Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Тесленко Т. В.,

за участі секретаря

судового засідання Климченко А. О.,

представника позивача адвоката Ніколаєвої Ю. В.,

представника відповідача адвоката Гринь І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Ніколаєва Юлія Володимирівна, до ОСОБА_2 , представник відповідача - адвокат Гринь Ілля Олегович, про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Ніколаєва Юлія Володимирівна, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позивач прохала суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість за договором купівлі-продажу транспортного засобу у розмірі 143 493,43 грн, що складається з 121 579,71 грн інфляційного збільшення та 21 913,72 грн штрафних санкцій.

Ухвалою Кобеляцького районного суду від 12 травня 2025 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 19 червня 2025 року, яке в подальшому було відкладено з різних підстав.

07.07.2025 від представника відповідача адвоката Гринь І. О. надійшов відзив на позов, в якому він прохав відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

10.07.2025 від представника позивача адвоката Ніколаєвої Ю. В. надійшла відповідь на відзив, в якій вона наполягала на задоволенні позовних вимог.

15.07.2025 від представника відповідача адвоката Гринь І. О. надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому він прохав відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

07.10.2025 в підготовчому засіданні представники сторін не заперечували проти закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження в справі та призначено її розгляд по суті, який в подальшому було відкладено за клопотаннями сторін.

18.03.2026 представник позивача Ніколаєва Ю. В. позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача Гринь І. О. позов не визнав та прохав відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухав представників сторін, розглянув та дослідив матеріали справи, всебічно та повно з`ясував обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінює в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що 19.05.2021 між позивачем як власником транспортного засобу марки MERCEDES-BENS, модель 220, випуск 1995 року, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , загальною вартістю 219 440 грн та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу за № 285 від 19.05.2021, який зареєстрований в реєстрі та посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Мірошкіною Яною Володимирівною.

Відповідно до п. 2 вищезазначеного Договору купівлі-продажу транспортного засобу за № 285 продаж Транспортного засобу вчиняється за грошову суму 219 440 грн, що за курсом Національного банку України станом на 19.05.2021 рік еквівалентно сумі 8000,00 дол. США.

За домовленістю сторін розрахунок між сторонами здійснюється з відстроченням платежу. Покупець зобов`язується сплатити Продавцю повну грошову суму у термін до 01 вересня 2021 року. Сплата може бути здійснена шляхом одноразового платежу або частинами. Факт сплати вартості транспортного засобу за цим договором та виконання зобов`язань у повному обсязі буде підтверджуватися заявою Продавця, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально. У випадку несплати покупцем ціни транспортного засобу у встановлений термін, стягнення грошей здійснюється у судовому порядку.

Через те, що станом на 14.12.2021 відповідачем не виконано умови договору № 285 від 19.05.2021 та станом на день звернення до суду за ним рахується заборгованість на загальну суму 219 440,00 грн, яку в добровільному порядку останній не бажає погасити, позивач вимушена була звернутися до суду із вказаним позовом для захисту своїх майнових прав.

Заочним рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17 лютого 2022 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором 19.05.2021 року в сумі 238470,86 грн, яка складалася із:

- заборгованість за договором 219440,00 грн;

- пеня 10707,47 грн;

- 3% річних 1893,80 грн;

- інфляційні збитки 6429,59 грн.

03 червня 2022 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла заява адвоката Караулова Олександра Олексійовича в інтересах ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення у справі № 532/2746/21.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 червня 2022 року задоволено заяву представника ОСОБА_3 - адвоката Караулова Олександра Сергійовича про перегляд заочного рішення. Скасовано заочне рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17 лютого 2022 року у справі № 532/2746/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу транспортного засобу та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

19.08.2022 року рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу транспортного засобу задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором від 19 травня 2021 року в сумі 194 251,63 гривень та понесені судові витрати в розмірі 2298,23 гривень.

Відповідачем ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду.

19.09.2023 Полтавським апеляційним судом ухвалено постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області без змін.

В подальшому Відповідачем рішення суду в добровільному порядку не було виконане та Позивач ОСОБА_1 звернулася до органів примусового виконання та стягувала частково заборгованість у Кобеляцькому відділі державної виконавчої служби у виконавчому провадженні № 73357577, яке було відкрите на підставі виконавчого листа № 532/2746/21, виданого 26.10.2023 Кобеляцьким районним судом Полтавської області.

Позивач ОСОБА_1 понесла матеріальні втрати, так як на момент продажу транспортного засобу за договором купівлі-продажу він вартував 219 440 грн, що за курсом Національного банку України станом на 19.05.2021 рік еквівалентно сумі 8000,00 дол. США та під час часткового стягнення виконавчої службою у 2024 році за рішенням суду вартість 8000,00 дол. США вже була інша.

За нормами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди, друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Крім того, у ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з статтею 536 ЦКУ за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Окрім цього, згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

14.12.2021 остання дата нарахування санкцій

28.11.2023 дата сплати коштів через виконавчу службу Позивачу ОСОБА_1 у сумі 19043,05 грн.

12.12.2023 дата сплати коштів через виконавчу службу Позивачу ОСОБА_4 у сумі 6468,12 грн.

194251,63 грн сума заборгованості згідно з рішенням Кобеляцького районного суду від 19.08.2022 року.

175208,58 грн сума заборгованості після сплати через органи примусового виконання рішення заборгованість у сумі 19 043,05 грн.

За результатами розрахунку позивача, який наданий суду та виконаний за допомогою сервісу «Калькулятор заборгованості та штрафів | Законодавство | LIGA360», видно, що період прострочення грошового зобов`язання: 1444 дні; загальна заборгованість:121 579.71 (інфляційне збільшення) + 21 913.72 (штрафні санкції) = 143 493.43грн.

Отже, позивач вважає, що загальна сума заборгованості складає 143 493.43 грн, що складається з 121 579.71 (інфляційне збільшення) + 21 913.72 (штрафні санкції), а тому прохає стягнути її з відповідача на підставі ст. ст. 509, 524-526, 532-535, 625 ЦК України.

Позиція відповідача є такою.

Відповідно до договору продавець ОСОБА_1 продала, а покупець ОСОБА_2 придбав транспортний засіб марки MERCEDES-BENS, модель 220, випуску 1995 року, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Сторонами погоджено, що покупець зобов`язується сплатити продавцю за транспортний засіб грошову суму у розмірі 219 440 (двісті дев`ятнадцять тисяч чотириста сорок) гривень, що за курсом Національного банку України станом на момент продажу еквівалентно сумі 8000,00 (вісім тисяч) доларів США 00 центів. Згаданий факт підтверджується Рішенням Кобеляцького районного суду від 19.08.2022 року у справі 532/2746/21, що наявне у матеріалах справи як доказ поданий Позивачем. Окрім того, цей факт не оспорюється і самим позивачем, оскільки згаданий у позовній заяві.

Відповідно до сталої правової практики Верховного Суду, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Норми ч.2 ст.625 ЦК щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Згадана правова позиція підтверджена Постановою Верховного Суду України від 27 січня 2016 року №6-771цс15. Також, правова позиція була неодноразово підтверджена у Постанові Верховного Суду України від 18 травня 2016 року у справі № 6-474цс16, Постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-1672цс16, Постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 6-284цс17 тощо.

Окрім того, у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти, про що зазначено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 296/10217/15-ц (провадження № 14-727цс19). Ураховуючи вищезазначене, а також наявність у договорі еквіваленту іноземної валюти, відповідач вважає, що вимога позивача щодо стягнення інфляційних витрат є безпідставною, оскільки втрати Позивача від знецінення були компенсовані еквівалентом іноземної валюти та були стягнуті у межах примусового виконання рішення суду.

Відповідач не погоджується з таким розрахунком позивача, вважає його арифметично неправильним та таким, що вводить суд в оману.

Відтак, у розрахунку зазначено, що період прострочення грошового зобов`язання є 1444 дні. Однак, шляхом проведення арифметичного розрахунку можна встановити, що інтервал між датами у періоді становить 12.12.2023 14.12.2021 = 730 днів.

Позивачем нараховано позовні вимоги ще за додаткові 715 днів. Провівши аналогічні результати розрахунку, за період, вказаний у позовній заяві, відповідачем встановлено: період прострочення грошового зобов`язання 730 днів; загальна заборгованість: 63 923,14 (інфляційне збільшення) + 11 631,62 (штрафні санкції) = 75 554,76 грн.

Станом на день розгляду справи, ОСОБА_2 є військовослужбовцем Збройних Сил України. Окрім того, виконуючи бойове завдання він отримав поранення, захищаючи Незалежність, Суверенітет та територіальну цілісність України, що підтверджується довідкою медичної (військово-лікарської комісії) № 1804/С від 29 листопада 2024 року.

Відповідно до частини п`ятнадцятої ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Відповідно до частини першої ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Ураховуючи вищезазначене, згадані вимоги за договором є зобов`язанням.

Оскільки, згадані норми Закону стосується зобов`язань, зокрема перед фізичними особами, нарахування штрафних санкцій Позивачем є протиправним.

Суд не бере до уваги розрахунки, зроблені сторонами, оскільки відповідач є військовослужбовцем Збройних Сил України та підпадає під дію ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким встановлено, що штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

В порядку ст. 509 ЦК України, за якою кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, а отже вимоги за договором є зобов`язанням, зокрема перед фізичними особами, й тому нарахування штрафних санкцій ОСОБА_1 є протиправним.

Ввавжаю за потрібне відмовити в задоволенні позовних вимог з вказаних вище підстав.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних у повному обсязі, то судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи, що представник відповідача у відзиві вказав, що надасть докази понесених позивачем судових витрат на правову допомогу в п`ятиденний строк з дня винесення судового рішення, тому йому потрібно встановити строк до 01 квітня 2026 року для подання цих доказів.

Керуючись статтями 12, 81, 83, 89,137, 141,244, 258, 282, 284, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Ніколаєва Юлія Володимирівна, до ОСОБА_2 , представника відповідача адвокат Гринь Ілля Олегович, про стягнення заборгованості, відмовити.

Встановити стороні відповідача строк для подачі до суду доказів щодо розміру понесених судових витрат на правову допомогу - до 01 квітня 2026 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

27.03.2026 складено повне судове рішення.

Суддя