Справа № 950/358/26
Номер провадження4-с/950/3/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" березня 2026 р. м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді - Бакланов Р. В. з участю секретаря - Гладкової С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за скаргою представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" - Полякової Валентини Леонідівни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Лебединський відділ державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на бездіяльність державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до Лебединського районного суду Сумської області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця. Просить визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця про закриття виконавчого провадження № 72482761 від 29.12.2025 у зв`язку зі смертю боржника. Зобов`язати старшого державного виконавця Лебединського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тересову Тетяну Анатоліївни поновити виконавче провадження та вжити заходів щодо стягнення боргу за рахунок спадкового майна боржника.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 підтвердила вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Жалдак А.В. в судове засідання не з`явився, надав відзив в якому зазначив що Лебединський відділ державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не погоджується з обставинами викладеними в скарзі представника скаржника ОСОБА_2 з наступних підстав.

Мотивує свої заперечення тим, що на виконанні у Відділу перебувало виконавче провадження № 72482761, відкрите 10.08.2023 на підставі судового наказу № 950/718/23, виданого 11.05.2023 Лебединським районним судом Сумської області, про стягнення боргу в сумі 4203,52 грн. з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Енера Суми». Згідно відомостей ДРАЦС стало відомо, що боржник ОСОБА_1 помер, про що свідчить актовий запис про смерть № 623 від 04.12.2025 року, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 04.12.2025 року.

В зв`язку зі смертю боржника, як передбачає ч. 3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», 29.12.2025 виконавче провадження № 72482761 закінчено, про що винесена відповідна постанова та надіслана до відома стягувачу за вих. № 4791-25.12.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями статті 39 визначено вичерпний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження.

Так, відповідно до п.3 ч.1 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Слід звернути увагу, що в науково практичному коментарі Закону України «Про виконавче провадження» визначено: у разі припинення юридичної особи є обов`язковим отримання підтвердження, що юридичну особу виключено з Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

В разі смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника, обов`язково має бути документальне підтвердження даного факту.

Таким чином, Закон не передбачає обов`язку державного виконавця у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 3 статті 39 Закону звертатися з запитом про встановлення правонаступників померлої фізичної особи.

Представник скаржника посилається у скарзі на частину 1 статті 1218 ЦК України, відповідно до якої складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті.

Однак, відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Звідси обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи, такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 листопада 2020 року у справі № 916/617/17. Під час примусового виконання виконавчого провадження № 72482761 періодично з метою виявлення майна, на яке можливо звернути стягнення, направлялись запити до правореєструючих органів. Згідно наданих відповідей за померлим ОСОБА_1 транспортні засоби, житлові та нежитлові приміщення не зареєстровані, заареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0345, яка надана в оренду СГ ТОВ ім. Шевченка.

Померлий був військовим, отримував заробітну плату та кошти отриманні від надання в оренду земельної ділянки. Однак, можливість звернути стягнення на ці кошти в період перебування виконавчого провадження на примусовому виконанні прямо заборонена Законом, оскільки крім даного виконавчого провадження у Відділі знаходилося виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 950/2539/22 від 09.01.2023 про стягнення аліментів в розмірі половини (доходу) заробітку платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісяця до досягнення дітьми повноліття, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Крім того ОСОБА_1 звертався з заявою про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій, оскільки на її рахунок було накладено арешт.

13.05.2025 було винесено відповідну постанову та направлено на виконання до АТ «Держаний ощадний банк України». А це означає, що відповідно п. 102 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється.

А отже, в такому випадку, державний виконавець повністю позбавлений можливості звернути стягнення на кошти боржника.

Крім того, представник скаржника стверджує, що виконавче провадження № 72482761 мало б бути зупинене на підставі пункту 5 частини 1 статті 34 Закону.

Дана стаття досить деталізовано визначає обставини, що зумовлюють обов`язкове зупинення виконавчого провадження.

Так, пункт 5 статті 34 Закону передбачає зупинення виконавчого провадження в зв`язку зі зверненням виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленомучастиною п`ятою статті 15 Закону.

Частина п`ята статті 15 Закону передбачає у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Оскільки пункт 3 статті 39 передбачає правонаступництво лише для юридичної особи боржника (стягувача), то при прийняття рішення про зупинення виконавчого провадження державному виконавцю доцільно перевіряти підтверджуючі документи, зокрема, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Тож оскільки, підсумовуючи вище викладене, представник зазначає, що оскільки у власності боржника було відсутнє майно, в межах якого можливо звернути стягнення та відсутність прямого обов`язку, згідно із Законом України «Про виконавче провадження», перевіряти наявність відкриття спадкової справи та згідно з Законом України «Про виконавче провадження» правонаступництво передбачене для боржника (стягувача) юридичної особи, у старшого державного виконавця Лебединського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України були законні підстави для закінчення виконавчого провадження № 72482761 на підставі пункту 3 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». Тому він просив в задоволенні скарги на бездіяльність старшого державного виконавця Лебединського відділу ДВС у Сумському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Тересової Тетяни Анатоліївни відмовити в повному обсязі. Провести судове засідання без участі представника відділу.

Представником заявника була надана відповідь на відзив. Зазначила, що згідно з абзацом першим частини п`ятої статті 15 Закону у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У пункту 5 частини першої статті 34 Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.Закон передбачає обов`язок державного виконавця зупинити виконавче провадження та вирішити питання про залучення правонаступників, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво. Положення щодо закінчення виконавчого провадження у разі смерті боржника (пункт 3 частини першої статті 39 Закону) слід розуміти так, що вони стосуються, зокрема, випадків, коли правовідносини не допускають правонаступництва.

В судовому засіданні встановлені факти та відповідні їм правовідносини:

Лебединським районним судом Сумської області 06.04.2023 року у справі № 950/718/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА СУМИ" до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 був виданий судовий наказ про стягнення заборгованість за спожиту електричну енергію, яка виникла за період з 01.09.2021 року по 30.11.2022 року, в сумі 3 935 грн. 12 коп., на користь ТОВ "ЕНЕРА СУМИ" та 268 грн. 40 коп., судового збору.

27.07.2023 ТОВ "ЕНЕРА СУМИ" направило вищевказаний судовий наказ до Лебединського відділу державної виконавчої служби у Сумському районні Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, для виконання.

10.08.2023 державним виконавцем Лебединського ВДВС СМРУ МІНЮСТУ була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 72482761.

29.12.2025 старшим державним виконавцем Тересовою Тетяною Анатоліївною було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 72482761 у зв`язку зі смертю боржника.

Стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5)

справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою та пунктом першим частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", смерть боржника не є безумовною підставою для закриття виконавчого провадження, якщо борг має майновий характер.

У разі смерті боржника державний виконавець зобов`язаний: зупинити виконавче провадження, з`ясувати наявність спадкоємців та після встановлення спадкоємців продовжити виконання за рахунок спадщини.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі статті 442 ЦПК України.

Частинами першою та другою статті 442 ЦПК України, визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За змістом пункту 5 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

У свою чергу відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що смерть боржника слід розглядати як вибуття сторони виконавчого провадження, а не як безумовну підставу для його закінчення. Така правова позиція викладена в постанові від 11 жовтня 2023 року у справі № 523/2357/20 (провадження № 14-11цс22). ВП ВС дійшла висновку, що: грошові зобов`язання боржника входять до складу спадщини; процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні у разі смерті боржника є можливим, якщо правовідносини це допускають; державний виконавець у такій ситуації зобов`язаний зупинити виконавче провадження та ініціювати питання заміни сторони.

Натомість старший державний виконавець передчасно та без належної перевірки закрив провадження, не вжив жодних заходів для встановлення спадкоємців, розшуку майна боржника чи звернення стягнення на спадкове майно.

Таким чином, старший державний виконавець Тересова Т.А позбавила стягувача можливості фактично отримати присуджені кошти.

Суд, вислухавши представника заявнка, вивчивши матеріали справи, вважає постанову незаконною та передчасною, а дії старшого державного виконавця - такими, що порушує права ТОВ "ЕНЕРА СУМИ" як стягувача, тому доходить до висновку про необхідність задоволення вимог ТОВ "ЕНЕРА СУМИ" в повому обсязі.

Керуючисьст. ст.260-261,353-355,447-452 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" - Полякової Валентини Леонідівни, задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця про закриття виконавчого провадження № 72482761 від 29.12.2025 у зв`язку зі смертю боржника. Зобов`язати старшого державного виконавця Лебединського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тересову Тетяну Анатоліївни поновити виконавче провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 30.03.2025 р.

Суддя Роман БАКЛАНОВ