Справа № 296/5872/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про зупинення провадження у справі

"19" березня 2026 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді Пилипюк Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Клименко Е. В.,

розглядаючи в підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, виконавчий комітет Житомирської міської ради як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини,

у с т а н о в и в:

В провадженні Корольовського районного суду міста Житомира перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, виконавчий комітет Житомирської міської ради як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини.

27 листопада 2025 року до суду від представника позивача адвоката Пилипчук П. П. надійшло чергове клопотання про зупинення провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України у період воєнного стану.

Ухвалою суду від 15 січня 2026 року вирішено питання про витребування доказів щодо підтвердження перебування ОСОБА_1 на військовій службі.

10 березня 2026 року судом отримано відповідні докази на виконання вищевказаної ухвали.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Пилипчук П. П. у підготовче засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення підготовчого засідання.

Представник відповідача адвокат Ляхов О. В. заявою від 19 березня 2026 року просить розгляд клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі пздійснювати за його відсутності.

Представник Служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради Баб`як М. М. у підготовче засідання не з`явився, заявою від 18 березня 2026 року просив розгляд справи проводити за його відсутності.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд ураховує, що на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про зупинення провадження, представник позивача додає витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 457 від 03 серпня 2025 року «Про призов військовозобов`язаних та резервістів та військову службу під час мобілізації, на особливий період». Відповідно до змісту вказаного витягу з наказу вбачається, що ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період та направлений до військової частини НОМЕР_1 .

10 березня 2026 року з військової частини № НОМЕР_1 на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів до суду надійшов лист, з якого вбачається, що солдат ОСОБА_1 не проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , а обліковується як військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 . Вказане підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №238 від 12 листопада 2025 року, де у п. 2 зазначено наступне: «Вважати такими, що вибули: з відрядження після проходження фахової підготовки у складі НОМЕР_3 навчального батальйону: до військової частини НОМЕР_2 : солдат ОСОБА_1 . Підстава -рапорт майора ОСОБА_3 від 08 листопада 2025 року вх. №812/23608-в».

Вирішуючи клопотання про зупинення провадження у справі, суд ураховує таке.

У частині першій статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Складовою принципу правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97 проти України», заява № 19164/04).

Підстави, за наявності яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, передбачені статтею 251 ЦПК України.

Так, згідно з пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Загальновідомим фактом є те, що 24 лютого 2022 року російська федерація розпочала чинити злочин агресії проти України у формі широкомасштабного військового нападу.

У зв`язку із цим Президент України Указом від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (далі - Указ), ввів в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався.

Станом на дату постановлення цієї ухвали воєнний стан не скасований.

У спірних правовідносинах суд ураховує висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені в постанові від 12 листопада 2025 року, справа № 754/947/22.

У пункті 66 вказаної постанови Великої Палати Верховного Суду зазначено, що, враховуючи зазначені вище акти Президента України, з 24 лютого 2022 року та станом на момент прийняття цієї постанови в Україні (на всій її території) діє воєнний стан та проводиться загальна мобілізація. А отже, з настанням особливого періоду вся структура Збройних Сил України та інші військові формування як цілісний організм почали функціонувати в умовах особливого періоду та були переведені на організацію і штати воєнного часу.

З моменту оголошення загальної мобілізації та введення воєнного стану Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування переводяться в спеціальний правовий режим функціонування в цілому. Це виключає необхідність у додатковому з`ясуванні питання щодо переведення певної військової частини «на воєнний стан». Юридичний статус з`єднань, військових частин, підрозділів та інших складових структури ЗC України та інших військових формувань, що функціонують в умовах воєнного стану, не залежить від місця їх дислокації чи характеру виконуваних ними завдань, як-то перебування в районі воєнних (бойових) дій та участь в них (п. 79 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року, справа № 754/947/22).

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм.

Пункт 2 частини 1 статті 251 ЦПК України забезпечує дотримання фундаментальних засад правосуддя, гарантованих як Конституцією України, так і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме: права на доступ до суду та права на справедливий розгляд справи. У цьому випадку це стосується реалізації процесуальних прав військовослужбовців у судочинстві. Особи, які мобілізовані на військову службу у період воєнного стану, виконують конституційний обов`язок із захисту України від збройної агресії. Військові формування у період воєнного стану діють у єдиній організаційній структурі з метою виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Отже, правила, визначені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, мають для суду визначальний характер. Формулювання «суд зобов`язаний» не дозволяє суду діяти на власний розсуд (п. 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року, справа № 754/947/22).

Норма пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, яка встановлює обов`язок суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси.

Отже, під час застосування правил пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм права, визначених у пункті 3 частини першої статті 227 ГПК України та в пункті 5 частини першої статті 236 КАС України, судам потрібно виходити з такого:

1) з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан»;

2) упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом згаданих вище норм процесуального права є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі;

3) якщо військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору), права якого захищають положення пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагнення продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство у відповідному провадженні.

Суд установив, що відповідач ОСОБА_1 , 1983 року народження, згідно з витягу з наказу №457 від 03 серпня 2025 року призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Крім того, судом досліджено копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №328 від 12 листопада 2025 року, яким підтверджено, що солдат ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 .

Досліджені судом докази підтверджують, що позивач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі.

З наведених мотивів суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Керуючись ст. 251, 253 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника позивача адвоката Пилипчука Павла Петровича про зупинення провадження задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, виконавчий комітет Житомирської міської ради як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини, зупинити до припинення перебування ОСОБА_1 на військовій службі у складі Збройних Сил України у період воєнного стану.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК