ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Кривий Ріг

справа № 212/13422/25

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу 16 січня 2026 року, яке ухвалено суддею Швець М.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, та повне судове рішення складено 16 січня 2026 року,

УСТАНОВИВ:

В листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 06 березня 2023 року між Акціонерним товариством «Банк кредит Дніпро» та відповідачем укладено Кредитний договір № 5091, за яким позивач надав відповідачу грошові кошти у тимчасове платне користування, у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком клієнта, що відкритий у банку, а клієнт в свою чергу зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання, передбачені договором. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, а відповідач з часом перестав виконувати свої зобов`язання.

28 травня 2025 року між АТ «Банк кредит Дніпро» та позивачем укладений Договір факторингу № 28/05/25, згідно якого первісний кредитор відступив на користь нового кредитора позивача права вимоги за Кредитним договором № 5091, укладеним між АТ «Банк кредит Дніпро» та відповідачем.

Як наслідок, позивач набув права грошової вимоги до відповідача у загальному розмірі 37 289,68 грн, з яких 26 739,16 грн - заборгованість за тілом кредиту, 0,42 грн - заборгованість за процентами, 10 550,10 грн - заборгованість за комісією.

На підставі наведеного вище позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 37 289,68 грн, з яких 26 739,16 грн - заборгованість по тілу кредиту, 0,42 грн - заборгованість по відсотках; 10 550,10 грн - заборгованість за комісією, також просив стягнути судові витрат у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2026 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, у якій покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем надано суду першої інстанції копію кредитного договору № 5091 від 06 березня 2023 року, в якому сторонами зазначені АТ «Банк кредит Дніпро» та ОСОБА_1 , який, відповідно до п 5.8 Кредитного договору, укладений в електронній формі та підписаний наступним чином: з боку Клієнта - за допомогою OTP-паролю, який був надісланий на електронну пошту Клієнта або за допомогою Системи FreeBank; з боку Банку - шляхом накладення факсиміле Банку. Сторони погодили, що підписаний Сторонами Кредитний договір буде надісланий Банком Клієнту (в тому числі у разі повторного надсилання за зверненням Клієнта) на електронну пошту Клієнта або у Системі FreeBank. Таким чином, відсутність на сторінках Кредитного договору підпису відповідача обґрунтовано тим, що цей кредитний договір був укладений «дистанційно», за допомогою спеціального Інтернет-ресурсу FreeBank.

Апелянт звертає увагу на те, що Банк виконав своє зобов`язання, а саме надав Клієнту грошові кошти. Доказом надання кредитних коштів відповідачу за Кредитним договором є виписка по особовим рахунку Відповідача № НОМЕР_1 за період з 06 березня 2023 року по 27 травня 2025 року.

Доказом наявності простроченої заборгованості у відповідача за Кредитним договором є виписка по особовому рахунку відповідача НОМЕР_2 за період з 06 березня 2023 року по 27 травня 2025 роки.

Вказує, що від АТ «Банк Кредит Дніпро» до ТОВ «Цикл Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5091 від 06 березня 2023 року, на підставі договору факторингу № 28/05/25 від 28 травня 2025 року.

ТОВ «Цикл Фінанс» було надано суду першої інстанції належні докази відступлення права вимоги, які підтверджують перехід права вимоги за Кредитним договором № 5091 від 06 березня 2023 року, укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Банк Кредит Дніпро», до ТОВ «Цикл Фінанс» та долучив належним чином засвідчені копії наступних документів: Договір факторингу № 28/05/25 від 28 травня 2025 року; Платіжне доручення № 10837 про оплату за Договором факторингу № 28/05/25; Витяг з реєстру боржників до Договору факторингу № 28/05/25 від 28 травня 2025 року; Акт приймання-передачи реєстру боржників від 28 травня 2025 року до договору факторингу № 28/05/25; Акт приймання-передачі прав вимоги до договору факторингу № 28/05/25 від 28 травня 2025 року.

Апелянт вважає, що враховуючи вищезазначені норми та вимоги чинного законодавства України, факт переходу до ТОВ «Цикл Фінанс» прав первісного кредитора до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 5091 від 06 березня 2023 року є доведеним.

Також апелянт звертає увагу на те, що між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Дорошенко М.А. було укладено Договір про надання правничої допомоги № 43453613/1 від 25 березня 2025 року, у зв`язку з чим ТОВ «Цикл Фінанс», в суді першої інстанції, було понесено відповідні витрати в розмірі 3 000 грн, що підтверджується актом № 5091 від 28 жовтня 2025 року про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом та детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Дорошенко М.А., якою було витрачено 43,5 год. на правовий аналіз, скаладання позовної заяви, формування додатків до позовної заяви на загальну вартість 3 000 грн, та в суді апеляційної інстанці в розмірі 6 000 грн, що підтверджується актом № 5091 від 13 лютого 2026 року про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом та детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Дорошенко М.А. було витрачено 4 год. на підготовку апеляційної скарги на загальну вартість 6 000 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову в даній справі (37 289,68 грн) менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задовленні позовної вимог позивача, суд першої інстнації виходив з недоведеності позивачем обставини виникнення між АТ «Банк кредит Дніпро» та відповідачем відносин кредитування, оскільки не доведено обставину укладення кредитного договору між вказаними сторонами через відсутність підпису відповідача на кожному аркуші кредитного договору. Також суд першої інстнації виходив з того, що наданих суду доказів, в їх сукупності, недостатньо для підтвердження обставини укладання кредитного договору та самого кредитування на певних умовах. Оскільки ця обставина не доведена (отже, не встановлена судом), а умовами Договору факторингу № 28/05/25 передбачено перехід права вимоги від клієнта до фактора саме за кредитними договорами, на переконання суду, позивач не набув права грошової вимоги до відповідача.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини 1 статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 вищезазначеного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З матеріалів справи вбачається, що 06 березня 2023 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (далі АТ «Банк Кредит Дніпро») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 5091.

Відповідно до п 1.1 Кредитного договору Банк зобов`язується надати Клієнту Кредит, а Клієнт зобов`язується повернути наданий Кредит, сплатити плату за Кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором.

Відповідно до п 1.2 Кредитного договору Кредит надається на наступних умовах: сума кредиту 27 901,68 грн; строк кредитування 96 місяців; кінцева дата повернення кредиту: 06 березня 2031 року; цільове призначення: погашення заборгованості за раніше укладеним(и) Кредитним(и) договором(ами), що зазначений(ні) в п.5.1 цього Кредитного договору, та інші споживчі потреби; процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за Кредитом у розмірі: 0.001% річних. Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості: 1.50 % від суми кредиту.

У разі не повернення суми кредиту в терміни, встановлені Договором (в дати, передбачені Графіком платежів, в Кінцеву дату повернення кредиту, або іншу дату, визначену Банком у письмовій вимозі у випадку порушення Клієнтом умов Договору), клієнт зобов`язаний сплатити Банку проценти за порушення грошового зобов`язання (згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України) в розмірі 56.00 % процентів річних від простроченої заборгованості за Кредитом за кожен день прострочення, (не включаючи день погашення простроченої заборгованості) на рахунок НОМЕР_3 . Умови, визначені в цьому пункті, є істотними умовами Договору.

Відповідно до п 1.3 Кредитного договору Кредит надається шляхом зарахування Суми Кредиту на поточний рахунок Клієнта НОМЕР_4 , відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро» (за текстом цього Кредитного договору - Рахунок 2620). Датою видачі Кредиту вважається день зарахування Суми Кредиту на Рахунок 2620. Якщо Сума Кредиту не зарахована на Рахунок 2620 в дату підписання цього Кредитного договору, Договір вважається неукладеним.

Відповідно до розділу 3 Кредитного договору Порядок погашення заборгованості за договором: відповідно до п 3.1 Кредитного договору Платежі щодо погашення заборгованості за Кредитом, сплати процентів та Щомісячної комісії за обслуговування Кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів, далі - О6ов' язковий платіж. Дати погашення та розмір Обов`язкового платежу визначені в розділі 4 цього Кредитного договору.

Відповідно до п 5.4 Кредитного договору у разі прийняття Банком рішення про визнання терміну виконання грошових зобов`язань за Договором таким, що настав, Банк повідомляє про це Клієнта не пізніше ніж за 30 календарних днів. Клієнт зобов`язаний в строк не пізніше 30 календарних днів з моменту отримання зазначеної вимоги Банку погасити заборгованість за Договором у повному обсязі.

Відповідно до п 5.5 Кредитного договору Умови Договору, не зазначені в цьому Кредитному договорі, викладені в УДБО та є обов`язковими для Сторін. Відповідно до п 5.6 Кредитного договору Договір набуває чинності з моменту підписання Сторонами цього Кредитного договору та діє до повного виконання Сторонами зобов`язань за Договором.

Відповідно до п 5.7.4 Кредитного договору до підписання цього Кредитного договору Клієнт отримав усю інформацію стосовно банківських послуг, що надаються за Кредитним договором, в обсязі та у порядку, що передбачені частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ст.30 Закону України «Про платіжні послуги».

Відповідно до п 5.8 Кредитного договору цей Кредитний договір укладається в електронній формі та підписується наступним чином: з боку Клієнта - за допомогою OTP-паролю, який був надісланий на електронну пошту Клієнта або за допомогою Системи FreeBank; з боку Банку - шляхом накладення факсиміле Банку.

Сторони погодили, що підписаний Сторонами Кредитний договір буде надісланий Банком Клієнту (в тому числі у разі повторного надсилання за зверненням Клієнта) на електронну пошту Клієнта або у Системі FreeBank.

Система FreeBank - система дистанційного банківського обслуговування фізичних осіб та засіб дистанційної комунікації, що передбачає можливість надання Банком комплексу платіжних та інформаційних послуг за Рахунками Клієнта та здійснення Платіжних операцій за Рахунками на підставі Електронних документів, укладання договорів та здійснення правочинів в електронній формі та обміну інформацією між Клієнтом та Банком. Система FreeBank складається зі спеціального Інтернет-ресурсу, що знаходиться на Офіційному сайті Банку, та спеціального Мобільного застосунка, що підтримуються Банком для надання доступу та обслуговування Клієнтів у системі дистанційного банківського обслуговування фізичних осіб.

Таким чином, відсутність на сторінках Кредитного договору підпису відповідача обґрунтовано тим, що цей кредитний договір був укладений «дистанційно», за допомогою спеціального Інтернет-ресурсу FreeBank, тому висновки суду першої інстанції про недоведеність позивачем обставини виникнення між АТ «Банк кредит Дніпро» та відповідачем відносин кредитування, оскільки не доведено обставину укладення кредитного договору між вказаними сторонами через відсутність підпису відповідача на кожному аркуші кредитного договору, є помилковими.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 уклавши кредитний договір № 5091 від 06 березня 2023 року в електронній формі шляхом підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, погодився з умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, відтак укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, а тому на думку колегії суддів, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Однак, отримавши кредитні кошти за вказаним договором, відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, не повністю повернула у передбачений договором строк тіло кредиту та проценти за користування кредитними коштами. Тому зважаючи на умови укладеного договору, у відповідача виник обов`язок повернення кредиту та сплати процентів.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Відповідно до положень статей 1077,1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «Цикл Фінанс», на підставі Договору факторингу № 28/05/25 від 28 травня 2025 року, набуло право вимоги за Кредитним договором № 5091 від 06 березня 2023 року, укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Банк кредит Дніпро», що підтверджено Платіжним дорученням № 10837 про оплату за Договором факторингу № 28/05/25; Витягом з реєстру боржників до Договору факторингу № 28/05/25 від 28 травня 2025 року; Актом приймання-передачи реєстру боржників від 28 травня 2025 року до договору факторингу № 28/05/25; Актом приймання-передачі прав вимоги до договору факторингу № 28/05/25 від 28 травня 2025 року.

Отже, враховуючи вищезазнене, факт переходу до ТОВ «Цикл Фінанс» прав первісного кредитора до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 5091 від 06 березня 2023 року, є доведеним, тому висновки суду першої інстнації про те, що позивач не набув права грошової вимоги до відповідача, є помилковими.

Доказом наявності простроченої заборгованості у відповідача за Кредитним договором є виписка по особовому рахунку відповідача НОМЕР_2 за період з 06 березня 2023 року по 27 травня 2025 року.

На дату звернення ТОВ «Цикл Фінанс» до суду з даним позовом сума боргу за Кредитним договором становить 37 289,68 грн, з яких 26 739,16 грн заборгованість по тілу кредиту, 4 915,79 грн заборгованість по відсотках.

Підсумовуючи вище наведене апеляційний суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 5091 від 06 березня 2023 року в розмірі 37 289,68 грн, з яких 26 739,16 грн заборгованість по тілу кредиту, 4 915,79 грн заборгованість по відсотках.

Звертаючись до суду із позовною заявою, представник ТОВ «Цикл Фінанс» просив стягнути з ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано копію: договору про надання правничої допомоги, додаткової угоди, детального опису наданих послуг.

В детальному описі наданих послуг зазначено: правовий аналіз обставин спірних правовідносин - 500 грн; складання позовної заяви 2 000 грн; формування додатків до позовної заяви - 500 грн.

За подання апеляційної скарги представник ТОВ «Цикл Фінанс» просив стягнути з ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано копію: договору про надання правничої допомоги, додаткової угоди, детального опису наданих послуг.

В детальному описі наданих послуг зазначено: підготовка апеляційної скарги - 6 000 грн.

Отже, всього у даній справі позивачем, при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанцій, понесено 9 000 грн витрат на правничу допомогу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, беручи до уваги, що дана справа не є унікальною та не потребувала значного часу для оформлення позовної заяви, колегія суддів вважає, що зазначені представником ТОВ «Цикл Фінанс» витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн, при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанцій, є завищеними та не достатньо обґрунтованими.

Отже, колегія суддів вважає, що на користь ТОВ «Цикл Фінанс» із ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

Відповідно до статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до положень статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції при розгляді справи не встановив фактичних обставин справи, від яких залежить правильне вирішення спору, не перевірив доводів позивача і дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

Тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

При зверненні з позовом до суду ТОВ «Цикл Фінанс» сплатило судовий збір у сумі 2 422,40 грн, а за подання апеляційної скарги 3 633,60 грн, що разом становить 6 056 грн, які, у зв`язку із задоволенням позовних вимог та вимог апеляційної скарги, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 376, 382, 384 , 389 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» задовольнити.

Рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу 16 січня 2026 року скасувати та ухвалити нове рішення у справі.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 5091 від 06 березня 2023 року в загальному розмірі 37 289 (тридцять сім тисяч двісті вісімдесят дев`ять) грн 68 коп, з яких 26 739 грн 16 коп - заборгованість по тілу кредиту, 4 915 грн 79 коп - заборгованість по відсотках.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» 6 000 (шість тисяч) грн в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 30 березня 2026 року.

Головуючий:

Судді: