Провадження №: 2/336/2177/2026
УХВАЛА

про витребування доказів

30 березня 2026 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Худіної О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», інтереси якого представляє Король Владислав Анатолійовича (відповідно до довіреності у порядку передоручення від 10.01.2026) звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача суму заборгованості в розмірі 20 741,73 гривень, а також судовий збір.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 30 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №383482211.

15.10.2024 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу МВ-ТП/4 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

27 лютого 2025 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено договір факторингу №27/0225-01 відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ`ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги.

Відповідно до Реєстру прав вимоги №3 від 04.08.2025 до Договору факторингу № 27/0225 від 27.02.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 20 741,73 грн., з яких: - 5 553,35 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 12 411,70 грн. сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн. сума заборгованості за пенею; - 2 776,68 грн. неустойка.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2026 справу передано в провадження судді Худіної О.О. 23.02.2026.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2026 року постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Відповідно до ухвали постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. Відповідно до ч.4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

25.03.2025 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Як вбачається із відзиву, відповідач заперечує факт укладення кредитного договору. Зазначає, що надана позивачем копія договору не може вважатися електронним документом (копією електронного документу), оскільки не відповідає вимогам ст. 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», та не є належним доказом укладення договору.

Верховний Суд у постанові від 04 лютого 2026 року у справі № 758/14925/23 визначив алгоритм перевірки факту укладення договору мікрокредиту в електронній формі, зазначивши таке.

Питання про те, як суд може перевірити достовірність, цілісність і незмінюваність електронного документа, залежить перш за все від виду підпису, за допомогою якого він підписаний. Так, згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом підтвердження удосконаленого або кваліфікованого електронного підпису чи печатки, а в разі накладання на електронний документ електронного підпису чи печатки іншого виду, із застосуванням інших засобів і методів захисту інформації з дотриманням вимог законодавства у сфері захисту інформації.

Якщо електронний документ підписаний за допомогою КЕП або УЕП, суд може перевірити достовірність, цілісність і незмінність даних, які в ньому містяться, за допомогою спеціальних програмних засобів або з використанням спеціальних онлайн-сервісів.

Якщо ж електронний документ підписано за допомогою будь-якого іншого електронного підпису (не КЕП чи УЕП), то суд має здійснити окремі процесуальні дії, спрямовані на перевірку цілісності та незмінюваності даних, які в ньому містяться.

Які саме це мають бути дії, залежить від способу надання відповідного процесуального документу до суду (паперова копія, електронний примірник тощо), формату, в якому цей документ зберігається, особливостей електронного підпису, за допомогою якого він підписаний, тощо. При цьому характер цих процесуальних дій визначається особливостями дослідження електронних доказів, що передбачені процесуальним законодавством.

Так, згідно із частиною першою статті 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

При цьому, згідно із частиною третьою ст. 100 ЦПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Водночас частиною п`ятою цієї статті передбачено, якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

За наведеного, суд уважає за необхідне витребувати від позивача докази на вимогу відповідача.

Керуючись ст. 100, 223, 260-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» наступний перелік документів:

Оригінал кредитного договору від 30 червня 2024 року №; належні докази передачі права вимоги; повний розрахунок заборгованості.

Ухвала суду оскарженню не підлягає, та набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя О.О. Худіна