П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року

місто Київ

справа № 760/5841/21

провадження № 22-ц/824/2093/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання Хасанової А.Р.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Остапенком Дмитром Миколайовичем,

на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 28 липня 2025 року постановлену у складі судді Букіної О.М.,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики від 04 грудня 2017 року в сумі 160121 долар США 92 центи, з яких 150000 доларів США 00 центів - сума основного боргу, 10121 долар США 92 центи - 3 % річних від простроченої суми боргу. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики від 11 грудня 2018 року в сумі 379571 долар США 18 центів, з яких 300 000 доларів США 00 центів - сума основного боргу, 78190 доларів США 36 центів - сума процентів за користування позикою, 1380 доларів США 82 центи - 3 % річних від простроченої суми боргу.

19 березня 2021 року ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва було вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на майно відповідача ОСОБА_2 , а саме: житловий будинок загальною площею 98,6 кв. м, житлова площа - 76,2 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218, номер запису про право власності 34064985; земельну ділянку площею 0.0323 га з цільовим призначенням «02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», місце розташування якої: Київська обл., Вишгородський район, с. Нові Петрівці, кадастровий номер: :03:165:6741, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218, номер запису про право власності 39425778; земельну ділянку площею 0.0153 га з цільовим призначенням «02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», місце розташування якої: Київська обл., Вишгородський район, с. Нові Петрівці, кадастровий номер: :03:278:6101, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218, номер запису про право власності 29104691; земельну ділянку площею 0.0045 га з цільовим призначенням «02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», місце розташування якої: Київська обл., Вишгородський район, с. Нові Петрівці, кадастровий номер::03:165:6687, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218, номер запису про право власності 39832516; земельну ділянку площею 0.1 га з цільовим призначенням «02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», місце розташування якої: Київська обл., Вишгородський район, с. Нові Петрівці, кадастровий номер: :03:165:6831, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218, номер запису про право власності 39984580; земельну ділянку площею 0.1 га з цільовим призначенням «02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», місце розташування якої: Київська обл., Вишгородський район, с. Нові Петрівці, кадастровий номер: :03:165:6829, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218, номер запису про право власності 39984064; земельну ділянку площею 0.3999 га з цільовим призначенням «11.03 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств», місце розташування якої: Київська обл., Васильківський район, с. Кобці Путрівської сільської ради, кадастровий номер: :04:002:0037, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 214, номер запису про право власності 32206369; на 86/100 дитячих ясел, пральні загальною площею 864.3 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, номер запису про право власності: 5200309.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 27 липня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики від 04.12.2017 року в сумі 160121 долар США 92 центи, з яких 150000 доларів США 00 центів - сума основного боргу, 10121 долар США 92 центи - 3 % річних від простроченої суми боргу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики від 11.12.2018 року в сумі 379571 долар США 18 центів, з яких 300 000 доларів США 00 центів - сума основного боргу, 78190 доларів США 36 центів - сума процентів за користування позикою, 1380 доларів США 82 центи - 3 % річних від простроченої суми боргу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 11350,00 грн. та 454,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 липня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів за договором позики від 11 грудня 2018 року в сумі 379571 долар США 18 центів скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики від 11 грудня 2018 року в розмірі 300 000 доларів США та 3% річних у розмірі 1380 доларів США 82 центи.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування позикою у розмірі 78 190 доларів США 36 центів відмовлено.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 липня 2021 року в частині розподілу судових витрат по сплаті судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 7 239 грн 05 коп.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

2 червня 2025 року до суду першої інстанції представник відповідача подав заява про скасування заходів забезпечення позову, які були вжитті ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року.

Вимоги заяви обґрунтовував тим, що остаточним рішенням у цивільній справі, яким позов ОСОБА_1 було задоволено, є постанова Київського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року, що набрала законної сили у день її прийняття. Вказував, що виконавче провадження за вказаним судовим рішенням у передбачений Законом дев`яностоденний строк за заявою стягувача не було відкрите, відповідно наявні підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 липня 2025 року в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про скасування вжитих заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою, представник ОСОБА_2 - адвокат Остапенко Д.М. подав апеляційну скаргу, в який просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення про скасування арешту на квартиру. Оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною і необґрунтованою у зв`язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених в ухвалі, обставинам справи, та порушенням норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема зазначає про те, що посилаючись на положення частин 7, 8 статті 158 ЦПК заявник наполягав на тому, що позивачка упродовж 90 днів з дня набрання остаточним рішенням законної сили не подала заяву про відкриття виконавчого провадження, а тому дія заходів забезпечення позову має бути припинена.

Вказує, що судом першої інстанції встановлено, що датою відкриття виконавчого провадження за заявою позивачки є 9 вересня 2022 року, тому воно було відкрите після спливу передбаченого частиною 7 статті 158 ЦПК 90-денного строку. Вважає, що наведені у заяві про скасування заходів забезпечення позову підстави знайшли своє підтвердження.

Також зазначає, що оскільки ОСОБА_1 , отримала виконавчі листи у справі лише 31 серпня 2022 року (тобто на 190-й день), а виконавче провадження на їхній підставі було відкрите 9 вересня 2022 року (тобто на 199-й день), - відсутні законні підстави для продовження дії заходів забезпечення позову, визначених ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 березня 2021 року у справі № 760/5841/21.

Можливістю подати відзив сторони не скористались.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Остапенко Д.М. доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким скасувати заходи забезпечення позову.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення представника відповідача адвоката Остапенка Д.М., перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що 17 серпня 2022 року представник позивача подав заяву про видачу двох виконавчих листів поданій справі, які наручно отримав 31 серпня 2022 року; 9 вересня 2022 року відкрито виконавче провадження № 69828643, боржником у якому є ОСОБА_2 , а стягувачем ОСОБА_1 ; доказів того, що станом на дату звернення представника відповідача до суду з заявою про скасування вжитих заходів забезпечення позову зазначене виконавче провадження є завершеним чи відповідачем у добровільному порядку виконане рішення суду у даній справі, суду надано не було. Врахувавши наведені обставини, а також положення ч.8 ст.158 ЦПК України, суд першої інстанції не вбачав правових підстав для задоволення поданої заяви представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих відповідно до ухвали від 19 березня 2021 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Скасування заходів забезпечення позову передбачає зняття застосованих судом обмежень, покликаних забезпечити можливість виконання судового рішення, у випадку зміни ситуації в порівнянні з тією, що існувала при застосуванні таких обмежень, коли в результаті такої зміни потреба в застосованих обмеженнях припинила своє існування.

Вжиті судом заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

За змістом даних норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатом розгляду справи і вирішенням спору по суті, чи залишенням позову без розгляду, або закриттям провадження у справі.

Встановлено, що 17 серпня 2022 року представник позивача подав заяву про видачу двох виконавчих листів по даній справі, які наручно отримав 31 серпня 2022 року.

Згідно з витягом з Автоматизованої системи виконавчого провадження, 09 вересня 2022 року відкрито виконавче провадження № АСВП 69828643, боржником у якому є ОСОБА_2 , а стягувачем ОСОБА_1 .

Даних про те, що виконавче провадження завершене у зв'язку з фактичним виконанням ОСОБА_2 рішення суду або рішення суду останнім виконано в добровільному порядку матеріали справи не містять і таких доказів відповідачем до заяви про скасування заходів забезпечення позову не надано.

Таким чином, збереження необхідності заходів забезпечення позову є необхідним для гарантування реального виконання рішення.

Відтак, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову є правильним.

Доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем 90-денного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки станом на момент звернення сторони відповідача з заявою про скасування заходів забезпечення позову виконавче провадження відкрито і заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Твердження відповідача про сплив, визначених у частині 7 ст.158 ЦПК України, строків не є безумовною підставою для скасування заходів забезпечення позову без встановлення факту припинення необхідності у їх застосуванні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 371, 367, 374, 375, 381-384, 390, 435 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну ОСОБА_2 , подану адвокатом Остапенком Дмитром Миколайовичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 28 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Постанова складена 27 березня 2026 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д.Поливач

А.М.Стрижеус