справа № 824/12/15
провадження № 22-ск/824/2/2026
суддя-доповідач: Мостова Г.І.
У Х В А Л А

27 березня 2026 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Мостова Г.І., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 травня 2012 року у справі № 623/11,-

в с т а н о в и в :

До Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 травня 2012 року у справі № 623/11.

У заяві ОСОБА_1 вказує, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 травня 2012 року у справі № 623/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 798 488 грн 28 коп. та сплаченого третейського збору у розмірі 8 384 грн 88 коп., стягнення судового збору відповідно до статті 88 ЦПК України у розмірі 214 грн 60 коп.

У вказаній заяві ОСОБА_1 зазначив про неможливість надання суду копії кредитного договору у зв`язку з тим, що місто Херсон відносився до тимчасово окупованої території, а станом на теперішній час є територією активних бойових дій. А з копії паспорту ОСОБА_1 вбачається, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Україна, як учасниця зазначеної Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що право на суд включає в себе не тільки право ініціювати провадження, а й право розраховувати на розгляд спору судом (рішення ЄСПЛ від 01 березня 2002 року у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, пункт 25; від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України», заява № 377/02, пункт 52).

ЄСПЛ зазначав, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року). Для того щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права» (рішення у справах «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року та «Нун?єш Діаш проти Португалії» від 10 квітня 2003 року).

ЄСПЛ у рішенні від 06 грудня 2007 року у справі «Воловік проти України», заява № 15123/03, зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду.

З метою забезпечення ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя та оскарження рішення третейського суду, Київським апеляційним судом ухвалою від 04 березня 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 травня 2012 року. Відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 травня 2012 року у справі № 623/11.

Розгляд справи відкладався для надання можливості ОСОБА_1 виконати вимоги пункту 1 частини 4 статті 455 ЦПК України та здобути оригінал рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 травня 2012 року у справі № 623/1 з огляду на знищення провадження третейського суду та судового провадження у справі про видачу виконавчого листа на виконання вказаного рішення третейського суду.

Однак станом на теперішній час ОСОБА_1 не здобуто оригінал указаного рішення третейського суду та до Київського апеляційного суду не надано, а апеляційним судом не може вирішуватися питання про скасування рішення третейського суду чи про залишення його без змін - без самого оскаржуваного рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 455 ЦПК України до заяви про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу додаються оригінал рішення третейського суду або належним чином завірена його копія.

Відповідно до частини 5 статті 455 ЦПК України до заяви про скасування рішення третейського суду, поданої без додержання вимог, визначених у цій статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 травня 2012 року у справі № 623/11 залишено без руху та встановлено строк п`ять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних у ній недоліків, а саме: надання оригіналу рішення третейського суду або належним чином завіреної його копії.

Станом на 27 березня 2026 року недоліки заяви про скасування рішення третейського суду, зазначені в ухвалі Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року, не усунуті.

Указана ухвала направлялася поштовим зв`язком ОСОБА_1 , але поштовий конверт повернувся до апеляційного суду із відміткою «одержувач відсутній за вказаною адресою».

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно з частиною 11 статті 187 ЦПК України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду (частина 13 цієї статті).

Відповідно до частини 9 статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки положеннями цього Кодексу, які регулюють питання щодо провадження у справах про оскарження рішень третейських судів, не врегульоване питання про залишення без руху заяви про скасування рішення третейського суду після відкриття провадження, а також залишення заяви без розгляду у випадку невиконання вимог ухвали про залишення без руху, то суд застосовує аналогію закону та вважає, що таку заяву можливо залишити без розгляду відповідно до положень частини 13 статті 187 ЦПК України.

Керуючись статтями 10, 187, 455 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 травня 2012 року у справі № 623/11 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена у 15-денний термін з дня її постановлення до Верховного Суду .

Суддя Г.І. Мостова