ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року

м. Київ

справа № 692/1102/24

провадження № 61-14415св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сердюка В. В.,

учасники справи:

заявник - керівник Золотоніської окружної прокуратури в інтересах держави

в особі Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської областіна ухвалу Драбівського районного суду Черкаської області від 18 липня 2025 року у складі судді Левченко О. В., та постанову Черкаського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року у складі колегії суддів: Василенко Л. І., Карпенко О. В., Новікова О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимогзаяви

1. У вересні 2025 року керівник Золотоніської окружної прокуратури

в інтересах держави в особі Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області звернувся до суду із заявою про визнання об`єкта безхазяйного майна - господарської споруди безхазяйним майном та передачу його у власність Драбівській селищній раді Золотоніського району.

Короткий зміст судових рішень

2. Ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області від 18 липня 2025 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року заяву керівника Золотоніської окружної прокуратури

в інтересах держави в особі Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області залишено без розгляду з підстав, визначених частиною шостою статті 294 ЦПК України.

3. Залишаючи заяву прокурора без розгляду, суд першої інстанції,

з висновками якого погодився апеляційний суд, мотивував своє рішення тим, що під час розгляду справи встановлено обставини, які свідчать, що господарські будівлі, які прокурор просив визнати безхазяйними та передати

у власність Драбівській селищній раді Золотоніського району, раніше належали КСП «Зірка» (правонаступником якого є ТОВ «Україна Нова») та в подальшому були розпайовані з видачею співвласникам підтвердних документів - свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), а розпайоване майно передано у користування різним господарствам.

4. Зазначене, на переконання суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, свідчить про те, що за встановлених у справі обставин виник спір щодо права власності на вищезазначене нерухоме майно, який підлягає розгляду за правилами позовного провадження.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

5. У листопаді 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Драбівської селищної ради на ухвалу Драбівського районного суду Черкаської області від18 липня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року у вказаній справі.

6. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи та надано строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. У касаційній скарзі Драбівська селищна рада просить скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду у порядку окремого провадження.

8. Підставою касаційного оскарження судових рішень вказує неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

9. Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, безпідставно розширив розуміння поняття «спір про право», чим фактично позбавив територіальну громаду можливості реалізувати право на набуття у власність безхазяйного майна, використання якого здійснюється без належних правових підстав.

10. Заявник зазначає, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність спору про право, оскільки такий висновок ґрунтується на припущеннях та недопустимих доказах.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

11. У грудні 2025 року до Верховного Суду надійшов відзив керівника Золотоніської окружної прокуратури на касаційну скаргу Драбівської селищної ради, у якому зазначено, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу.

12. Заявник відзиву зазначає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність інших, крім заявника, заінтересованих осіб у вирішенні справи, а тому такий спір підлягає розгляду виключно в порядку позовного провадження, що відповідає сталій практиці Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

13. Судами попередніх інстанцій встановлено та не оспорюється заявником касаційної скарги, що згідно копії акту обстеження нерухомого майна

від 02 лютого 2023 року, складеного комісією з виявлення, обстеження та взяття на облік безхазяйного нерухомого майна та майна відумерлої спадщини на території Драбівської територіальної громади, було проведено обстеження об`єкта безхазяйного нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , в межах населеного пункту виявлено об`єкти нерухомого майна - господарські споруди на земельній ділянці площею 1,5 га, де виявлено 2 об`єкти

в задовільному стані, 1 об`єкт в аварійному стані та 2 об`єкти, що мають залишки від споруди (Т.1, а.с.7 (зворот)).

14. Відповідно до копій викопіювання Google карти останні містять зображення земельних ділянок в с. Нехайки. На викопіюванні виділено земельну ділянку з розташованими на ній об`єктами нерухомості (Т.1, а.с.8, 10 (зворот), 11).

15. Рішенням виконавчого комітету Драбівської селищної ради Черкаської області № 40 від 09 лютого 2023 року затверджено акти обстеження нерухомого майна, складені постійно діючою комісією з виявлення, обстеження та взяття на облік безхазяйного нерухомого майна та майна відумерлої спадщини на території Драбівської територіальної громади.

16. У додатку до рішення виконавчого комітету Драбівської селищної ради Черкаської області від 09 лютого 2023 року № 40 («Перелік безхазяйних об`єктів, виявлених на території Драбівської територіальної громади») за № 6 зазначено об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (Т.1, а.с.8 (зворот), 9).

17. Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна виконавчого комітету Драбівської селищної ради Черкаської області

№ 322972675 від 15 лютого 2023 року об`єкт нерухомого майна - господарські споруди за адресою:

АДРЕСА_1 , взято на облік безхазяйного майна. Додаткові відомості: господарські споруди в стадії руйнування (Т.1, а.с.6).

18. Відповідно до змісту Інформаційних довідок № 366743495 від 21 лютого 2024 року, № 397975749 від 04 жовтня 2024 року та № 397975805 від 04 жовтня 2024 року - Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, інформація про об`єкт нерухомого майна, господарські споруди за адресою:

АДРЕСА_1 , номер запису про взяття на облік: 20068, на облік взято

15 лютого 2023 року на підставі рішення про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна індексний номер 66423615 від 15 лютого 2023 року, виконавчий комітет Драбівської селищної ради. Об`єкт нерухомого майна: господарські будівлі у стадії руйнування. Відомості у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо даного об`єкту відсутні (Т.1, а.с.6 (зворот), 47, 48).

19. Драбівська селищна рада повідомила про виявлення та взяття на облік безхазяйного нерухомого майна згідно переліку шляхом розміщення оголошення газети «Драбівщина» № 11 (3190) від 10 березня 2023 року, вбачається, що, де за № 6 вказаний об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 (без будь-якої конкретизації як-то їх кількість, призначення та технічних характеристик)

(Т.1, а.с.9 (зворот), 10).

20. Відповідно до повідомлення Драбівського відділку Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднання бюро технічної інвентаризації»

№ 53 від 05 серпня 2024 року, наданого на запит Золотоніської окружної прокуратури, інвентаризаційна справа на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 в архіві не зареєстрована (Т.1, а.с.13 (зворот)).

21. Зі змісту відповіді Драбівської селищної ради Черкаської області

№ 03-18/2087 від 05 серпня 2024 року на запит Золотоніської окружної прокуратури № 51/1-382 вих. 24 від 02 серпня 2024 року судами встановлено, що рішенням виконавчого комітету Драбівської селищної ради від 09 лютого

2023 року № 40 вирішено взяти на облік об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . Драбівська селищна рада не вживала заходів у судовому порядку по визнанню безхазяйним комплексу будівель за вказаною адресою та просить вжити заходів представницького характеру для звернення до суду щодо вирішення питання передачі у комунальну власність безхазяйного нерухомого майна за вищевказаною адресою (Т.1, а.с.16).

22. Відповідно до даних копії Державного Акта на право колективної власності на землю серія ЧР 2-2, КСП «Зірка», с. Нехайки, 3121,1 га земель

у межах згідно з планом передано у колективну власність, для ведення сільськогосподарського виробництва (Т.1, а.с.80 - 83).

23. Згідно копії свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія НОМЕР_1 останнє видане Нехайківською сільською радою ОСОБА_1 , який має право на пайовий фонд майна КСП «Зірка» відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників

08 вересня 2001 року. Загальна вартість майна визначена у розмірі

2 809 400,00 грн, частка ОСОБА_1 визначена у розмірі 4 746,00 грн або

0,17 %. До свідоцтва додано список пайовиків із зазначенням розміру частки останніх, кількістю 104 особи, що стосується ФГ «Віта-Макс», с. Нехайки (Т.2, а.с.41 - 45).

24. Відповідно до змісту рішення виконавчого комітету Нехайківської сільської ради від 28 січня 2004 року виконавчим комітетом, зокрема, вирішено зареєструвати статут власників майнових паїв с. Нехайки (Т.1, а.с.136).

25. Згідно зі змістом архівної копії Статуту Спілки громадян-співвласників «Майнових паїв КСП Зірка» Черкаська область Драбівський район останній був затверджений протоколом № 1 загальних зборів громадян-співвласників

від 14 лютого 2003 року (Т.1, а.с.137 - 139).

26. Зі змісту копії Інвентаризаційної справи № 495 судами встановлено, що остання була заведена Черкаським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 19 липня 2019 року щодо об`єктів нерухомості за адресою:

АДРЕСА_1 . Інвентаризаційна справа містить схему розташування будівель та споруд за вищевказаною адресою та відомості про назву будівель та їх технічні характеристики, а саме: А1 навіс, а1 прибудова, Б1 телятник ферми № 3, б1 навіс, В1 телятник ферми № 3, Г1 свинарник ферми № 3, г1 прибудова, г2 навіс, Д1 свинарник ферми № 3, д1 прибудова, д2 прибудова, Е1 бойня ферми № 3, № 1 силосна яма ферми № 3 (Т.2, а.с.75 -104).

27. Відповідно до копії Акту № 1 приймання-передачі орендованих основних засобів від 20 вересні 2006 року Фермерське господарство «Віта-Макс» в особі директора Сороки В. А., який діє на підставі Статуту, прийняв, а голова комітету Спілки співвласників майнових паїв КСП «Зірка» ОСОБА_1 , який діє на підставі доручень співвласників, передав в оренду наступні основні засоби:

1. Телятник ферми № 3, 1955 року, 49 374,00 грн; 2. Телятник ферми № 3,

1969 року, 64 848,00 грн; 3. Телятник ферми № 3, 1967 року, 46 274,00 грн;

4. Свинарник ферми № 3, 1968 року, 53 634,00 грн; 5. Свинарник ферми № 3,

1965 року, 49 734,00 грн; 6. Бойня ферми № 3, 1997 року, 1 930,00 грн; 7. Силосна яма ферми № 3, 1979 року, 34 131,00 грн; 8. Силосна яма ферми № 3, 1981 року, 9 753,00 грн; 9. Транспортер ТЛ-65, 1 шт., 175,00 грн; 10.Транспортер ТСН-2Б,

2 шт., 528,00 грн; 11. Залишки навісу для сіна 4 283,00 грн, всього на суму

315 044,00 грн (Т.2, а.с.102).

28. З наявного у матеріалах справи договору № 6/7 на виконання робіт

від 19 липня 2019 року судами встановлено, що замовником проведення технічної інвентаризації нежитлових приміщень, виготовлення технічного паспорта та завірення ксерокопії технічного паспорта, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, є ФГ «Віта-Макс».

29. Також в матеріалах Інвентаризаційної справи № 495 наявне рішення виконавчого комітету Нехайківської сільської ради Драбівського району Черкаської області № 42 від 26 червня 2019 року «Про розгляд заяви голови

ФГ «Віта-Макс» про присвоєння адреси нежитловим приміщенням», відповідно до змісту якого вирішено присвоїти поштову адресу нежитловим приміщенням під господарськими будівлями і дворами: АДРЕСА_1 (Т.2, а.с.103 - 104).

30. Відповідно до рішення виконавчого комітету Драбівської селищної ради № 57 від 13 березня 2025 року про присвоєння адреси господарському комплексу нежитлових приміщень в селі Нехайки Золотоніського району Черкаської області вирішено присвоїти адресу господарського комплексу нежитлових приміщень (без зазначення найменувань та будь-яких технічних характеристик) « АДРЕСА_1 » (Т.2, а.с.29).

31. У вересні 2025 року керівник Золотоніської окружної прокуратури

в інтересах держави в особі Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області звернувся до суду із заявою про визнання об`єкта безхазяйного майна - господарської споруди безхазяйним майном та передачу його у власність Драбівській селищній раді Золотоніського району.

32. Ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області від 18 липня 2025 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду

від 15 жовтня 2025 року, заяву керівника Золотоніської окружної прокуратури

в інтересах держави в особі Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області залишено без розгляду.

Позиція Верховного Суду

33. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

34. Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно

у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права

у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

35. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених

у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

36. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції

в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

37. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише

в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

38. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

39. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

40. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

41. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

42. Предметом касаційного оскарження у справі є ухвала суду першої інстанції про залишення заяви, поданої в порядку окремого провадження, без розгляду та постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду такої ухвали.

43. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

44. Вищевказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

45. За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

46. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства,

в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

47. Відповідно до пункту 7 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність.

48. Справа про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність територіальної громади розглядається судом за участі заявника з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб (стаття 332 ЦПК України)

49. Згідно зі статтею 333 ЦПК України суд, встановивши, що нерухома річ є безхазяйною та взята на облік органом, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а також що сплив один рік з дня взяття на облік нерухомої речі, ухвалює рішення про передачу безхазяйної нерухомої речі

у власність відповідної територіальної громади.

50. Статтею 335 Цивільного кодексу України визначено, що безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Тільки після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

51. Відповідно до частини першої, третьої, четвертої, шостої статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, сприяти

у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника

і заінтересованих осіб.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право,який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

52. Комплексний аналіз вищезазначеного дає підстави для висновку, що встановлення під час розгляду заяви про визнання речі безхазяйною, поданої

у порядку окремого провадження, наявності спору про право має наслідком залишення такої заяви без розгляду з підстав, визначених змістом

статті 294 ЦПК України.

53. Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

54. Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

55. Відтак, при вирішенні справи, судами попередніх інстанцій встановлено, що конфігурація та розташування об`єктів нерухомості, відображена

у матеріалах інвентаризаційної справи щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає конфігурації та розташуванню об`єктів на викопіюванні, наданому Драбівською селищною радою на підтвердження своїх вимог щодо безхазяйності майна за адресою: АДРЕСА_1 .

56. Більше того, судами враховано, що допитаний у судовому засіданні уповноважений спілки співвласників майнових паїв КСП «Зірка» ОСОБА_1 вказав, що від імені співвласників дійсно підписував договір оренди та, що майно АДРЕСА_1 входить до права власності спілки співвласників майна паїв КСП «Зірка», зазначив, що кожному члену спілки було видано свідоцтво та надав суду зразок свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (КСП «Зірка») та список пайовиків станом на 2007 рік. Також, зазначив, що майном за адресою

АДРЕСА_1 користується ТОВ «Віта-Макс», співвласниками майна за даною адресою згідно свідоцтв є 104 особи.

57. Колегія суддів зауважує, що у справі, яка переглядається у касаційному порядку, перед судом фактично постало питання, чи є майно безхазяйним та чи є його власником КСП «Зірка».

58. Відтак, за встановлених у справі обставин, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що залишення заяви, поданої в порядку окремого провадження, без розгляду свідчить про те, що питання щодо існування власника та можливості передачі майна у власність ради має вирішуватися не

в окремому, а в позовному провадженні.

59. Таким чином, урахувавши показання свідків, а також матеріали справи, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність спору про право на нерухоме майно, яке орган місцевого самоврядування просив передати у свою власність та, як наслідок, правильного висновку про наявність підстав для залишення заяви без розгляду як такої, що підлягає вирішенню

в порядку позовного провадження, тобто з підстав, передбачених частиною шостою статті 294 ЦПК України.

60. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду

від 24 лютого 2020 року у справі № 608/2493/18 (провадження № 61-10041св19), від 18 березня 2021 року у справі № 677/757/19 (провадження № 61-16387св20), від 06 жовтня 2021 року у справі № 398/3161/20 (провадження № 61-14334св21), від 29 вересня 2022 року у справі № 686/6342/22 (провадження № 61-7724св22), від 01 червня 2023 року у справі № 234/3178/21 (провадження № 61-656св22).

61. Підсумовуючи, доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

62. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

63. Колегією суддів враховано усталену практику ЄСПЛ, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення ЄСПЛ

у справі «Руїз Торія проти Іспанії» («Ruiz Torija v. Spain», серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

64. ЄСПЛ зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» («Ponomaryov v. Ukraine», заява № 3236)).

65. ЄСПЛ вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року

у справі Проніна проти України (Pronina v. Ukraine, заява № 63566/00, § 23)). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

66. Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

67. Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.

68. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 402, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Драбівської селищної ради залишити без задоволення.

2. Ухвалу Драбівського районного суду Черкаської області від 18 липня

2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. Ю. Сакара

О. М. Осіян

В. В. Сердюк