Номер провадження: 22-ц/813/3912/26
Справа № 522/5203/23
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

24.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді Коновалової В.А., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Булацевської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання адвоката Шидерової Наталі Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про призначення судово-почеркознавчої експертизи у справі

за апеляційною скаргою адвоката Шидерової Наталі Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 10 червня 2025 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення та виселення, -

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 10 червня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення та виселення - задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням, 16 липня 2025 року адвокат Шидерова Наталя Сергіївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного суду.

Разом із апеляційною скаргою адвокатом було заявлено клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи у справі.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначає, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання відповідача на проведення вище зазначеної експертизи з огляду на те, що фактично неналежне виконання своїх обов`язків попереднім представником відповідача ( який не надавав відповідачу інформації щодо стану справи, і існування клопотання позивача про долучення додаткових доказів ) не може буди самодостатньою підставою для поновлення строку на подання клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

Однак, сторона відповідача вважає, що наявні підстави для призначення вищезазначеної експертизи, оскільки позивач не визнає підписання договору оренди від 18.10.2021 та ані позивачем, ані відповідачем не надано висновок судового експерту із цих самих питань, оскільки, як вбачається з матеріалів справи підпис позивача у договорі оренди, який досліджувався в рамках кримінальної справи № 0000111 є відмінним від підпису у договорі, який позивач долучив до суду разом з позовною заявою.

Вказує, що цивільним процесуальним кодексом не передбачено конкретно строк на подання клопотання про проведення судової експертизи, але аналізуючи зміст положення ч.2 ст. 197 ЦПКУ вбачається, що саме на стадії підготовчого засідання вирішується питання про призначення про призначення судової експертизи.

Але ураховуючи, що ЦПКУ не врегульований процесуальний механізм повернення до стадії підготовчого засідання ( випадки коли це можливо, коли суд обов`язково повинен це зробити) дане питання врегульоване виключно через призму прецедентів у рішеннях Верховного суду, що в свою чергу не є джерелом права, та регламентованої процесуальної поведінки суду першої інстанції.

Відповідач, з свого боку, не вважав за необхідне подавати до суду клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи на стадії підготовчого засідання з огляду на те, що таке клопотання вже було поданим представником позивача разом з позовною заявою.

Вказує, що саме надання позивачем додаткових доказів зумовило, на думку відповідача, необхідність звернення до суду з відповідним клопотанням.

Але, ураховуючи, що процесуальні строки на подачу відповідного клопотання вже були пропущеними 17.10.2024 з урахуванням особливості конструкції процесуальних норм ЦПКУ, - таке клопотання могло бути поданим виключно теоретично у випадку повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого розгляду справи.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, суд в рамках спрощеного судового провадження не проводив взагалі підготовчого провадження, що логічна з огляду на конструкцію ч.3 ст. 279 ЦПКУ.

Таким чином вбачається, що відповідно до діючої редакції ЦПКУ, - у сторони відсутня процесуальна можливість на подання клопотання про проведення експертизи після спливання 30 денного строку з дня відкриття провадження у справі, оскільки суд першої інстанції у спрощеному проваджені не може повернутися до стадії підготовчого розгляду справи, оскільки у спрощеному провадженні розгляд справи починається фактично зі стадії розгляду по суті.

Отже, ураховуючи що строк на подання клопотання був пропущений відповідачем з поважних причин ( з огляду на розрахунок доброзичливих дій позивача, щодо проведення судової експертизи, та законодавчої прогалини щодо процесуальних можливостей ), та те, що суд першої інстанції самоухилився від проведення обов`язкової експертизи - просить апеляційний суд надати можливість звернутися з відповідним клопотанням, поновити строк на його подання та задовольнити його.

Не погоджуючись із вказаним клопотанням, представник позивача надала заперечення на вказане клопотання, та просила відмовити у його задоволенні.

Вказує, що під час вирішення судом першої інстанції питання щодо призначення судової почеркознавчої експертизи, Відповідачем до суду було надано оригніал договору оренди, який було досліджено під час проведення судової почеркознавчої експертизи у рамках досудового розслідування.

Інших оригіналів договору оренди Відповідач до суду першої інстанції не надав.

Відповідач також не надав докази неможливості подання до суду першої інстанції оригіналу договору, проведення почеркознавчої експертизи якого він вимагає під час апеляційного перегляду справи, з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Окрім цього, заявляючи указане клопотання під час апеляційного розгляду справи адвокат Шидерова Н.С. діє недобросовісно та зловживає своїми правами з метою штучного ускладнення та затягування судового процесу.

Сторони належним чином повідомлені про місце, дату та час судового засідання, однак до суду не з`явились.

Відповідач 23.03.2026 направив на електронну адресу суду та кур`єрською службою заяву про відкладення розгляду справи, оскільки він знаходить на лікарняному, що робить неможливим забезпечення особистої участі в рамках судового процесу. Також зазначає, що не має представника, отже не може забезпечити на теперішній час свої представництво без особистої участі по даній судовій справі. Окрім того, вказує, що проживає у м. Запоріжжя, де офіційно працевлаштований.

Розглянувши вказану заяву про відкладення розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з огляду на таке.

Згідно із ст. ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На осіб, які беруть участь у справі, також покладається обов`язок не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Матеріалами справи встановлено, що позов було подано 20 березня 2023 року, у суді апеляційної інстанції справа перебуває з 17 липня 2025 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.08.2025 відкрито апеляційне провадження та в подальшому призначено до розгляду на 23.12.2025.

19 грудня 2025 року адвокатом Шидеровою Н.С. подано заяву, що між нею та відповідачем було розірвано договір про надання правничої допомоги.

22 грудня 2025 року відповідачем подано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою, та ним надано докази перебування на лікуванні, тому судове засідання було відкладено на 24.03.2026.

Однак, перед призначеним судовим засіданням, а саме 23 березня 2026 року відповідачем подано заяву про відкладення розгляду справи, оскільки він знаходить на лікарняному, що робить неможливим забезпечення особистої участі в рамках судового процесу. Також зазначає, що не має представника, отже не може забезпечити на теперішній час свої представництво без особистої участі по даній судовій справі. Окрім того, вказує, що проживає у м. Запоріжжя, де офіційно працевлаштований.

На підтвердження вказаних обставин надає копію первинної медичної картки без номеру, дві сторінки трудової книжки.

Однак колегія суддів не бере до уваги вказані докази неможливості прибуття до судового засідання оскільки надана копія первинної медичної картки не містить жодних реквізитів закладу охорони здоров`я, який її видав, не містить відомостей щодо лікаря, який здійснював огляд чи лікування відповідача, не скріплена печаткою відповідної медичної установи або лікаря, а також не містить номеру медичного документа, що унеможливлює ідентифікацію джерела його походження та перевірку достовірності наведених у ньому відомостей, у зв`язку з чим такий документ не може вважатися належним та допустимим доказом поважності причин неявки у судове засідання.

Крім того, сам по собі факт проживання відповідача у м. Запоріжжя та його офіційне працевлаштування не свідчить про об`єктивну неможливість участі у судовому засіданні, оскільки положення цивільного процесуального законодавства передбачають можливість участі особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у тому числі поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, чим відповідач не був позбавлений можливості скористатися, однак відповідного клопотання до суду не подавав.

Посилання відповідача на відсутність представника також не може бути підставою для відкладення розгляду справи, оскільки припинення договору про надання правничої допомоги відбулося 19.12.2025, тобто більш ніж за три місяці до призначеної дати судового засідання 24.03.2026, що свідчить про наявність достатнього часу для укладення нового договору з іншим представником або самостійного здійснення своїх процесуальних прав та обов`язків. При цьому відповідач не надав суду жодних доказів вжиття заходів щодо залучення нового представника або неможливості такого залучення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що наведені у заяві обставини не підтверджують наявність поважних причин для повторного відкладення розгляду справи, а подані докази не свідчать про об`єктивну неможливість участі відповідача у судовому засіданні, у тому числі в режимі відеоконференції.

Колегія суддів звертає увагу, що необхідними передумовами ефективного судочинства є добросовісне використання учасниками справи процесуальних прав (недопущення зловживання цими правами), добросовісне виконання встановлених законом обов`язків, дотримання всіма суб`єктами судового провадження етичних норм. Здійснюючи свою діяльність на професійній основі судді та адвокати зобов`язані демонструвати і пропагувати високі стандарти процесуальної поведінки.

Вказане відповідає Правилам організації ефективного цивільного судочинства, що розроблені на підставі ст. ст. 1, 3, 55, 131-1, 131-2 Конституції України, ст. 6 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суддями пілотних судів Одеської області, адвокатами Ради адвокатів Одеської області та прокурорами прокуратури Одеської області в рамках міжнародного проекту «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін».

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Також, прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Відповідно до приписів ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. З врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Таким чином, враховуючи тривалі строки розгляду справи, а саме позов подано у березні місяці 2023 року, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, усвідомленість її учасників про розгляд справи, повторне клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та те, що сама по собі неможливість брати участь у судовому засіданні не є безумовною перешкодою для відкладення судового засідання, колегія суддів керуючись вимогами ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважає можливим розглянути вказане питання за відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату та час судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 365 ЦПК України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішує питання про виклик свідків, призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача.

Згідно із ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем по справі ставиться під сумнів вчинення ним правочину, а саме укладення 18.10.2021 договору оренди квартири № 365.

24.10.2023, за ініціативою позивача, - ухвалою Приморського районного суду м. Одеси в рамках цивільної справи № 522/5203/23 було призначено почеркознавчу експертизу з приводу достовірності підпису позивача у вище зазначеній угоді, а провадження по справі зупинено.

02.02.2024 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси в рамках цивільної справи № 522/5203/23 провадження по справі було відновлено, так як позивач не оплатив проведення призначеної судової експертизи.

17.10.2024 позивач направив до суду додаткові докази в рамках цивільної справи № 522/5203/23, а саме засвідчену копію висновку експерта судової почеркознавчої експертизи № 24-4238 від 16.10.2024.

17.10.2024 суд на місці ухвалив поновити строк і приєднати вказані докази до матеріалів справи та відклав судове засідання для ознайомлення сторони відповідача.

У наступному судовому засіданні 17.12.2024 сторона відповідача не з`явилась до судового засідання та будь яких клопотань не надходило, та суд на місці ухвалив закрити підготовче судове засідання та призначити справу до розгляду по суті.

04.06.2025 представник відповідача звернувся до суду з клопотанням, щодо поновлення строку на подання клопотання на проведення судової почеркознавчої експертизи.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання відповідача на проведення вище зазначеної експертизи з огляду на те, що фактично неналежне виконання своїх обов`язків попереднім представником відповідача ( який не надавав відповідачу інформації щодо стану справи, і існування клопотання позивача про долучення додаткових доказів ) не може буди самодостатньою підставою для поновлення строку на подання клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

Оцінивши доводи клопотання представника відповідача про призначення експертизи, заперечення іншої сторони та матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.10.2023 у справі № 522/5203/23 вже було призначено судову почеркознавчу експертизу щодо встановлення належності підпису позивача у договорі оренди квартири № 365 від 18.10.2021. Провадження у справі було зупинено до проведення експертизи. В подальшому ухвалою від 02.02.2024 провадження у справі поновлено у зв`язку з неоплатою вартості експертизи позивачем.

Отже, необхідність проведення почеркознавчої експертизи була очевидною для сторін ще під час розгляду справи судом першої інстанції, а питання належності підпису у договорі оренди становило предмет доказування у справі.

Разом з тим відповідач не скористався передбаченими процесуальним законом правами, зокрема не заявив відповідного клопотання про призначення експертизи у встановлені процесуальні строки, не подав висновок експерта на замовлення сторони відповідно до ст. 106 ЦПК України та не навів об`єктивних причин неможливості вчинення таких процесуальних дій під час розгляду справи судом першої інстанції.

Посилання заявника на те, що клопотання не було подано у зв`язку з очікуванням проведення експертизи за ініціативою позивача, а також на недоліки процесуального регулювання щодо можливості повернення до стадії підготовчого провадження, не можуть бути визнані поважними причинами пропуску процесуального строку, оскільки процесуальний закон покладає на сторони обов`язок добросовісно користуватися наданими їм правами та самостійно вживати заходів щодо доказування обставин, на які вони посилаються.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що підготовче провадження у справі було завершено 17.12.2024, а тому твердження заявника про відсутність у нього процесуальної можливості подати відповідне клопотання у суді першої інстанції спростовуються встановленими обставинами.

Доводи заявника про необхідність проведення експертизи у зв`язку з поданням позивачем копії висновку експерта у межах кримінального провадження також не свідчать про наявність виняткових підстав для призначення експертизи судом апеляційної інстанції, оскільки заявником не доведено, що відповідний об`єкт дослідження не міг бути поданий до суду першої інстанції або що існували об`єктивні перешкоди для заявлення клопотання у встановлені строки.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово звертав увагу, що докази повинні подаватися сторонами саме під час розгляду справи у суді першої інстанції, а прийняття нових доказів апеляційним судом має виключний характер і допускається лише за наявності поважних причин їх неподання раніше, що зумовлено необхідністю забезпечення принципу змагальності сторін та недопущення зловживання процесуальними правами.

Таким чином, заявлене клопотання фактично спрямоване на подання нового доказу на стадії апеляційного перегляду справи без доведення неможливості його подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від відповідача, що суперечить положенням ч. 3 ст. 367 ЦПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що підстави для призначення судової почеркознавчої експертизи у суді апеляційної інстанції відсутні, а клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає. Будь-яких обставин, які виникли лише на стадії апеляційного розгляду справи, і є виключними в розумінні ст. 367 ч. 3 ЦПК України, в якості підстави здобуття та дослідження апеляційним судом цього нових доказів, які не надавався стороною у районному суді і не досліджувався районним судом, у клопотанні адвоката про призначення експертизи, яке подано ним апеляційному суду, не наведено.

Враховуючи наведене немає підстав для висновку про наявність виняткового випадку і як слідство підстави для здобуття апеляційним судом і дослідження нових доказів.

Керуючись ст. 103, 104, 112, 259, 367 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання адвоката Шидерової Наталі Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про призначення судово-почеркознавчої експертизи у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Кострицький

В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко