17.03.2026 Єдиний унікальний номер 205/941/26
Номер провадження2-з/205/349/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження заяву позивача про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новокодацького районного суду міста Дніпра перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування за законом.

Позивачем було подано до суду заяву про забезпечення доказів, в якому, із посиланням на труднощі в отримані таких доказів самостійно, просить суд витребувати з ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області матеріали кримінального провадження № 0000931 від 27.07.2025 року за фактом смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дослідити їх, як докази в судовому засіданні.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення доказів, додані до неї матеріали та норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 4 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, має право звернутися до суду із клопотанням про їх витребування.

Разом з тим, інститут забезпечення доказів, передбачений статтями 116118 ЦПК України, має виключний характер та застосовується лише за наявності обґрунтованих підстав вважати, що відповідний засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання доказів стане згодом неможливим або істотно утрудненим.

З аналізу змісту поданої заяви вбачається, що позивач просить витребувати матеріали кримінального провадження № № 0000931 від 27.07.2025 року за фактом смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на неможливість їх самостійного отримання у зв`язку з відсутністю у нього процесуального статусу учасника такого провадження.

Однак сама по собі відсутність у особи доступу до певних доказів або неможливість їх отримання позасудовим шляхом не є безумовною підставою для застосування інституту забезпечення доказів, оскільки такі обставини охоплюються правовим регулюванням статті 84 ЦПК України та можуть бути усунуті шляхом подання відповідного клопотання про витребування доказів у межах розгляду справи по суті.

Суд також враховує, що досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні завершено без ухвалення обвинувального вироку суду, у зв`язку з чим у його межах не встановлено винуватість будь-якої особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Отже, матеріали такого кримінального провадження не містять встановлених судом обставин, які мають преюдиційне значення для цієї цивільної справи, а їх витребування фактично спрямоване на збирання та дослідження доказів по суті спору, що виходить за межі інституту забезпечення доказів.

Окрім того, суд звертає увагу, що подана заява не містить належного обґрунтування того, які саме обставини, що входять до предмета доказування у даній цивільній справі, можуть бути підтверджені матеріалами вказаного кримінального провадження.

Зокрема, заявником не конкретизовано, які саме документи чи відомості з матеріалів кримінального провадження мають значення для правильного вирішення спору, не наведено їх змісту або хоча б орієнтовного переліку, а також не обґрунтовано причинно-наслідковий зв`язок між такими матеріалами та заявленими позовними вимогами.

За таких обставин суд позбавлений можливості оцінити належність, допустимість та необхідність витребування відповідних доказів, що саме по собі свідчить про формальний характер поданої заяви.

Крім того, заявником не наведено та не доведено обставин, які б свідчили про існування реального ризику втрати відповідних доказів, їх знищення, зміни або неможливості подання у майбутньому. Посилання на гіпотетичні труднощі доступу до матеріалів не можуть вважатися належним обґрунтуванням у розумінні ст. 116 ЦПК України.

Таким чином, заява про забезпечення доказів фактично спрямована на отримання доказів у загальному порядку, що свідчить про підміну передбаченого законом процесуального механізму витребування доказів інститутом їх забезпечення.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що заявником не доведено наявності передбачених законом підстав для забезпечення доказів, у зв`язку з чим заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 84, 116, 118, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування за законом - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Д.В. Мовчан