Провадження № 2-др/752/35/26
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
10.02.2026 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді Чекулаєва С.О.,
за участі секретаря судового засідання Ільніцької І.С.,
розглянувши у судовому засідання без повідомлення (виклику) учасників справи
про ухвалення додаткового рішення у справі
про розірвання шлюбу,
У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05.01.2026 у справі №752/22251/25 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені; шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвано.

09.02.2026 від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі, а саме щодо стягнення з відповідача сплаченої при зверненні до суду суми судового збору у розмірі 1 211,20 гривень.

Процесуальні дії у справі та заяви, клопотання учасників справи

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.02.2026 головуючим суддею з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення визначений суддя Голосіївського районного суду міста Києва Чекулаєв С.О.

Клопотань та заяв від учасників справи не надходило.

Згідно положень частини третьої та четвертої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків та закон, яким керувався суд

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 05.01.2026 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Як вбачається з вказаного судового рішення, судом не було вирішено питання про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат зі сплати судового збору.

Вказані витрати підтверджуються квитанцією @2PL913529 від 18.07.2025.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04.06.2019 у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12.09.2019.

Враховуючи те, що при ухваленні рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 05.01.2026 у справі №№752/22251/25 не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає, що заява позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 10,12,81,89,142,258-259,263-265,268,270 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Доповнити рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 05.01.2026 в справі за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 211 гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. О. Чекулаєв