Справа №461/1419/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року. м.Львів.

Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Юрківа О.Р.

з участю: секретаря судового засідання Некоз М.Ю.,

представниці позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки , в якій просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_3 який зареєстровано 13.09.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції про що складено актовий запис №2660, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . За час перебування у шлюбі в сторін народилося двоє малолітніх дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження.

Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає ті обставини, що у них з відповідачкою суттєво погіршилися стосунки внаслідок відсутності взаєморозуміння, а також розбіжностей у поглядах на сімейне життя. У зв`язку з цим фактично припинилися подружні стосунки та ведення спільного господарства. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23.02.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

17.03.2026 року на адресу суду надійшли письмові пояснення від відповідачки.

24.03.2026 року на адресу суду надійшла заява про визнання позову.

Представниця позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала, надала суду аналогічні пояснення, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась однак у письмових поясненнях зазначає, що позовні вимоги підтримує, позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки відносини погіршилися протягом останніх пів року, приблизно з осені 2025 року, та не бачить можливості для збереження сім`ї.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути позовну заяву у відсутності позивачки, оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд встановив, що 13.09.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, зареєстовано шлюб, про що складено актовий запис №2660 від 13.09.2008 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_6 , чоловіка ОСОБА_6 /а. с. 5/.

За час перебування у шлюбі в сторін народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копіями свідоцтв про народження /а. с. 6-7/.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що сімейне життя між позивачем та відповідачкою не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбних відносин сторони тривалий час не підтримують, проживають окремо з осені 2025 року, припинили вести спільне господарство, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливе та суперечить їх інтересам. Жодних спроб зміцнити сім`ю сторони не роблять. Шлюб носить формальний характер, примирення не можливе.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Враховуючи те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому суд доходить висновку, що позов слід задовольнити.

Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 280-282, 351 - 355 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрований 13.09.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції про що зроблено актовий запис №2660 від 13.09.2008 року.

Повний текст судового рішення складено 24.03.2026 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Р. Юрків.