кожен день, зі строком дії 3 дні, тобто до 14.01.2020, відповідачу, який зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користуванням ним (розділ 1 договору від 12.01.2020 №/206568).

Відповідно до п. 3.3.3. договору від 12.01.2020 №/206568 клієнт має право продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення кредиту, зазначеного в графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту.

12.01.2020 ТОВ «Гоуфінгоу» перерахувало грошові кошти у розмірі 2500 грн. на банківську картку № НОМЕР_1 хх-хххх-5705.

31.05.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» укладено договір факторингу №1-31/05/21, у відповідності до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» відступило ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» відступило за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти.

ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» набуло право вимоги за кредитним договором №/206568 від 12.01.2020 до відповідача в сумі 7865 грн., з яких 2500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 5365 грн. - заборгованість по відсоткам.

03.06.2021 між ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» та ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» укладено договір відступлення права вимоги №1-03/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» відступило ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти.

Позивач набув право вимоги за кредитним договором №/206568 від 12.01.2020 до відповідача в сумі 7865 грн., з яких 2500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 5365 грн. - заборгованість по відсоткам.

Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором від 12.01.2020 №/206568 заборгованість відповідача становить 7865 грн., з яких заборгованість за кредитом - 2500 грн., заборгованість по процентам - 5365 грн.

27.05.2025 ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» направило ОСОБА_1 вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором від 12.01.2020 №/206568 у розмірі 7865 грн., з яких 2500 грн. - заборгованість за сумою кредиту та 5365 грн. - заборгованість по відсоткам.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

В порядку визначеному ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Положеннями ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно зі ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Кредитний договір, як і договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 12.01.2020 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 укладений договір про надання фінансового кредиту №/206568, за умовами якого ТОВ «Гоуфінгоу» надало відповідачу фінансовий кредит у розмірі 2500 грн. з процентною ставкою 1,85 % від суми кредиту за кожен день зі строком дії 3 дні, тобто до 14.01.2020.

Позовні вимоги ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» обґрунтовані тим, що розмір заборгованості за договором №/206568 від 12.01.2020 становить суму, що зазначена у виписці з особового рахунка та реєстрах права вимоги.

Разом з тим, суд зазначає, що доказів звернення відповідача, в порядку передбаченому п. 3.3.3. договору, до ТОВ «Гоуфінгоу» щодо пролонгації граничного строку повернення позики до суду не надано, а тому строк кредитування за договором №/206568 від 12.01.2020 не змінювався і становить 3 дні.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

ТОВ «ФК Дебт Коллекшн», до якого перейшло право вимоги за кредитним договором №/206568 від 12.01.2020, відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 14.01.2020, що за розрахунком суду та з урахуванням умов договору №/206568 від 12.01.2020 становить 138,75 грн. (2500 грн. * 3 днів * 1,85 % = 138,75 грн.)

Отже, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за договором позики №/206568 від 12.01.2020 за процентами понадстрокове користування позикою на суму 5365 грн. поза межами строку кредитування є безпідставними.

Будь-яких доказів про повне або часткове спростування позовних вимог відповідачем не надано, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача, до якого перейшло право вимоги за кредитними договорами, заборгованості за кредитним договором №/206568 від 12.01.2020 у розмірі 2638,75 грн., з яких заборгованість за основною сумою кредиту 2500 грн. та заборгованість по відсоткам 138,75 грн.

Доводи відповідача щодо скасування пені і штрафу судом до уваги не приймаються, оскільки позивачем такі нарахування не здійснювалися.

Також суд звертає увагу відповідача, що останнім не було надано доказів, що він є військовослужбовцем.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (33,55%) в сумі 812,72 грн.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд відзначає, що ці витрати підлягають зменшенню до 2000 грн. оскільки справа не є складною, з огляду на виконані адвокатом роботи (надані послуги), на ціну позову, на відсутність публічного інтересу до справи.

Загалом розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становить 2812,72 грн. (812,72 грн. + 2000 грн. = 2812,72 грн.).

Керуючись ст.ст. 12-13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354 - 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» заборгованість за кредитним договором №/206568 від 12.01.2020 в розмірі 2638 (дві тисячі шістсот тридцять вісім) грн. 75 коп. та судові витрати в розмірі 2812 (дві тисячі вісімсот дванадцять) грн. 72 коп.

Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн», місцезнаходження: м. Київ, вул. Саперне поле, буд. 12, нежитлове приміщення 1008, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення складене 30.03.2026.

Суддя Ж. І. Кордюкова