Провадження № 2-др/635/28/26
27 березня 2026 року сел. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Лук`яненко С.А.,
секретар судового засідання Пальчук Е.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Олійника Олександра Андрійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 березня 2026 року у задоволенні позовуОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовлено.

23.03.2026 через систему «Електронний суд» на адресу суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Олійника Олександра Андрійовича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у даній цивільній справі, в якій просить стягнути з позивача на користь відповідачавитрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24.03.2026 року заява прийнята до розгляду та призначено судове засідання без повідомлення учасників справи.

Через систему «Електронний суд» від представника позивача Борисової І.М. надійшли пояснення щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, в якій вона зазначила, що вважає, що дана категорія справ не є надскладною, нормативна база чітко унормована і регламентована Сімейним кодексом України і не треба застосовувати аналогію права або закону. В даній справі не проводились судові експертизи, не допитувались свідки і фахівці, адвокатом Олійником О.А. був складений єдиний документ у справі- відзив, він не був присутнім у судовому засіданні. Крім того, відсутній належний розрахунок та докази перерахування коштів адвокату, відсутні банківські документи та акт виконаних робіт. Тому вважає, що сума затрат відповідача на правничу допомогу значно завищена і не співмірна категорії і складності справи та не відповідає обсягу наданої правничої допомоги, тому просить відмовити у задоволенні витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Розглянувши наявні матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно до частини 3 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати-без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача, у разі відмови в позові-на позивача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI).

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

На підтвердження витрат представником відповідача надано:

-Договір про надання правової (правничої) допомоги №090126/1-ХА від 09.01.2026 року, який укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 ;

-ордер на надання правничої допомоги адвокатом Олійником О.А. ОСОБА_1 на підставі Договору про надання правничої допомоги №090126/1-ХА від 09.01.2026;

-Акт приймання-передачі виконаних послуг від 16.03.2026 за договором надання правничої допомоги №090126/1-ХА від 09.01.2026 року, в якому зазначений опис виконаних робіт та витрат, здійснених адвокатом у зв`язку з наданням правничої допомоги у розмірі 10000 грн.;

-рахунок на оплату від 09.01.2026 року на суму 10000,00 грн.;

-платіжну інструкцію АТ КТ «ПриватБанк» від 27.01.2026 року про сплату за надання юридичних послуг відповідно до договору про надання правничої допомоги від 09.01.2026 на суму 10000,00 грн.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати представника відповідача на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. суд вважає співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) відповідно до умов договору, які підтверджені належними доказами.

Твердження представника позивача щодо відсутності належного розрахунку та доказів перерахування коштів адвокату, відсутність банківських документів та акту виконаних робіт не відповідають дійсності. Вказані документи були додані до заяви і надіслані через систему «Електронний суд».

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з позивача на користь відповідача підлягають відшкодуванню витрати за надання правничої допомоги у розмірі 10000,00 грн.

Керуючись ст. ст.133,141,270 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 635/10547/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за надання правової допомоги у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Додаткове рішення суду є невід`ємною частиною рішення від 16 березня 2026 року.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А.Лук`яненко