ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року

м. Харків

справа № 638/22779/24

провадження № 22-ц/818/1152/26

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.

суддів Маміної О.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Головне управління пенсійного фонду України у Харківській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу Дубровської Олени Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Шевченківського районного суду м. Харкова 17 вересня 2025 року у складі судді Теслікової І.І.,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Дубровську О.М., звернулася до суду з позовом про стягнення з ГУ ПФУ в Харківській області недоотриману пенсію її чоловіка, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 394498,47 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є спадкоємицею першої черги за законом та єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 16 квітня 2024 Шостою Харківською міською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 відкрито спадкову справу № 72305657. За життя спадкодавця на підставі рішень Харківського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року, 14 грудня 2020 року, 22 червня 2021 року, 04 травня 2023 року та 28 лютого 2024 року йому було проведено перерахунок пенсії та нараховано до виплати 38052.73 грн. Таким чином сума невиплаченої ОСОБА_2 пенсії становить 394499,41 грн. Тому вона звернулась Головного управління пенсійного фонду України у Харківській області з заявою про виплату їй належної, але невиплаченої за життя пенсії. У задоволені зазначеної заяви їй було відмовлено з тих підстав, що ОСОБА_1 не була стороною в адміністративних справах про перерахунок пенсії. Тому позивач змушена звернутись до суду з дійсним позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2025 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано доказів про існування спору, а саме про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на недоотриману пенсію, а також доказів того, що недоотримана пенсія в розмірі 394498,48 грн увійшла до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 , як і не було надано відмови нотаріуса про включення вказаних коштів до спадкового майна.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 ,подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення, прийнятого з порушенням норм матеріального і процесуального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд неповно встановив обставини у справі, дійшов до висновків що не відповідають дійсним обставинам у справі та вимогам закону. Суду надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що чоловік позивачки, ОСОБА_2 до своєї смерті перебував на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області, як військовий пенсіонер та отримував пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». При житті ОСОБА_2 звертався до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративними позовами щодо захисту своїх прав від неправомірних дій та бездіяльності ГУ ПФУ в Харківській області. На виконання зазначених рішень Харківського окружного адміністративного суду, головним управлінням пенсійного фонду України ОСОБА_2 нараховано до виплати недоплачену пенсію, проте, не виплачено. Після смерті чоловіка позивач неодноразово зверталась до ГУ ПФУ у Харківській області з заявою про виплату належної ОСОБА_2 , згідно рішень суду, але невиплаченої за життя пенсії, проте, їй було відмовлено. Зазначає, що у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми, в установлений ч.2 ст.52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» строк, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Оскільки позивач, як член сім`ї ОСОБА_2 , яка перебувала на утриманні померлого ОСОБА_2 , звернулась до ГУ ПФУ в Харківській області у визначений законом строк, із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника та із заявою про виплату недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 , тому, є законні підстави вважати, що вона вчинила усі дії та має право на виплату недоотриманої пенсії померлого без отримання свідоцтва на спадщину за законом. Тому суд дійшов помилкового висновку про відмову у задоволені позову.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , про що було видане свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_1 Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11 квітня 2024 року.

Позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_2 , виданого міським РАЦС міста Феодосії Кримської області від 25.01.1969.

Згідно копії спадкової справи №183/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , в тому числі, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видане 30 січня 2025 року державним нотаріусом Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори, Теленковим В.С., ним посвідчено, що на підставі заповіту, посвідченого Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою 08 серпня 2003 року, у реєстрі за № 6-1046, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , 1946 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дружина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 42,2 кв.м. Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 6-28.

Згідно Листа Головного управління пенсійного Фонду України у Харківській області від 16.10.2024 № 2000-0408-8/182492, адресований Шостій Харківській міській державній нотаріальній конторі, на запит державного нотаріуса Віктора Теленкова, зазначено, що ОСОБА_2 , отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), виплату якої припинено у зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_1 . Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ та деяких інших осіб, врегульовано Законом. Статтею 61 Закону визначено, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові і залишилися недодержаними цим Законом, у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. ОСОБА_2 виплата пільги на оплату житлово - комунальних послуг здійснювалась згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 № 215 «Про особливості нарахування та виплати грошових допомог, пільг та житлових субсидій на період дії воєнного стану по 31.03.2024 включно. Недоотриманих виплат не залишилося.

Як вбачається з копії спадкової справи №183/2024, після смерті ОСОБА_2 була заведена спадкова справа № 183/2024, свідоцтво було видано лише на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , щодо недоотриманих сум пенсій, яка належала спадкодавцю нотаріусом рішень не приймалося і свідоцтво про право на спадщину на борг по пенсії не видавалося. Як і не було відмовлено позивачу в отриманні свідоцтва про право на спадщину.

22 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління пенсійного фонду України у Харківській області з заявою про виплату належної ОСОБА_2 , згідно рішень суду, але невиплаченої за життя пенсії. Листом від 25 червня 2024 р. № 18784-18143/Ч-03/8-2000/24 Головне управління пенсійного фонду України повідомило про відмову у виплаті різниці у сумі належної до виплати пенсії з тих підстав, що ОСОБА_1 не була стороною в справі. (а.с.11)

На повторне звернення ОСОБА_1 , листом від 03 вересня 2024 року № 25764-28119/Ч-04/8-2000/24 Головне управління пенсійного фонду України повідомило про відмову у виплаті різниці у сумі належної до виплати пенсії, з аналогічних підстав. (а.с.12)

На трете звернення ОСОБА_1 про виплату різниці у сумі належної до виплати пенсії ОСОБА_2 , листом від 26 вересня 2024 № 27991-29781/Ч-02/8 2000/24 Головне управління пенсійного фонду України у Харківській області повідомило про відмову у виплаті різниці у сумі належної до виплати пенсії, у зв`язку з тим, що підстави для внесення змін до реєстру судових рішень відсутні.

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління пенсійного фонду України у Харківській області, в якому просила стягнути з ГУ ПФУ в Харківській на її користь області недоотриману пенсію її чоловіка, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 394498,47 грн.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України). Способи захисту визначені Цивільним кодексом України.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Окрім того, відповідно ч. 1 статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права і обов`язки мають усі фізичні особи.

Відповідно до частини ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється у зв`язку з її смертю.

Статтею 1227 ЦК України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Як визначено вимогами ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до вимог ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до кола осіб, забезпечуваних пенсією у зв`язку із втратою годувальника (статті 37, 38, 40 і 41). Однак, батьки і чоловік (дружина), а також члени сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання сум і в тому разі, якщо вони не входять у коло забезпечуваних пенсією у зв`язку з втратою годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є дружиною, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , що підтверджено копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 , виданого міським РАЦС міста Феодосії Кримської області від 25.01.1969р.

ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги за Законом та єдиною спадкоємицею за Заповітом, складеним ОСОБА_2 08 серпня 2003 р.

16 квітня 2024 р. Шостою Харківською міською державною нотаріальною конторою, внаслідок смерті ОСОБА_2 , заведено спадкову справу № 1183/2024.

Після смерті чоловіка, згідно копії спадкової справи №183/2024, ОСОБА_1 прийняла спадщину за Заповітом, посвідченим Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою 08 серпня 2003 року, реєстровий номер 6-1046, а саме право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, як спадкоємиця першої черги за Законом, 22 травня 2024 р. ОСОБА_1 звернулась до Головного управління пенсійного фонду України у Харківській області з заявою про виплату належної ОСОБА_2 , згідно рішень суду, але невиплаченої за життя, пенсії. Листом від 25 червня 2024 р. № 18784-18143/Ч-03/8-2000/24 Головне управління пенсійного фонду України повідомило про відмову у виплаті різниці у сумі належної до виплати пенсії з тих підстав, що на виконання рішень суду проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 , де сторонами у справі був Пенсійний фонду та ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 не була стороною в справі за зазначеними рішеннями.

На повторне звернення ОСОБА_1 від 28 серпня 2024 року, листом від 03 вересня 2024 р. № 25764-28119/Ч-04/8-2000/24 Головне управління пенсійного фонду України повідомило про відмову у виплаті різниці у сумі належної до виплати пенсії з аналогічних підстав.

На трете звернення ОСОБА_1 від 13 вересня 2024 року про виплату різниці у сумі належної до виплати пенсії ОСОБА_2 , листом від 26 вересня 2024 № 27991-29781/Ч-02/8 2000/24 Головне управління пенсійного фонду України у Харківській області повідомило про відмову у виплаті різниці у сумі належної до виплати пенсії, у зв`язку з тим, що підстав для застосування вимоги ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення» немає. Також зазначило, що на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від: 13 жовтня 2020 року (справа № 520/11901/2020), 14 жовтня 2020 (справа № 520/16075/2020), 22 червня 2021 року (справа № 520/6324/21), від 04 травня 2023 року (справа № 520/7543/23), 28 лютого 2024 року (справа № 520/32799/23) нараховано різницю в пенсії за період з 01.01.2018 по 31.01.2021, з 05.03.2019 по 31.12.2019, з 01.04.2019 по 31.01.2022, з 01.04.2019 по 30.11.2021 та з 01.07.2021 по 29.02.2024, яку внесено до Реєстру судових рішень. Проте, оскільки ОСОБА_1 не була стороною в судовому процесі по вказаним справам, вносити зміни до реєстру, підстави відсутні, оскільки така інформація вносить на підставі рішення суду про заміну стягувача. При цьому, також додано копії розрахунків на доплату пенсії по вказаним справам.

26.09.2024 року державним нотаріусом Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Віктором Теленковим направлено до Головного управління пенсійного фонду України у Харківській області лист-запит щодо невиплачених ОСОБА_2 виплат, на який, листом від 16 жовтня 2024 №2000-0408-8//182492 Головне управління пенсійного фонду України у Харківській області повідомило, що ОСОБА_2 отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-XІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», виплату якої, припинено у зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_1 , умови та порядок виплати якої, врегульовано Законом, посилаючись на ст.61 Закону, ГУ ПФУ зазначило, що згідно даної статті Закону зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

При цьому, надаючи відповідь на запит державного нотаріуса, Головне управління пенсійного фонду України у Харківській не надало розрахунку запитувальних сум невиплаченої та неотриманої спадкодавцем пенсії, відповідно до якого, державний нотаріус мав можливість включити такі суми до спадкової маси, відповідно до спадкування за Законом.

Як вбачається із матеріалів справи, померлий ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, як отримувач пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Отже, Закон № 2262-ХІІ, є спеціальним законом, який регулює та визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення вказаних вище категорій громадян України.

Виплата недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, здійснюється в порядку, встановленому статтею 61 Закону №2262-ХІІ.

Статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. В разі смерті пенсіонера членам його сім`ї або особі, яка здійснила його поховання, виплачується для цього допомога в розмірі тримісячної пенсії, але не менше п`ятикратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами частини 3 цієї статті, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.

Згідно із пунктом 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. № 3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначаються пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Згідно наведених приписів чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.

Основними умовами для отримання сум недоодержаної пенсії, є проживання членів сім`ї разом із пенсіонером та відповідне звернення до уповноваженого органу Пенсійного фонду України, де померлий пенсіонер перебував на обліку на день його смерті не пізніше 6 місяців після смерті.

Згідно з вимогами статті 52 Закону №2262, пенсіонерам з числа військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Іншим особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України через установи відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» за місцем фактичного проживання пенсіонера на підставі відповідних документів, що оформляються органом Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року, пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Варто зазначити, що визначальним є те, що виплати, про які йдеться вище, нараховано спадкодавцеві було за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем - можуть увійти до складу спадщини.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За статтею 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).

Відповідно до статті 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Статтею 1227 ЦК України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно зі ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій наведеної статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частин 2, 3 статті 52 Закону № 1058-IV, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення", де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Тобто, суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Норми частини першої статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні ПФУ в Харківській області як отримувач пенсії, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ ОСОБА_2 знято з обліку 08.04.2024, у зв`язку зі смертю пенсіонера.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не виключають застосування положень ЦК України про включення до складу спадщини нарахованої, але неодержаної спадкодавцем за життя пенсії, у разі відсутності у померлого членів сім`ї.

Згідно з ч.2 ст.4 ЦК України, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

В преамбулі Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року зазначено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національної поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Статтею 1218 ЦК України, визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності -входять до складу спадщини.

Таким чином, відсутність у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», прийнятому до ЦК України, норми, аналогічної тій, що передбачена у статті 1227 ЦК України, щодо включення нарахованої, але неодержаної пенсії, до складу спадщини за відсутності членів сім`ї, не виключає застосування приписів статті 1227 ЦК України.

Крім того, аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №286/3516/16-ц).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України).

Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в т.ч. припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 13 ЦК України). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які зазначені вище, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч. 6 ст. 13 ЦК України).

Як вбачається з копій рішень Харківського окружного адміністративного суду, за життя ОСОБА_2 звертався до адміністративного суду з позовами до Головного управління пенсійного фонду України у Харківській області, про перерахунок та виплату пенсії, згідно яких, йому було здійснено нарахування та перерахунок пенсії.

Так, згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року, в справі № 520/11901/2020, нараховано до виплати ОСОБА_2 недоплачену частину пенсії в сумі 30785,94 грн.; згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року в справі № 520/16075/2020, ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії та нараховано до виплати 13927,34 грн.; згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року в справі № 520/6324/21, ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії та нараховано до виплати 237716.28 грн; згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року в справі № 520/7543/23, ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії, нараховано до виплати 74017.12 грн.; згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року в справі № 520/32799/23, ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії та нараховано до виплати 38052.73 грн. (а.с.18-34)

Вказані рішення Харківського окружного адміністративного суду набрали законної сили, а позивач, як спадкоємець за законом, в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті свого чоловіка.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке набрало законної сили за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити нарахування та виплату спадкодавцю підвищення до пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати (див. постанову Верховного Суду у складі колегії судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 січня 2024 року у справі № 295/4158/23).

А тому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій пенсійного фонду, який не виконував у добровільному порядку судові рішення, що набрали законної сили, якими пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії (див., зокрема, постанови Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 673/393/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18).

Як вбачається з копій рішень Харківського окружного адміністративного суду, ОСОБА_2 було здійснено нарахування та перерахунок пенсії, а саме: згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року, в справі № 520/11901/2020, нараховано до виплати ОСОБА_2 недоплачену частину пенсії в сумі 30785,94 грн.; згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року в справі № 520/16075/2020, ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії та нараховано до виплати 13927,34 грн.; згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року в справі № 520/6324/21, ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії та нараховано до виплати 237716.28 грн.; згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року в справі № 520/7543/23, ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії, нараховано до виплати 74017.12 грн.; згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року в справі № 520/32799/23, ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії та нараховано до виплати 38052.73 грн.

Таким чином сума невиплаченої ОСОБА_2 пенсії становить 394499,41 грн. (30785,94 +13927,34+237716.28+74017.12+38052.73 грн.).

ОСОБА_2 не встиг скористатися своїм правом на отримання належних йому сум виплат, так як ІНФОРМАЦІЯ_4 помер.

Позивачкою надані належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 за життя здійснено перерахунок пенсії на підставі рішень Харківського окружного адміністративного суду і вона, як його єдиний спадкоємець прийняла спадщину після його смерті. Проте, свідоцтво про право на спадщину за законом на доплату до пенсії, яка була нарахована, але не виплачена ОСОБА_2 за життя, нотаріусом видано не було, як і не було відмовлено у його видачі, оскільки ГУ ПФУ в Харківській області у своїй відповіді не надало розрахунку нарахованих та недоотриманих ОСОБА_2 сум.

А отже, в даному випадку, позивач набула право на отримання нарахованої, але не виплаченої доплати до пенсії свого чоловіка, як спадкоємиця за законом першої черги, яка у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка, а тому, позивач успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії, відповідно до статті 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції щодо ненадання позивачем доказів на підтвердження позовних вимог, а саме - того, що дані кошти увійшли до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 , є помилковими. Тому суд дійшов помилкового висновку про відмову у задоволені позову.

Оскільки доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду, тому апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Відповідно до пунктів 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, п.п. 3,4 ч.1 ст.376, 381, 382-384, 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Харкова 17 вересня 2025 року скасувати та постановити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення недоотриманої пенсії задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) пенсію, яку недоотримав за життя її чоловік ОСОБА_2 у розмірі 394 499 (триста дев`яносто чотири тисячі чотириста дев`яносто дев`ять ) грн 41 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина