Справа № 587/3779/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Вортоломей І. Г., за участю секретаря судового засідання Матющенко М. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Сумського районного суду Сумської області від 22 жовтня 2025 року позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №20.10.2024-100000984 від 22 жовтня 2024 року в розмірі 23850 грн 00 коп. та судовий збір в розмірі 1913 грн 70 коп.

24 листопада 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мовчан Р. А. звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 29 грудня 2025 року заочне рішення Сумського районного суду Сумської області від 22 жовтня 2025 року у справі за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано і призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, від його представника - адвоката Мовчана Р. А. надійшла заява про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням відповідача на військовій службі по мобілізації в лавах ЗСУ.

Враховуючи, що сторони у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі, виходячи з таких підстав.

З довідки №2124/7707 від 26 березня 2026 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 з 21 листопада 2025 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Правила, визначені п. 2 ч. 2 ст. 251 ЦПК України, мають для суду визначальний характер. Формулювання «суд зобов`язаний» не дозволяє суду діяти на власний розсуд.

З моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм.

Упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації для застосування судом п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд має отримати докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі.

За нинішньої редакції п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України в суду є обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Тож норма п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, яка встановлює обов`язок суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси.

За таких умов розсуд суду є доволі обмеженим у тому, щоб не застосовувати таке обов`язкове зупинення провадження у судовій справі.

Виняток для суду з наведеного правила складає ситуація, коли дотримання приписів ст. 251 ЦПК України вступає у суперечність із загальними засадами цивільного процесуального законодавства, як-от верховенство права, елементом якого є право на доступ до суду, та, у другу чергу, диспозитивність цивільного процесу.

Водночас обов`язок суду зупинити провадження не повинен тлумачитися всупереч волі та інтересам військовослужбовця як учасника цивільного процесу. Тож застосовувати п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України не можна тоді, коли це безпосередньо суперечить інтересам військовослужбовця, який звернувся до суду як позивач та вимагає судового захисту його прав, свобод та/або інтересів, а так само військовослужбовця як відповідача чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, який прагне продовження розгляду справи по суті за його відсутності.

Таким чином, коли суд вирішує питання щодо зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, в оцінці процесуального обов`язку щодо зупинення провадження йому потрібно враховувати особисту думку сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, яка перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Якщо військовослужбовець наполягає на розгляді справи без його участі чи за участю його представника, то в суду немає підстав для зупинення провадження у справі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2025 у справі № 754/947/22.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі постійно і по теперішній час, не може у зв`язку з цим брати участь у судових засіданнях, знайомитися з матеріалами справи, надавати суду пояснення, у т.ч. письмові, суд дійшов висновку, що існують обставини відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, що унеможливлюють продовження розгляду цивільної справи та наявність яких є підставою для зупинення провадження у справі, а тому провадження у справі підлягає зупиненню до припинення перебування ОСОБА_1 у складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 251, п.2 ч.1 ст. 253, ст. ст. 260-261 ЦПК України, суд

постановив:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Мовчана Романа Анатолійовича про зупинення провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором зупинити на час дії в Україні особливого періоду військового стану чи до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України.

Зобов`язати відповідача ОСОБА_1 повідомити суд про припинення перебування на військовій службі.

Ухвалу направити сторонам у справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Сумського апеляційного суду Сумської області.

Суддя І. Г. Вортоломей