Справа № 564/4331/25
Рядок статзвіту № 38
03 березня 2026 року
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Грипіч Л. А.
з участю секретаря Вознюк Ю. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
Представник позивача - адвокат Олексій Поляков звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №00-9797997 від 27.05.2024 року у розмірі 22 807,96 грн., а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422, 40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
Не зважаючи на те, що первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, всупереч умов Договору №00-9797997 від 27.05.2024 року відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що створило заборгованість у розмірі - 22 807,96 грн., яка складається з наступного: 6 333,00 грн. - заборгованість по кредиту; 16 474,96 грн. - заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом.
25.11.2024 р. між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК Ейс» укладено договір факторингу №25112024-МК/Ейс, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК Ейс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9797997 .
Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив суд позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 вказану заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати по справі.
Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 23.10.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони.
Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачу у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив.
Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 29.12.2025 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Ухвалою суду від 28.01.2026 року було задоволено клопотання представника позивача - адвоката О.Полякова та витребувано від АТ «А-Банк» інформацію наступну інформацію: - чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) платіжна картка НОМЕР_1; - про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска карти № НОМЕР_1 у період з 27.05.2024 р. по 01.06.2024 р. у сумі 8 000,00 грн.; - чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ); - чи є/був номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска карти № НОМЕР_1 та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).
Витребувана інформація надійшла до суду 24.02.2026 року.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у матеріалах справи міститься клопотання представника позивача - О.Полякова про розгляд справи без його участі, в якому він підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином, зокрема через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, Причини неявки відповідач суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, доходить наступного висновку.
З матеріалів справи судом встановлено, що 27.05.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №00-9797997 на суму 8 800,00 грн., терміном на 360 днів. За користування кредитом відповідачка зобов`язана сплатити проценти.
Підписанням кредитного договору відповідач ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Макс Кредит».
Приймаючи умови Кредитного Договору відповідач підтверджує, що вона повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил.
Згідно Кредитного договору, вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Відповідач погодилася на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до п.п. 1.2 Договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, у розмірі кредитного ліміту на суму 8 000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.
У паспорті споживчого кредиту визначено основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної процентної ставки, порядок повернення кредиту та інше.
Згідно із заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 27.05.2024, вбачається, що така містить загальну інформацію про кредит, персональні дані позичальника, також вказано номер банківської картки.
Заповненням анкети - заяви відповідач підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови кредитного договору.
Разом з тим, з наданої АТ «А-Банк» на запит суду інформації та виписки по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що 27.05.2024 року на її банківську картку № НОМЕР_4 було успішно зараховано кошти в сумі 8000,00 грн. Фінансовий номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № НОМЕР_4 - НОМЕР_3 . Номер телефону, який знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 НОМЕР_3 .
Отже, первісний кредитор свої зобов`язання по виконанню умов договору виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти.
25.11.2024 р. між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено договір факторингу №25112024-МК/Ейс, відповідно до умов якого позивачу відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9797997 у загальному розмірі 22 807,96 грн., що підтверджується витягом з Реєстру боржників за Договору факторингу №Б/Н від 25.11.2024 року.
Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Частиною статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Таким чином, згідно із вказаними нормами щодо заміни кредитора, за своєю правовою природою договір відступлення права вимоги є договором про заміну кредитора у певному зобов`язанні, яка здійснюється без згоди боржника. В такому договорі сторони мають право самостійно визначити обсяг прав, які переходять до нового кредитора і цей обсяг не вичерпується лише існуючим боргом та при цьому чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог.
Представлені суду копії договорів факторингу належним чином підписані уповноваженими представниками сторін договорів, скріплені їх печатками та умови договорів передбачають право відступлення права вимоги, яке виникне у майбутньому, відтак підтверджують перехід права вимоги ОСОБА_2 від первісного кредитора ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС».
Відтак, оскільки умови кредитного договору №00-9797997 від 27.05.2024, укладеного між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 , відповідачкою не виконано, право грошової вимоги за ним на підставі договору факторингу №25112024-МК/Ейс від 25.11.2024 р. перейшло до позивача, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №00-9797997 від 27.05.2024 заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.10.2025 року (включно) становить 22 807,96 грн., яка складається з: 6 333,00 грн. - заборгованість по кредиту; 16 474,96 грн. заборгованість по несплачених відсотках.
Правовою підставою заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення.
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення таких договорів, на таких умовах шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цьогоКодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
У відповідності до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконувала зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, доказів погашення заборгованості матеріали справи не містять та відповідачем не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Як вбачається з матеріалів справи, що підтверджується наявними у справі доказами, відповідачем ОСОБА_1 порушено умови зазначеного кредитного договору у частині своєчасного повернення кредиту, оскільки відповідачем не проводились платежі по кредитному договору, а тому суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлені вимоги про стягнення із відповідача, як боржника, заборгованості за вказаним кредитним договором, що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який долучено до матеріалів справи.
Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не вбачає обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування, оскільки при укладенні кредитного договору сторони погодили всі умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.
Враховуючи наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності та зважаючи на те, що майнове право позивача порушене відповідачем, а відтак підлягає захисту, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЙС» заборгованість у сумі 22 807,96 грн.
Вирішуючи питання судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У прохальній частині позову представник позивача просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 та частина 8 статті 141 ЦПК України).
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати є співмірними із складністю справи, наданим обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, які відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення розміру витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» слід стягнути сплачений останнім судовий збір в розмірі - 2 422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 15, 81, 133, 137, 141, 223, 258, 259, 263, 264, 265, 274, 279, 354 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 612, 625, 639, 1048, 1049, 1054, 1056-1, 1077, 1082 ЦК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) .
Повне рішення складено
09 березня 2026 року.
СуддяЛ. А. Грипіч