Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3175/25
Провадження № 2/376/475/2026
Ухвала

Іменем України

про відвід судді

"23" березня 2026 р. Суддя Сквирського районного суду Київської області Коваленко О.М. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Притули Людмили Олександрівни про відвід судді Сквирського районного суду Київської області Коваленка О.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2025 року головуючим суддею у вказаній справі №376/3175/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини визначено суддю Коваленка Олександра Миколайовича.

16.03.2026 року до канцелярії Сквирського районного суду Київської області надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Притули Людмили Олександрівни про відвід судді Сквирського районного суду Київської області Коваленка О.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обгрунтування заяви адвокат Притула Л.О. вказала наступне.

Позивач вважає, що наявні реальні обставини, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності головуючого судді Коваленка О.М.

Зокрема, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини надійшла до Сквирського районного суду Київської області 28.10.2025 р. та згідно із даними протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2025 р. головуючим суддею у справі визначено суддю Коваленка О.М.

З дня надходження позовної заяви до суду до 14.01.2026 р. будь яка інформація про дії суду щодо відкриття провадження у справі до електронного суду чи ЄДРСР не надходила у зв`язку з чим представник позивача 01.12.2025 р. та 15.12.2025 р. направляла до суду заяви про надання інформації про рух справи. Лише після цього, зокрема 22.12.2025 р., до електронного кабінету представника позивача у підсистемі «Електронний суд» надійшла хвала Сквирського районного суду Київської області від 28.10.2025 р. про відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 20.01.2026 р. на 12-45 год.

За даними ЄДРСР ухвалу надіслано судом до реєстру 22.12.2025 р.

При цьому в порушення ч. 6 ст. 187 ЦПК України суд не витребував інформацію про адреси зареєстрованого місця проживання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та направив їм виклики до суду за адресою: АДРЕСА_1 , яка була зазначена позивачем як відома йому адреса проживання. Зазначене призвело до того, що судові повістки направлялися відповідачам не за адресою їх зареєстрованого місця проживання, що потягло за собою неявку їх у підготовче засідання та затягування розгляду справи. Також у електронній справі № 376/3175/25 підсистеми «Електронний суд» була відсутня інформація про надходження витребуваних ухвалою суду від 28.10.2025 р. документів у виді спадкової справи.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області у справі № 376/3175/25 задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_4 про забезпечення участі у судових засіданнях в режимі відеоконференції. Представник позивача Притула Л.О. з метою участі у підготовчому засіданні 20.01.2026 р. о 12-30 год. увійшла до підсистеми відеоконференцз`язку через Електронний кабінет Електронного суду та безперервно до 14-00 год. онлайн очікувала на запрошення до відеоконференції від організатора - Сквирського районного суду Київської області. Проте запрошення до відеоконференції від суду так і не надійшло. З метою з`ясування причин відсутності запрошення представник неодноразово телефонувала на мобільний номер секретаря судових засідань ), який надали працівники канцелярії суду. Проте дзвінки залишилися без відповіді. В свою чергу, працівники суду не телефонували та не повідомляли про можливі зміни чи затримки підготовчого засідання чи зняття справи з розгляду.

Оскільки після 20.01.2026 р. ніяких даних про нову дату підготовчого засідання та виклик до суду у підсистемі «Електронний суд» не було, 26.01.2026 р. (дата реєстрації в суді 27.01.2026 р.) представник позивача направила до суду заяву у якій просила: надати інформацію про причини з яких 20.01.2026 р. не відбулося підготовче засідання у справі; повідомити про дату наступного підготовчого засідання у справі; надати можливість ознайомитися в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд» з матеріалами цивільної справи № 376/3175/25 забезпечивши сканування документів, які надійшли після відкриття провадження у справі, та долучення їх до матеріалів електронної судової справи; у випадку ненадходження від Сквирської державної нотаріальної конторі Київської області копії спадкової справи, що була відкрита після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повторно витребувати зазначений письмовий доказ та застосувати до осіб, винних у невчасному наданні витребуваних письмових доказів заходи процесуального примусу; надати інформацію про адреси зареєстрованого місця проживання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , отриманих судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, для забезпечення дотримання позивачем визначених статтями 43 ЦПК України вимог щодо необхідності надсилання іншим учасникам справи, які не мають електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд», процесуальних документів за адресою зареєстрованого місця проживання засобами поштового зв`язку у паперовій формі листом з описом вкладення.

Після надходження 27.01.2026 р. заяви представника позивача, суд визначив дату наступного підготовчого засідання 24.02.2026 р. о 9-30 год, про що до електронного кабінету представника позивача у підсистемі «Електронний суд» надійшла інформація. Також судом були сформовані судові повістки про виклик до суду на зазначену дату, які знову ж надіслані відповідачам не за адресою їх місця реєстрації. Дані про витребування судом інформації про зареєстровану адресу місця проживання відповідачів в матеріалах електронної справи знову були відсутні.

Матеріали спадкової справи не були відскановані та долучені до електронної справи.

24.02.2026 р. о 9-20 год представник позивача Притула Л.О. з метою участі у підготовчому засіданні увійшла до підсистеми відеоконференцз`язку через Електронний кабінет Електронного суду та безперервно онлайн очікувала на запрошення до відеоконференції від організатора - Сквирського районного суду Київської області.

О 9-51 год з номера телефону НОМЕР_1 від працівника суду надійшов дзвінок у якому представнику позивача повідомили, що є необхідність відкласти підготовче засідання, оскільки тільки сьогодні надійшли матеріали витребуваної спадкової справи, а також відповідачі були повідомлені не за адресою зареєстрованого місця проживання. Зауважено, що суд витребував інформацію про адресу зареєстрованого місця проживання відповідачів і їх на наступне підготовче засідання буде повідомлено належним чином, а також, що матеріали спадкової справи будуть відскановані та доступні для ознайомлення у підсистемі «Електронний суд».

Проте 09.03.2026 р. до електронного кабінету представника позивача надійшли повістки про виклик у підготовче засідання на 19.03.2026 р. на 9-30 год. з яких вбачається, що виклик відповідачів здійснено знову не за адресами їх зареєстрованого місця проживання. Також до сьогодні не відскановано та не надано можливості ознайомитися в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд» з матеріалами спадкової справи, яка витребувана ухвалою суду.

Реєстраційна картка вхідного документа про надходження матеріалів спадкової справи у підсистемі «Електронний суд» відсутня. Наведені вище обставини в сукупності викликають об`єктивний сумнів в неупередженості та об`єктивності головуючого судді, сіють сумнів у незаінтересованості судді у затягуванні розгляду справи чи незаінтересованості у результаті розгляду справи.

З урахуванням наведених вище обставин щодо поведінки судді з моменту надходження справи до суду за об`єктивним критерієм така поведінка містить конкретні об`єктивні зовнішні ознаки, які викликають обгрунтовані сумніви щодо його об`єктивності чи неупередженості.

Сторона позивача з розумінням ставиться до об`єктивних обставин, які утруднюють роботу судів у цей час, зокрема щодо надмірного навантаження у судах першої інстанції загальної юрисдикції, браку кадрів в апаратах судів та постійні відключення електропостачання.

Однак ті обставини, що відповідачі жодного разу належним чином не повідомлені про розгляд справи навіть після з`ясування адреси їх зареєстрованого місця проживання, незабезпечення стороні позивача можливості участі у судових засіданнях в режимі відеоконференції без повідомлення причин, за яких такі судові засідання не відбулися, ненадання доступу до витребуваної судом спадкової справи у підсистемі «Електронний суд», дають обгрунтовані підстави вважати такі дії свідомо спрямованими на затягування розгляду справи та перешкоджання позивачеві у доступі до правосуддя.

На підставі вищевказаного адвокат Притула Л.О. просить відвести головуючого з розгляду цивільної справи 376/3175/25 (провадження № 2/376/1722/2025) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судді Коваленка Олександра Миколайовича від розгляду справи.

Дослідивши заяву представника позивача про відвід судді, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Частиною 1 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Частиною 8 ст. 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень частини другої та третьої ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даного позову.

Згідно з п.12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі "Мироненко і Мартиненко проти України" (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.11.2021 у справі №11-202сап21 звернула увагу на те, що головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема для запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Визначення належного та безстороннього суду є первинним щодо вчинення процесуальних дій у справі.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Приймаючи присягу, суддя бере на себе зобов`язання, зокрема, безсторонньо, неупереджено та незалежно здійснювати правосуддя.

Згідно з Висновком Європейської комісії «За демократію через право» (Венеційської Комісії) від 11.12.2020 №1012/2020 для суддів важливим є не лише діяти неупереджено, а й доносити до громадськості сприйняття неупередженості.

На наведені приписи звернуто увагу в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2024 у справі №705/4763/22 з посиланням на практику ЄСПЛ, зокрема рішення від 18.02.1999 у справі «Бускаріні проти Сан-Марино» та від 12.10.1978 у справі «Занд проти Австрії».

Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів цивільного процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору. Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Беручи до уваги вищевикладене, виходячи з необхідності уникнення напруження та недовіри у судовому провадженні, з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, а також для попередження виникнення у сторін будь-яких сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді, що в подальшому може негативно вплинути на об`єктивність постановленого рішення у справі, суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню заява представника позивача про відвід судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9 Конституції України, пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, п. 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», п.12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001, ст. 2,36-41, 258 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Притули Людмили Олександрівни про відвід судді Сквирського районного суду Київської області Коваленка О.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити в повному обсязі.

Прийняти відвід судді Сквирського районного суду Київської області Коваленка Олександра Миколайовича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини передати до канцелярії Сквирського районного суду Київської області для виконання вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.М. Коваленко