Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 367/6874/25
Провадження №: 2-др/332/8/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючої судді Ретинської Ю.І.,

секретаря судового засідання Карліної А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу , -

в с т а н о в и в:

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2026 року було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 04 жовтня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за актовим записом № 507. Також було стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

02.03.2026 року до суду звернулась відповідачка ОСОБА_1 із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі 367/6874/25. Просить суд звільнити її від сплати судового збору, оскільки вона є учасником бойових дій, а відтак звільнена від сплати судового збору. Просить суд ухвалити додаткове рішенні у справі, яким звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

У судове засідання учасники справи не з`явились, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд вказаної заяви без участі відповідача. Від позивача, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, жодних клопотань або заяв не надходило.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя перебувала на розгляді цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2026 року було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 04 жовтня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за актовим записом № 507. Також було стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

За правилами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як убачається з матеріалів справи, а саме відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки 1 від 25.06.2025 року позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви, що складає 1 211,20 грн.

Вирішуючи вказане клопотання, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, до яких належать учасники бойових дій, визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII.

У статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» закріплені пільги учасникам бойових дій та гарантії їх соціального захисту, а у частині другій статті 22 цього Закону встановлено, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Тож, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Законом України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають такий статус, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Водночас серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 9 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19, від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17 та відповідно до норм ч.4 ст. 263 КАС України суд їх враховує.

З урахуванням наведеного суд вважає, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Відмовити у прийнятті додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя Ю.І. Ретинська