ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року

м. Київ

справа № 757/11502/21

провадження № 61-16854св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

судді доповідача - Сердюка В. В.,

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Головков Євген Ігорьович, на постанову Київського апеляційного суду від 06 березня

2024 року у складі колегії суддів Голуб С. А., Писаної Т. О., Таргоній Д. О.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2021 року Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - ПрАТ «АК «Київводоканал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з нього заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 101 236,38 грн, 3 % річних у розмірі 7 616,49 грн та інфляційні втрати в розмірі 23 497,54 грн, а всього стягнути 132 350,41 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач є споживачем і отримує послуги

з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 , які надаються позивачем на підставі відповідного договору, оскільки після розміщення 05 серпня 2014 року у газеті «Хрещатик» № 110 (4510) повідомлення про публічний договір (оферту) та договору про надання таких комунальних послуг на адресу ПАТ «АК «Київводоканал», яке було перейменовано на ПрАТ «АК «Київводоканал», будь-яких заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідача не надходило.

Відповідач в порушення умов публічного договору та вимог, що передбачені чинним законодавством, свої зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих за період з 01 липня 2014 року по 31 грудня 2020 року послуг з водопостачання та водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у розмірі 101 236,38 грн. У зв`язку з простроченням оплати спожитих комунальних послуг, відповідач також зобов`язаний сплатити на користь їх виконавця 3 % річних у розмірі 7 616,49 грн та інфляційні втрати у розмірі 23 497,54 грн від простроченої суми боргу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Печерський районний суд міста Києва заочним рішенням від 14 грудня 2022 року

у задоволенні позову ПАТ «АК «Київводоканал» відмовив.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив

із відсутності порушених прав позивача, оскільки ПАТ «АК «Київводоканал»

не надано доказів укладення з відповідачем договору та надсилання йому претензії щодо не сплати заборгованості.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Київський апеляційний суд постановою від 06 березня 2024 року заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 грудня 2022 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким позов ПрАТ «АК «Київводоканал»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги задовольнив.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал»заборгованість

за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 101 236,38 грн, 3 % річних

у розмірі 7 616,49 грн та інфляційні втрати у розмірі 23 497,54 грн, а всього -

132 350,41 грн.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 675,00 грн.

Ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції керувався тим, що ОСОБА_1 користується квартирою АДРЕСА_1 , за цією адресою надавалися послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) їх виконавцем ПрАТ «АК «Київводоканал», в тому числі й відповідачу на підставі публічного договору про надання комунальних послуг, проте оплата цих послуг не була забезпечена споживачем у встановлений строк та у розмірі спожитої послуги, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані та спожиті житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 132 350,41 грн, з яких 101 236,38 грн - основна сума заборгованості, 7 616,49 грн - 3 % річних, 23 497,54 грн - інфляційні втрати.

Відповідач не надав суду доказів того, що за спірний період у квартирі були відсутні внутрішні системи водопостачання і водовідведення або, що такі системи були опломбовані і не використовувалися за призначенням, а також, що послуги з водопостачання і водовідведення надавалися іншим виконавцем, а не позивачем. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач від наданих послуг у встановленому законом порядку відмовлялася, належних і допустимих доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що давало б підстави для звільнення від їх оплати, суду не надано.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

17 грудня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Головков Є. І., через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2024 року у цій справі, у якій представник заявника, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2024 року і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що заявник під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій був позбавлений можливості заявити клопотання про зупинення провадження, так як проходить службу у Збройних Силах України, та заявити клопотання про пропуск позивачем позовної давності, оскільки про розгляд справи не повідомлявся належним чином, апеляційну скаргу не отримував, був позбавлений можливості надати свої заперечення щодо вимог апеляційної скарги, ухвала про відкриття апеляційного провадження йому як відповідачу не надсилалася ні в паперовому, ні в електронному вигляді.

Доводи відзиву на касаційну скаргу

09 квітня 2025 року ПрАТ «АК «Київводоканал», в інтересах якого діє Плясун О. І., надіслало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити

у задоволенні касаційної скарги, а постанову Київського апеляційного суду

від 06 березня 2024 рокузалишити без змін.

Провадження у суді касаційної інстанції

Верховний Суд ухвалою від 05 березня 2025 року відкрив касаційне провадження у справі, витребував матеріали справи та надав строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У квітні 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Верховний Суд ухвалою від 11 лютого 2026 року призначив справу до судового розгляду у складі п`яти суддів.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України переглядаючи

у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів

та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи і перевіривши судом апеляційної інстанції додержання норм процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд дійшов таких висновків.

Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Конституційний Суд України в Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що належний перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1. пункту 3 мотивувальної частини).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, становить фундаментальний принцип, та має на увазі зокрема право на «усне слухання». При цьому право на публічний розгляд було б позбавлене сенсу, якщо сторона у справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість брати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (Trudov v. russia, № 43330/09, § 24, 27, рішення від 13 грудня 2011 року).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 2 частини третьої статті 3 ЦПК України визначено, що основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

За частиною першою статті 360 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до вимог статті 361 ЦПК України разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції надсилає копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів учасникам справи.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Частиною першою статті 369 ЦПК України (в редакції, чинній на день ухвалення оскаржуваної постанови) визначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи. Якщо разом з апеляційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття апеляційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом (частина третя статті 369 ЦПК України).

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

ЄСПЛ неодноразово звертав увагу, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

Так, ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судового розгляду, яка охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу, вимагає, щоб особу, щодо якої порушено провадження, було поінформовано про цей факт. Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі із апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть упевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, inter alia, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свою позицію щодо кожного документа в матеріалах справи. Тому на національні суди може покладатися обов`язок з`ясувати, чи були судові повістки або інші документи завчасно отримані сторонами, та, у разі потреби, зафіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні (рішення ЄСПЛ від 03 жовтня 2018 року у справі «Харченко проти України», заява № 37666/13, § 6, 7).

З матеріалів справи відомо, що Київський апеляційний суд ухвалою від 27 квітня 2023 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою

ПрАТ «АК «Київводоканал» на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 грудня 2022 року (а. с. 106-108).

Відповідно до супровідного листа Київського апеляційного суду від 27 квітня

2023 року ОСОБА_2 направлені до відома копія ухвали Київського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року про відкриття апеляційного провадження та копія апеляційної скарги разом з доданими до неї матеріалами (а. с. 109).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 червня 2023 року закінчено проведення підготовчих дій та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Київського апеляційного суду (а. с. 112).

Київський апеляційний суду від 06 березня 2024 року ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу ПрАТ «АК «Київводоканал» задовольнив.

Процедура спрощеного провадження включає в себе відкриття апеляційного провадження, про що суд апеляційної інстанції постановлює ухвалу, та надіслання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги з доданими до неї додатками (частина перша статті 359, стаття 361 ЦПК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 201/8059/21 (провадження № 61-11793св22), від 14 вересня 2023 року у справі № 713/1807/22 (провадження № 61-7479св23), від 15 вересня 2023 року у справі № 712/3644/22 (провадження № 61-2015св23).

Супровідним листом Київського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року суд апеляційної інстанції направив ухвалу Київського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою

ПрАТ «АК «Київводоканал» разом із копією апеляційної скарги ОСОБА_1

за адресою: АДРЕСА_1 ,

що підтверджується реєстром відправлення вихідної кореспонденції та відповідним трек-номером АТ «Укрпошта» 163.

Згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу відправлення з трек-номером 163 було прийняте у поштовому відділені № 03186 01 травня 2023 року та 18 травня

2023 року на поштовому відділенні № 03110 проставлено відмітку про повернення за зворотною адресою «за закінченням терміну зберігання», а 07 червня 2023 року вручено відправнику.

У рішенні від 30 квітня 2025 року у справі «Ворошило проти України» ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судового розгляду, яка охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу (див. рішення у справі «Руїз-Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos v. Spain), від 23 червня 1993 року, пункт 63, Серія А № 262), вимагає, щоб особу, щодо якої порушено провадження, було поінформовано про цей факт (див. рішення у справі «Діліпак та Каракайя проти Туреччини» (Dilipak and Karakaya v. Turkey), заяви № 7942/05 та № 24838/05, пункт 77, від 04 березня 2014 року).

Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (див. рішення у справах «Авотіньш проти Латвії» [ВП] (Avotins v. Latvia) [GC], заява № 17502/07, пункт 119, ЄСПЛ 2016, та «Домбо Бехеєр Б. В. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands), від 27 жовтня 1993 року, пункт 33, Серія А № 274).

Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитися із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі із апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть упевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, inter alia, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свою позицію щодо кожного документа в матеріалах справи (див. рішення у справі «Беер проти Австрії» (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17 та 18, від 06 лютого 2001 року)).

Верховний Суд наголошує, що право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена статтею 129 Конституції України та статтею 6 Конвенції. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення. Загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи та хід її розгляду (постанова Верховного Суду від 19 березня 2025 року у справі № 2602/5125/12, провадження № 61-10476св24).

У справі, яка переглядається, відсутні докази того, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про надходження апеляційної скарги у справі, як і докази отримання ним чи його представником ухвали про відкриття апеляційного провадження та копії апеляційної скарги.

Таким чином, на момент перегляду справи в апеляційному порядку відповідачу

не було відомо про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «АК «Київводоканал», відповідач був позбавлений можливості подати відзив на апеляційну скаргу, тому процедура проведення спрощеного провадження була порушена. Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 грудня 2025 року у справі № 178/1278/20 (провадження № 14-120cвц25).

Згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

За таких обставин суд апеляційної інстанції, розглянувши апеляційну скаргу

ПрАТ «АК «Київводоканал», не встановив, чи був відповідач повідомлений про надходження апеляційної скарги та чи отримав він копію апеляційної скарги з доданими до неї матеріалами, внаслідок чого позбавив ОСОБА_1 можливості надати відзив (зауваження, заперечення) щодо апеляційної скарги, поданої у справі, в якій він є відповідачем, тому суд не виконав свого зобов`язання стосовно дотримання закріпленого у статті 6 Конвенції принципу рівності сторін.

Отже, апеляційний суд не повідомив відповідача про надходження апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, не надіслав йому копію апеляційної скарги з доданими до неї матеріалами, чим позбавив відповідача можливості подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, і ці обставини знайшли підтвердження у матеріалах справи.

Тому постанова Київського апеляційного суду від 06 березня 2024 року підлягає обов`язковому скасуванню на підставі пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ураховуючи наведене, аргументи касаційної скарги щодо суті спору не підлягають оцінці судом касаційної інстанції, оскільки апеляційний суд порушив норми процесуального права, які є підставою для скасування постанови апеляційного суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

У частині четвертій статті 411 ЦПК України закріплено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова суду апеляційної інстанції ухвалена без додержання норм процесуального права.

У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржену постанову суду апеляційної інстанції скасувати; справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Головков Євген Ігорьович, задовольнити.

Постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2024 року скасувати,

справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. В. Сердюк

Судді В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська