Справа № 527/806/26
провадження № 2-з/527/3/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Павлійчук А.В.,

при секретарі судового засідання - Козинко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2026 року до Глобинського районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, заінтересована особа: ОСОБА_2 .

В своїй заяві, з урахуванням уточненої заяви про забезпечення позову зазначила, що вона має намір звернутися до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач, ОСОБА_2 ) про стягнення боргу та скасування договорів дарування.

23 листопада 2023 року між нею, як позикодавцем, та ОСОБА_2 , як позичальником, було укладено договір позики за умовами якого вона передала, а ОСОБА_2 прийняв грошові кошти в сумі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень на певний строк, та зобов`язувався їх повернути до 31 грудня 2025 року.

З метою забезпечення належного виконання своїх зобов`язань по поверненню суми позики в зазначений строк ОСОБА_2 передано в заставу наступне нерухоме майно: - будівля телятника, літ. А, а, загальною площею 649,3 м.кв., розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; - будівля корівника, літ. А,а, загальною площею 874,2 м.кв., розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; - будівля гусятника №1 МТФ №3, загальною площею 516,2 м.кв., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належали йому на праві особистої приватної власності.

На підтвердження укладення договору позики та його умов ОСОБА_2 власноруч написав розписку від 23.11.2023 року.

Проте, у встановлений строк ОСОБА_2 покладені на нього зобов`язання не виконав, грошові кошти в сумі 500 000 (п`ятсот) гривень не повернув чим грубо порушив права позикодавця.

Відповідач здійснив відчуження об`єктів нерухомого майна шляхом укладення 30.01.2024 року договорів дарування своїй неповнолітній доньці. ОСОБА_2 уклав три договори дарування, на наступні об`єкти нерухомого майна: - об`єкт будівництва, будівля телятника літ АДРЕСА_1 ; - об`єкт будівництва, будівля корівник літ. А, АДРЕСА_1 ; - об`єкт будівництва, будівля гусятника, АДРЕСА_1 .

В даному випадку вказані дії відповідача по відчуженню об`єктів нерухомого майна неповнолітній особі спрямовано виключно на ускладнення чи взагалі унеможливлення в подальшому виконати рішення суду у разі задоволення позову. Крім того, із врахуванням вказаної поведінки відповідача вважаю, що на даний час існує ймовірність подальшого неодноразового відчуження спірних об`єктів нерухомого майна шляхом укладання відповідних договорів як родичам (куму, брату, свату, батьку, бабі, дідові тощо) так і іншим особам. Що в подальшому також ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.

Наразі власником об`єктів нерухомого майна є неповнолітня донька відповідача - ОСОБА_3 , яка згідно чинного законодавства володіє, користується та розпоряджається майном на власний розсуд.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з 13.02.2026 року ОСОБА_3 зареєстрована як підприємець.

Відповідно до частини третьої ст.35 ЦК України повна цивільна дієздатність може бути надана фізичній особі, яка досягла шістнадцяти років і яка бажає займатися підприємницькою діяльністю. За наявності письмової згоди на це батьків (усиновлювачів), піклувальника або органу опіки та піклування така особа може бути зареєстрована як підприємець. У цьому разі фізична особа набуває повної цивільної дієздатності з моменту державної реєстрації її як підприємця.

За вказаного стану речей, оскільки ОСОБА_3 набула повної цивільної дієздатності, є підстави вважати що вона може у будь який момент відчужити зазначені вище об`єкти нерухомого майна, що зумовить вчинення додаткових процесуальних дій і витрат позивача.

Додатково слід зазначити, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: будівлі гусятника №1 МТФ №3, загальною площею 516,2 м.кв. - відомості відсутні.

Тому з метою забезпечення реального виконання рішення суду та запобігання наступного відчуження неповнолітньою донькою відповідача належного їй майна є всі правові підстави для накладення арешту на наступне майно: - будівлю телятника, літ. А, а, загальною площею 649,3 м.кв., розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; - будівлю корівника, літ. А,а, загальною площею 874,2 м.кв., розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, вважаю, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна є справедливим, розумним та співмірним заходом забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву про забезпечення позову суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Враховуючи роз`яснення викладені в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Із заяви вбачається, що видом забезпечення позову є накладення арешту на нерухоме майно, будівлі.

Згідно частини 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Водночас, у Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, законів України "Про Вищу раду юстиції", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження" від 16.06.2011 року №5-рп/2011 зазначено, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

З поданої заяви про забезпечення позову вбачається, що наведене заявником обґрунтування необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме будівлі телятника та корівника, що належать ОСОБА_3 є справедливим, розумним та співмірним заходом забезпечення позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України,суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, заінтересована особа: ОСОБА_2 - задовольнити.

Накласти арешт на наступне нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: - будівлю телятника, літ. А, а, загальною площею 649,3 м.кв., розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; - будівлю корівника, літ. А,а, загальною площею 874,2 м.кв., розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 відповідно до ч. 4 ст.152 ЦПК України зобов`язана у десятиденний строк, з дня постановлення цієї ухвали пред`явити позов до ОСОБА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Суддя А. В. Павлійчук