КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4482/25
Провадження № 2/488/905/26
РІШЕННЯ

Іменем України

24.03.2026 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Щеглової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2025 ОСОБА_1 , через представника - адвоката Місяченко Ольгу Анатоліївну, звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.01.2023 Миргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 28.

В обґрунтування позову зазначала, що фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинилися через несумісність поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння, що призвело до розпаду сім`ї. Спільне господарство сторони не ведуть. Подружніх відносин не підтримують, разом не проживають. Подальше спільне життя між ними неможливе. Сім`я розпалася остаточно.

У шлюбі у сторін народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спір щодо спільного майна між сторонами на сьогодні відсутній.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.10.2025 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копію ухвали надіслано сторонам.

Одночасно відповідачу роз`яснено, що у п`ятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття провадження подати на адресу суду заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, а у п`ятнадцятиденняий строк відзив на позов.

Відповідно до частини 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

30.10.2025 представник відповідача надала клопотання, у якому частково визнала позовні вимоги, в частині розірвання шлюбу просила задовольнити, в частині стягнення судового збору просила стягнути у розмірі 605,60 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 2000 грн.

20.03.2026 представник позивачки через канцелярію суду надала заяву, у якій вона просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, також вказала, що після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище « ОСОБА_4 » та розглянути справу за її та позивача відсутності.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 26.01.2023 Миргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції між сторонами зареєстровано шлюб, про що складений відповідний актовий запис № 28 від 26.01.2023 та видане Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

У шлюбі у сторін народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спір щодо спільно нажитого майна відсутній.

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені.

Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.

При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу.

При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків.

Крім того, згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом було встановлено, що під час реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на прізвище « ОСОБА_4 » і виявила бажання після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем « ОСОБА_4 ».

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно приписів ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача витрати на оплату судового збору у сумі 1211 грн. 20 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача долучено Договір про надання правової допомоги від 08.10.25, акт приймання-передачі наданих послуг, прибутковий касовий ордер № 09-10 від 09.10.2025, повноваження адвоката підтверджуються ордером на надання правничої допомоги серії ВЕ № 1169584 від 08.10.2025.

Згідно приписів ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають до стягнення понесені на правничу допомогу витрати.

При цьому, суд наголошує на відсутності обов`язку присуджувати стороні, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Так, у справі "East/West Alliance Limited" проти України", Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У рішенні Європейського суду "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, оцінюючи розмір витрат на предмет їх обґрунтованості та пропорційності до предмету спору по вказаній справі, а також з огляду на розумну необхідність заявленого розміру таких судових витрат (що складає 7000,00 грн.) для цієї категорії справ та конкретно взятої справи, суд вважає такий розмір витрат позивача на оплату правничої допомоги в суді першої інстанції завищеним.

Тому, з урахуванням складності справи, часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягу наданих адвокатом послуг, фінансового стану сторін, суд вважає, що заяву про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката необхідно задовольнити частково і стягнути з відповідача на користь позивачки понесені витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3500,00 грн, що буде справедливим по відношенню до обох сторін.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 206, 258-259, 263-265, 274-275, 279, 354 ЦПК України, ст.ст. 24, 105, 110-114 Сімейного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.01.2023 Миргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 28.

ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок та 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Копію рішення направити до Корабельного районного у місті Миколаєві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення суду в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Я.В. Щеглова