УХВАЛА

26 березня 2026 року

м. Київ

справа № 205/16750/24

провадження № 61-3937ск26

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» на ухвалу Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 24 лютого 2026 року у справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Газок О», департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року Дніпровська міська рада звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Газок О» (далі - ТОВ «Газок О»), Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні майном.

Разом із позовною заявою Дніпровська міська рада звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила суд: 1) заборонити державним реєстраторам, ОСОБА_1 та будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівлю-продаж, міну, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; 2) заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію прав власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку, інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову у справі щодо нерухомого майна, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська ухвалою від 10 грудня 2024 року, яку залишив без змін Дніпровський апеляційний суд постановою від 24 вересня 2025 року, заяву Дніпровської міської ради задовольнив.

Заборонив державним реєстраторам, ОСОБА_1 та будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівлю-продаж, міну, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Заборонив державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (у тому числі реєстрацію та перереєстрацію прав власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку, інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову у справі щодо нерухомого майна, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що є наявністю достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Застосовані види забезпечення позову є співмірними та мають на меті лише заборонити подальше відчуження нерухомого майна, проведення відносно нього реєстраційних дій.

Верховний Суд ухвалою від 05 листопада 2025 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2025 року.

19 грудня 2024 року від ТОВ «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» надійшла апеляційна скарга в якій ставилася вимога про скасування ухвали Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року в частині заборони державним реєстраторам, ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам вчиняти дії по передачі іншим особам та переоформленню документів щодо найму, оренди нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, та в частині заборони державному реєстратору вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та вчиняти будь-які дії щодо внесення записів про найм, оренду нерухомого майна.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що ТОВ «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» з 06 листопада 2024 року орендує АЗС, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, а враховуючи, що товариство здійснює там господарську діяльність, то ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову впливає на його права.

Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 24 лютого 2026 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» на ухвалу Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року закрив. Справу повернув до суду першої інстанції.

Закриваючи апеляційне провадження, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року питання про права, свободи, інтереси та обов`язки ТОВ «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» не вирішувалося.

24 березня 2026 року Яланська Ю. П., яка діє від імені ТОВ «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД», через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 24 лютого 2026 року у зазначеній вище справі.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з урахуванням такого.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Таким чином, ухвала суду про забезпечення позову, зазначена у пункті 3 частини першої статті 353 ЦПК України, не була предметом апеляційного перегляду за апеляційною скаргою ТОВ «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД».

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 24 лютого 2026 року слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Право на оскарження судових рішень особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, передбачено також статтями 17, 18 ЦПК України.

Частиною першою статті 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Необхідною умовою для набуття особою, яка не брала участі у справі, права на апеляційне оскарження судового рішення є вирішення цим судовим актом питання щодо її прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків.

Чи вирішено судовим рішенням питання щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків особи, яка не брала участі у справі, має вирішуватися судом виходячи з конкретних обставин справи та з урахуванням змісту судового рішення.

Аналогічного по суті висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 07 квітня 2020 року у справі № 504/2457/15, а також Верховний Суд у постанові від 04 червня 2020 року у справі № 522/7758/14 та ухвалах від 20 січня 2021 року у справі № 202/2908/17, від 20 жовтня 2021 року у справі № 2-5986/11 та від 01 червня 2022 року у справі № 931/651/20.

Законодавець визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, що поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їхніх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 904/7274/17, від 09 липня 2019 року у справі № 01/1494 (14-01/1494), від 02 грудня 2020 року у справі № 712/13890/15, від 13 січня 2021 року у справі № 466/5766/13-ц, від 29 червня 2021 року у справі № 201/751/14-ц, від 13 жовтня 2021 року у справі № 917/1697/20.

У разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі, і встановлення апеляційним судом, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті (постанова Верховного Суду від 01 серпня 2019 року в справі № 412/1277/2012).

Верховний Суд неодноразово зазначав, що вирішення питання про те, чи стосується прав та інтересів особи, яка не була залучена до участі справі, рішення суду першої інстанції, є першочерговим завданням для апеляційного суду, але тільки в разі встановлення, що рішення суду першої інстанції порушує права та інтереси особи, яка подала апеляційну скаргу, апеляційний суд наділений повноваженнями здійснювати перегляд по суті рішення суду першої інстанції (постанови Верховного Суду від 14 липня 2022 року у справі № 209/1817/19, від 04 квітня 2024 року у справі № 2-46/2010, від 05 червня 2024 року у справі № 607/12207/16-ц).

У постанові від 17 лютого 2020 року в справі № 668/17285/13-ц Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зробив висновок про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу. Якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Велика Палата Верховного Суду наголошувала, що судове рішення про задоволення позову стосується особи, щодо якої ухвалено це рішення, і не визначає права чи обов`язки інших осіб (пункти 47, 48 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2022 року у справі № 32/77).

Подібного висновку Велика Палата Верховного Суду дійшла також у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19, пункт 10.28) та в ухвалі від 07 квітня 2020 року у справі № 504/2457/15-ц (провадження № 14-726цс19)).

У цій справі ТОВ «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД», яке не брало участі в розгляді справи, вважає, що ухвалою районного суду вирішено питання про його права та інтереси.

Суд установив, що ТОВ «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» не є власником спірного майна, а оскаржувана ухвала не впливає на його господарську діяльність.

Враховуючи викладене, закриваючи апеляційне провадження апеляційний суд дійшов правильного висновку, що ухвала Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року не стосується прав та інтересів ТОВ «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД».

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення свідчить, що правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним, а касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга в частині оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 24 лютого 2026 року є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтею 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТА АЛЬЯНС ТРЕЙД» на ухвалу Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 24 лютого 2026 року у справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Газок О», департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні майном.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький
І. В. Литвиненко
Є. В. Петров