Справа № 539/207/26
Провадження № 2/539/786/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2026

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Гуменюк Г.М.

за участю секретаря судового засідання Коновал Т.Г.

представника позивача Малинюк З.А.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за позовом Обласного комунального виробного підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, гарячої води та плати за абонентське обслуговування, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом Обласного комунального виробного підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, гарячої води та плати за абонентське обслуговування.

25.03.2026 року представником позивача в судовому засіданні подано клопотання про витребування доказів, а саме: у комунального підприємства «Лубенське МБТІ» (37500, м.Лубни, Володимирський майдан 4/1) інформацію щодо зареєстрованого права власності на квартиру АДРЕСА_1 ; від Відділу з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг (37500, м.Лубни, проспект Володимирський, 23) інформацію, щодо даних з реєстру територіальної громади щодо фактично зареєстрованих осіб в квартирі АДРЕСА_1 , станом на 13.01.2026року.

Клопотання обґрунтовує тим, що витребування вищевказаних доказів є важливим для повного та достовірного рішення по справі, а саме для встановлення осіб, які є власниками квартири АДРЕСА_1 , та осіб, які зареєстровані у квартирі, за адресою якої стягується спірна заборгованість за надані позивачем послуги. Оскільки позивач позбавлений можливості самостійно надати вищевказані докази, просить суд витребувати їх.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував щодо даного клопотання.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно ч.2 ст.84 ЦПК у клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до п.24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженої Постановою Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії КМУ 21.08.2019 року №830, визначено, що споживач інформує протягом місяця з дня настання таких змін виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) шляхом надання виконавцю витягу або інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно, а також про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, з метою подальшого внесення змін до договору.

Представник позивача стверджує що відповідачем не було проінформовано підприємство ні зміну власників житла, ні про фактичну кількість осіб, що проживають у квартирі АДРЕСА_1 , а тому відповідно до ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», пп.2 п.2 ст.10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» для розгляду даної справи є важливим факт встановлення як власників квартири так і зареєстрованих у вищевказаній квартирі осіб.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (див. постанову Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).

Враховуючи вище викладене, предмет спору, неможливість отримання відповідачем доказів самостійно, наявності обов`язку у сторін надання усіх доказів до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку що клопотання підлягає задоволенню, шляхом витребування доказів, що зазначені у клопотанні, так як витребуваними доказами сторона позивача має намір встановити коло відповідачів та обґрунтувати підставність заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 43, 76, 77, 84, 100 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача Обласного комунального виробного підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» задовольнити.

Витребувати з Комунального підприємства «Лубенське МБТІ» (37500, м. Лубни, Володимирський майдан 4/1) інформацію щодо зареєстрованого права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Витребувати від Відділу з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області (37500, м. Лубни, проспект Володимирський, 23) інформацію, щодо даних з реєстру територіальної громади щодо фактично зареєстрованих осіб в квартирі АДРЕСА_1 , станом на 13.01.2026року.

Витребувану інформацію направити на адресу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області до 20.04.2026 року.

В разі неможливості подати доказ у встановлений строк, повідомити суд протягом п`яти днів з дня отримання ухвали із вказівкою строку коли доказ буде надано.

Попередити про кримінальну відповідальність за ст.382 Кримінального кодексу України за невиконання даної ухвали.

Довести до відома посадових осіб про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, в тому числі штрафу в розмірі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в разі невиконання даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 26.03.2026 року.

Головуюча суддя Г.М. Гуменюк