Справа № 361/238/25
Провадження № 2/361/67/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючої судді Гізатуліної Н.М. розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

УСТАНОВИВ:

Адвокат Лозицька В.В. від імені та в інтересах ОСОБА_1 подала до суду зазначений позов.

Позов мотивувала тим, що з червня 2020 року ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , у якому народилися діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З вересня 2023 року позивачка проживає разом із дітьми окремо від чоловіка.

Позивачка та відповідач фактичні шлюбні відносини не підтримують, у зв`язку з чим 18 вересня 2024 року позивачка подала до суду позов про розірвання шлюбу.

На даний час позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому працювати немає можливості. Утримання дитини потребує значних витрат часу та коштів.

Враховуючи, що розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, на день подання позову, становить 3 028 грн, а мінімальна заробітна плата в Україні становить 8 000 грн, керуючись принципами справедливості та розумності, з урахуванням потреб дружини, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 5 000 грн.

Зазначила, що відповідач фізично здоровий, працездатного віку, офіційно працевлаштований у ветклініці «Зооветцентр» ( АДРЕСА_1 ) на посаді лікаря-хірурга, не має на утриманні батьків похилого віку, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

У досудовому порядку питання щодо утримання дружини сторони не вирішили.

На підставі викладено просила суд:

1.Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 5 000 щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.

Крім того, разом з позовом адвокат Лозицька В.В. подала клопотання про витребування доказів, а саме банківських виписок на ім`я ОСОБА_2 з листопада 2023 року до грудня 2024 року у АТ «Сенс Банк» та АТ КБ «ПриватБанк», інформацію про зареєстровані депозитні рахунки на ім`я ОСОБА_2 , якщо такі наявні.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 січня 2025 року вищевказану цивільну справу передано на розгляд судді Дутчаку І.М.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

У матеріалах справи міститься розписка за підписом представника позивачки ОСОБА_5 та представника відповідача ОСОБА_6 про ознайомлення із датою судового засідання, яке призначене на 07 травня 2025 року о 09 год. 30 хв.

Позивачка та її представник до суду додаткових заяв, пояснень не подавали. Відповідач не використав право подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду Овдієнко Л.П. від 05 серпня 2025 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_7 у відставку, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 серпня 2025 року вищевказану цивільну справу передано на розгляд судді Гізатуліній Н.М.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2025 року справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику/повідомлення сторін.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2025 року задоволено клопотання представника позивачки про витребування доказів, а саме витребувано у АТ «Сенс Банк» та АТ КБ «ПриватБанк» банківські виписки на ім`я ОСОБА_2 з листопада 2023 року до грудня 2024 року та інформацію про зареєстровані депозитні рахунки на ім`я ОСОБА_2 , якщо такі наявні.

З огляду на ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Суд встановив, що 20 червня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зареєстрований шлюб, актовий запис № 220.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Бровари народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Києві народився ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 та її діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з 27 вересня 2023 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягами Броварської територіальної громади від 13 грудня 2024 року № 2024/015018439, № 2024/015018438 та від 24 грудня 2024 року № 2024/015234905.

18 вересня 2024 року позивачка подала до Броварського міськрайонного суду Київської області позов про розірвання шлюбу.

Як вбачається із відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішеннь, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2025 року у справі № 361/9211/24 позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволений, шлюб між нею та ОСОБА_2 розірваний.

Відповідно до наказу Комунального некомерційного підприємства «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» від 06 жовтня 2023 року № 443-к ОСОБА_1 лікарю-хірургу консультативно-діагностичного відділення «Дитяча лікарня» надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до 3-ох років з 17 жовтня 2023 року до 25 липня 2026 року.

На виконання ухвали суду АТ «Сенс банк» та АТ КБ «ПриватБанк» надали виписки про рух коштів на рахунках ОСОБА_2 з 01 листопада 2023 року до 31 грудня 2024 року.

Так, за даними АТ «Сенс Банк» на ім`я ОСОБА_8 відкриті рахунки: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 (рух коштів не відбувається), НОМЕР_5 , НОМЕР_6 (стан рахунку закритий), НОМЕР_7 (стан рахунку закритий).

Із виписок по зазначених рахунках вбачається, що ОСОБА_2 користувався кредитними коштами, вносив платежі, здійснював операції щодо отримання та відправки грошових переказів.

АТ КБ «ПриватБанк» повідомив суд, що на ім`я ОСОБА_2 відкритий рахунок НОМЕР_8 .

За період з 01 листопада 2023 року до 31 грудня 2024 року із виписки по рахунку (картка НОМЕР_9 ) вбачається, що 12 березня 2024 року утриманий податок з нарахованих за депозитним договором процентів 0,05 грн; зарахування відсотків за вкладом. Залишок після операції 3,37 грн. Нараховано 0,26 грн. Залишок після операції 3,42 грн.

За період з 01 листопада 2023 року до 31 грудня 2024 року із виписки по рахунку (картка НОМЕР_10 ) вбачається, що ОСОБА_2 здійснював купівлю продуктів харчування, ліків, пального, одягу, книг, іграшок, оплачував різні послуги, поповнював карту готівкою у терміналах, здійснював операції щодо отримання та відправки грошових переказів.

Через додаток Приват 24 здійснював перекази ОСОБА_1 , призначення платежу на утримання дітей: 13 листопада 2023 року 4 000 грн, 07 грудня 2024 року 5 000 грн, 05 січня 2024 року 8 000 грн, 03 лютого 2024 року 5 000 грн, 05 березня 2024 року 5 000 грн, 11 березня 2024 року 3 000 грн, 25 березня 2024 року 2 000 грн, 30 березня 2024 року 300 грн, 02 квітня 2024 року 8 000 грн, 10 квітня 2024 року 1 000 грн, 11 квітня 2024 року 600 грн, 20 квітня 2024 року 500 грн, 02 травня 2024 року 8 000 грн.

Здійснював переказ Мазур О. 08 серпня 2024 року 6 000 грн, 03 вересня 2024 року 6 000 грн, 06 вересня 2024 року 6 000 грн, 11 вересня 2024 року 2 000 грн, 13 вересня 2024 року 1 000 грн, 16 вересня 2024 року 1 000 грн, 05 жовтня 2024 року 5 000 грн, 12 жовтня 2024 року 500 грн, 18 жовтня 2024 року 1 000 грн, 24 жовтня 2024 року 300 грн, 24 жовтня 2024 року 300 грн, 29 жовтня 2024 року 500 грн, 08 листопада 2024 року 10 000 грн, 25 листопада 2024 року 200 грн, 02 грудня 2024 року 10 000 грн, 19 грудня 2024 року 1 000 грн.

Із виписки вбачається, що ОСОБА_2 за період з 01 листопада 2023 року до 31 грудня 2024 року не отримував заробітної плати від ветклініки «Зооветцентр», проте, середньомісячне надходження на карту з різних джерел становить близько 20 000 грн.

Крім того на карту здійснено, як безготівкове зарахування зарплати від ФОП ОСОБА_9 , за вересень 2024 року 805 грн, за жовтень 2024 року 805 грн, за листопад 2024 року 805 грн, за грудень 2024 року 805 грн.

Правовідносини, що виникли між сторонами щодо стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, регулюються ст. ст. 75, 84 СК України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на аліменти у дружини матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19).

Верховний Суду у постанові від 13 червня 2018 року у справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Cин позивачки та відповідача ОСОБА_4 , не досяг трирічного віку, проживає разом з позивачкою, перебуває на її утриманні.

При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, під час розгляду справи відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що він не має можливості надавати таку допомогу дружині.

Крім того суд враховує, що за даними виписки АТ КБ «ПриватБанк» середньомісячне надходження на карту відповідача з різних джерел становить близько 20 000 грн, з 01 листопада 2023 року до 31 грудня 2024 року він перераховував кошти ОСОБА_10 , зокрема і на утримання дітей.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини, враховуючи принципи справедливості та розумності, з урахуванням потреб дружини, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки на її утримання у розмірі 2 500 грн до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.

За змістом ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За звернення до суду з цим позовом позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, враховуючи, що позов ОСОБА_1 задоволено частково, із відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються й з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18.

Суд також повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Як вбачається із матеріалів справи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 долучено до позовної заяви: копію Договору про надання правової допомоги від 13 грудня 2024 року № 13/12-2024, копію ордеру на надання правничої допомоги серія СВ № 1111327, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Лозицької В.В., рахунок на оплату № 2 від 08 січня 2025 року, послуги надання правової допомоги (у справі про стягнення аліментів на утримання дружини) на суму 5 800 грн, квитанцію від 10 січня 2025 року про оплату послуг ОСОБА_1 у розмірі 5 800 грн , акт про надання послуг № 14 від 05 травня 2025 року на суму 5 800 грн, з яких 5 000 грн складання та направлення до суду позовної заяви про стягнення аліментів, 800 грн складання та направлення до суду клопотання про витребування доказів.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивачки необхідного стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 900 грн (5 800*50 %).

Керуючись ст. ст. 2-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з 07 січня 2025 року та до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

У решті позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 900 (дві тисячі дев`ятсот) гривень.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 .

Повний текст рішення складений 26 березня 2026 року.

Суддя Н.М. Гізатуліна