Справа № 2-42/10
Провадження № 2-зз/369/19/26
У Х В А Л А

іменем україни

27.03.2026 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т. В.

секретаря Тимощук К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ,яка не заявляє самостійних щодо предмету спору - ОСОБА_3 про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя, розподіл майна подружжя та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2026 року на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ,яка не заявляє самостійних щодо предмету спору - ОСОБА_3 про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя, розподіл майна подружжя та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя.

За ст. 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

У судове особи, які беруть участь у справі, не прибули, про розгляд заяви повідомлялися належним чином. Їх неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню питання про скасування заходів забезпечення позову. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять слухати у їх відсутності.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно ст. 49 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Судом встановлено, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 .07. 2008 року в межах розгляду вищевказаної справи за заявою ОСОБА_1 у якості забезпечення позову було накладено арешт на 29/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , на праві власності.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Враховуючи те, що рішенням Апеляційного суду Київської області в позовах відмовлено, рішення набрало законної сили, встановлений процесуальним законом строк збереження вжитих заходів сплив, тому необхідність в заходах забезпечення позову, накладені в рамках цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних щодо предмету спору - ОСОБА_3 про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя, розподіл майна подружжя та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя відпала та суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 152,158 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 липня 2008 року про забезпечення позову у цивільній справі № 2-42/10.

Зняти арешт з 29/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлений 27 березня 2026 року.

Суддя Тетяна ДУБАС