Справа № 183/2275/26
№ 2-н/183/101/26
У Х В А Л А

16 березня 2026 року м. Самар Дніпропетровської області

Суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Дубовенко І.Г., ознайомившись із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, -

в с т а н о в и в :

19 лютого 2026 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 20785,57 грн., а також судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 332,80 грн.

19 лютого 2026 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» подане клопотання про повернення зайво сплаченого судового збору в розмірі 66,56 грн.

Перевіривши надані матеріали, вважаю, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно з п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України в заяві про видачу судового наказу зазначаються вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

П. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Так, заявником заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 , зокрема, заборгованості за спожитий природний газ за період з 01 травня 2022 року по 31 грудня 2025 року у розмірі 20785,57 грн. за адресою: АДРЕСА_1 . Однак до заяви не додано відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг саме ОСОБА_1 ..

Так, відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2452609 від 13 березня 2026 року, місце проживання гр. ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Підсумовуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для відмови у видачі судового наказу, оскільки заява подана з порушеннями вимог п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України: із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

В той же час, суд вважає за необхідне роз`яснити заявникові, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Що стосується повернення зайво сплаченого судового збору в розмірі 66,56 грн, суд приходить до такого.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.02.2026 за платіжною інструкцією № 564 від 03.02.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮФ «Еверлеґал» сплатило судовий збір у сумі 332 грн 80 коп..

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При подачі заяви про видачу судового наказу застосовується ставка в 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір (далі - Закон) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 7 Закону у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Однак, з квитанції, яку заявник направив до суду разом з заявою, убачається, що заявник сплатив кошти отримувачу «ГУК у Дн-кій обл/Дніпров.р/22030101, код отримувача: 37988155, IBAN: UA004636» з призначенням платежу «КВСДІЗ».

З огляду на ту обставину, що заявником не надано доказів сплати судового збору на рахунок Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області, а надано квитанцію про сплату судового бору на рахунок Дніпровського районного суду міста Кам`янського, суд приходить до висновку, що необхідно відмовити представнику заявника у задоволенні заяви про повернення зайво сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 165, 166, 260 ЦПК України, п. 1, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

п о с т а н о в и в :

Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожитий природний газ відмовити.

В задоволенні клопотання представника заявника про повернення зайво сплаченого судового збору відмовити.

Роз`яснити заявникові його право звернутися повторно з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 16 березня 2026 року.

Суддя І.Г.Дубовенко