Номер провадження 2/756/790/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Сєда С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як законного представника малолітньої ОСОБА_4 , третя особа: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2025 року позивач ОСОБА_1 , через представника - адвоката Пруднікову Н.Г., звернулася до суду зі заявою, в якій просить встановити факт батьківства громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженого ОСОБА_1 . Позивач просить зобов`язати орган держаної реєстрації актів цивільного стану змінити прізвище дитини зі « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » ; внести зміни в актовий запис про народження від 31 серпня 2017 року № 2408, який складений Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вказавши в графі "батько": прізвище, ім`я, по батькові - " ОСОБА_5 ", громадянство - "України" та видати нове свідоцтво про народження.

В обґрунтування заявлених вимог зазначають, що у 2015 році познайомилась з ОСОБА_5 . Згодом почали проживати однією сім`єю, за адресою АДРЕСА_1 , яка на праві власності належала його матері, проте шлюб не зареєстрували. Від фактичних шлюбних відносин у сторін народився син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . При реєстрації, відомості про батька дитини записані зі слів позивача. Згодом, між позивачем та ОСОБА_5 були припинені фактичні шлюбні відносини. Проте, він завжди піклувався про сина, проводив із ним вільний час, брав участь в його вихованні. За життя визнав його своїм сином.

ОСОБА_5 04 березня 2023 року був призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . Виконуючи обов`язки військової служби, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 загинув поблизу села Богданівка Бахмутського району Донецької області.

З метою захисту прав дитини, щодо призначення пенсії (допомоги) і надання пільг у встановленому законом порядку, позивач просить задовольнити позов.

Рух справи

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 липня 2025 року визначено головуючого суддю у справі Шролик І.С.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 28 липня 2025 року прийнято до провадження позовну заяву та призначено до підготовчого засідання на 28 липня 2025 року.

Ухвалою суду від 20 серпня 2025 року витребувано в Одинадцятій київській державній нотаріальній конторі відомості про відкриття спадкової справи, щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За наявності інформації, сповістити коло спадкоємців, які звернулися зі заявою про прийняття спадщини.

На виконання ухвали суду 18 вересня 2025 року надійшла відповідь з Одинадцятої київської державної нотаріальної контори, що зі заявою про відкриття спадкової справи та прийняття спадщини щодо майна померлого ОСОБА_5 звернулися ОСОБА_2 - мати померлого та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка прийняла спадщину,як малолітня.

Від начальника Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), надійшло сповіщення про розгляд справи за відсутності представника.

13 жовтня 2025 року відповідач ОСОБА_2 подала заяву про визнання позову.

За клопотанням представника позивача 13 жовтня 2025 року долучено до матеріалів справи висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження №50019 від 30 вересня 2025 року. За результатами якого ймовірність того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є біологічною бабусею, тобто матір`ю батька дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженого матірю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в рамках проведеного дослідження складає 99,9999%.

Ухвалою суду від 14 жовтня 2025 року за клопотанням представника позивача залучено до участі в якості співвідповідача ОСОБА_3 , як законного представника малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 01 грудня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 21 січня 2026 року.

21 січня 2026 року за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Ігнатенка О.О. розгляд справи відкладено, надано матеріали справи на ознайомлення.

10 лютого 2026 року від представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Ігнатенка О.О. надійшов відзив на позовну заяву в якому просить поновити строк для надання відзиву, повернутися на стадію підготовчого провадження, закрити провадження у справі за відсутності предмету спору та відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заявлених вимог. В обґрунтування поданого відзиву зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження заявлених вимог. Вважають долучений до справи висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження №50019 від 30 вересня 2025 року неналежним й недопустимим доказом у справі, оскільки складений ОСОБА_9 яка не є судовим експертом, яка не має відповідної кваліфікації, а тому не мала повноваження на складання висновку. Заявив клопотання про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи для вирішення питання походження ОСОБА_6 від батька ОСОБА_5 . З метою її проведення просив витребувати з МВС України, як держателя геномної інформації людини відомості щодо інформації ОСОБА_5 .

У відповідь на запит суду 19 березня 2026 року з Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру 19 березня 2026 року надійшла відповідь про відсутність в Електронному реєстрі геномної інформації особи з анкетними даними « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Ухвалою суду, занесеною до журналу судового засідання представнику відповідача відмовлено в задоволенні клопотання про призначення у справі судової молекулярної експертизи та повернення до підготовчого засідання. Поновлено строк для подання відзиву, який долучений до матеріалів справи.

В судовому засіданні позивач та її представник - адвокат Прудникова Н.Г. підтримали позовну заяву з підстав та мотивів, наведених у позові, просили суд її задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні надала згоду бути допитаною в якості свідка, суду пояснила, що її син ОСОБА_5 мав близькі стосунки з позивачкою ОСОБА_1 , від яких в них народився ІНФОРМАЦІЯ_4 онук ОСОБА_10 . Вони проживали разом в її квартирі. ОСОБА_5 за життя визнав ОСОБА_6 своїм сином. Потім ОСОБА_5 загинув. За її згодою була проведена експертиза, яка підтвердила спорідненість із онуком. Зазначила, що окрім ОСОБА_5 іншого сина вона не має.

Законний представник малолітньої ОСОБА_4 - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подала.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - адвокат Ігнатенко О.О. заперечував проти задоволення заявлених вимог з підстав та мотивів викладених у поданому відзиві.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася, подали заяву про розгляд справи без участі представника.

Вислухавши пояснення сторін, та їх представників, свідків, дослідивши письмові докази по справі, які вважає належними, допустимими та достатніми в їх сукупності, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, зі свідоцтва про народження, виданого 31 серпня 2017 року Подільським районним у місті Києві відділі РАЦС Головного територіального управління юстиції м.Києва, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_6 . Батьками в свідоцтві зазначені ОСОБА_13 та ОСОБА_1 .

Відповідно до Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 03 червня 2025 року, відомості про батька ОСОБА_6 записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

13 лютого 2024 року від ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_2 надійшло сповіщення сім`ї №419 про зникнення безвісті старшого солдата ОСОБА_5 поблизу села Богданівка Бахмутського району Донецької області.

28 лютого 2024 року Київським відділом державної реєстрації смерті ЦМУМЮ м.Київ видано свідоцтво про смерть ОСОБА_5 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Богданівка Бахмутського району Донецької області.

Нормативне обґрунтування. Застосовані судом норми діючого законодавства.

Статтею 51 Конституції України, ч. ч. 2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Стаття 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, дитині гарантовано право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Змістом статті 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

На підставі абзацу першого частини першої статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (стаття 130 СК України).

Комплексний аналіз змісту статті 130 СК України свідчить, що передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері, а також смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення такої особи померлим, що, в свою чергу, узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року в справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року в справі № 361/2653/15 (провадження № 61-2239св21), від 06 червня 2024 року в справі № 672/915/23 (провадження № 61-3583св24), від 09 квітня 2025 року в справі № 213/1448/24 (провадження № 61-12171св24).

Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3- у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Верховний Суд у постановах від 11 липня 2023 року в справі № 449/433/22, від

17 лютого 2021 року в справі № 373/2257/18, від 21 березня 2018 року в справі

№ 543/738/16-ц виснував, що доказами визнання батьківства можуть бути: листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Отже, факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Тлумачення ст. 130 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (постанова Верховного Суду від 16 квітня 2025 року у справі № 576/2871/23).

Висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи може бути підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку. Разом з тим, підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України, які мають оцінюватися в їх сукупності (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 квітня 2019 року у справі "Міфсуд проти Мальти" (заява № 62257/15), зазначено, що наразі ДНК-тест - це науковий метод для точного визначення батьківства дитини, а його доказове значення значно переважає будь-які інші докази, представлені сторонами для підтвердження або спростування біологічного батьківства.

Отже, висновок експертизи з питання походження дитини є одним з ключових доказів та підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку.

Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права у спірних подібних правовідносинах викладені у постановах Верховного Суду: від 16 травня 2018 року в справі № 399/1029/15-ц, від 25 серпня 2020 року в справі № 478/690/18, від 15 квітня 2021 року в справі № 645/1098/18 та ряді інших. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

За замовленням ОСОБА_1 медико-генетичним центром «Мама папа» проведено молекулярно-генетичне експертне дослідження, на вирішення якого поставлено питання: "Чи є ОСОБА_2 біологічною бабусею, а саме матір`ю біологічного батька дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженого ОСОБА_1 .?". За результатами проведеного дослідження складено висновок від 30 вересня 2025 року № 50019, відповідно до якого ОСОБА_2 є біологічною бабусею, тобто матір`ю біологічного батька дитини ОСОБА_6 , народженого ОСОБА_1 з ймовірністю 99,99 %. Як зазначено у висновку, його проведено ОСОБА_9 , яка має вищу освіту за спеціальністю «Біологія», спеціалізація «Генетика», досвід виконання молекулярно-генетичних експертиз з 2020 року. Попереджена про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за статтями 384,385 КК України.

Суд надаючи оцінку висновку №50019 від 30 вересня 2025 року вважає його належним й допустимим доказом, який узгоджується в сукупності з іншими доказами наявними в матеріалах справи, показами свідка ОСОБА_14 , поясненнями відповідача ОСОБА_2 , які вона надала в якості свідка й пояснила, що позивач проживала разом із її сином, від якого народила дитину, фото світлинами.

Клопотання представника відповідача про призначення у справі молекулярно-генетичної експертизи залишено без задоволення через відсутність біологічного матеріалу загиблого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також відсутність в Електронному реєстрі геномної інформації в Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі, як держателя відповідної інформації, відомостей станом на 17 березня 2026 року геномної інформації особи з анкетними даними « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Мотиви та висновки суду

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі

№ 129/1033/13-ц сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Аналізуючи зібрані по справі докази, в їх сукупності, показання свідків, досліджені фото світлини, висновки молекулярно-генетичного експертного дослідження, суд приходить до переконання про обґрунтованість та доведеність факту, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а відтак позовні вимоги про визнання батьківства підлягають задоволенню.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року

№ 52/2, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з пп. 2.13.1 п. 2.3.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від

12 січня 2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Тому, суд вважає за необхідне внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_6 записавши батьком дитини ОСОБА_5 ; змінити прізвище малолітнього зі « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », видати нове свідоцтво про народження дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 61, 81, 200, 258, 263-268, 354 ЦПК України, ст.ст.128, 129, 134, 136 СК України, суд

ВИИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як законного представника малолітньої ОСОБА_4 , третя особа: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту батьківства, - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_6

№ 2408, складеного 31 серпня 2017 року Подільським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, записавши батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Змінити прізвище малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі " ОСОБА_7 " на " ОСОБА_8 ", видати нове свідоцтво про народження дитини.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 27 березня 2026 року.

Суддя Шролик І.С.