ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3519/26 Справа № 208/6350/24 Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С. М. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» на заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 квітня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 26.12.2019 ОСОБА_1 , ознайомившись з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання позики Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіль», підписанням Заяви-приєднання № 9944001 підтвердив, що акцептує Публічну пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіль», яка розміщена на сайті Фінансової Компанії, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів та складають Договір про надання позики, укладання якого відповідач підтвердив та зобов`язався виконувати його умови. Договір вважається укладеним з дня отримання Фінансовою Компанією заповненої та підписаної Відповідачем Заяви-приєднання до Договору, свої примірники Заяви-приєднання відповідач отримав в день укладення договору.

Згідно Договору про надання позики № 9944001 від 26.12.2019 року відповідачу надано позики у формі споживчого кредиту на наступних умовах: на оплату товарів та/або робіт/послуг у Партнерів зазначених у Заяві-приєднання до Договору.

Кредитні кошти надаються протягом 3-х робочих днів з моменту укладання Договору у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок продавця товарів та/або послуг. Процентна ставка, відсотків річних: 0,0001%, тип процентної ставки: фіксована.

Порядок повернення позики надається у вигляді Графіку платежів, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до Заяви-приєднання до Договору № 9944001 від 26.12.2019 року та здійснюється шляхом сплати заборгованості за Договором рівними (антуїтетними) частинами (крім останнього платежу), щомісячно по дату платежу (включно) визначеного Графіком платежів.

Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого згідно умов Договору факторингу № 21122021 від 21 грудня 2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіль» відступило право вимоги за Кредитним Договором № 9944001 від 26.12.2019 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», а відповідно Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідача.

Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 19 405,42 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 11 844,02 грн., заборгованість за відсотками становить 7 561,40 грн..

Враховуючи зазначене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість, що утворилась за кредитним договором № 9944001 від 26.12.2019 року в розмірі 19 405,42 грн. та судові витрати в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 квітня 2025 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Діджи Фінанс», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.12.2019 року відповідач підписала заяву-анкету №9944001 від 25.12.2019 про приєднання до договору про надання позики ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» (а.с. 45).

Згідно вказаної заяви-анкети відповідач просила надати їй позику у розмірі 15122,80 грн для оплати товару в магазині ТОВ «ДІЄСА» на суму 13948 грн.

Відповідно до умов заяви-анкети: разова комісія складає 1374,80 грн; початковий внесок за товар становить 200,00 грн; строк позики становить 12 місяців з 25.12.2019 по 25.12.2020; комісія за управління позикою 5.0 %; розмір процентної ставки 0,0001 % річних.

В заяві-анкеті міститься графік платежів-таблиця обчислення вартості позики для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про надання позики, згідно якої визначено графік погашення позики та суми погашень, а також зазначено загальну вартість позики, яка складає 24952,62грн.

Згідно копії товарного чеку №03466 від 25 грудня 2019 ТОВ «ДІЄСА» у магазині вказаного товариства було придбано товари та послуги на загальну суму 13948 грн. (а.с. 50)

21.12.2021 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» укладено договір факторингу № 21122021 (копія якого долучена до позовної заяви), відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги, визначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» зобов`язалось їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» за плату на умовах, визначених цим договором (а.с 33).

Відповідно до копії витягу з додатку до договору факторингу № 21122021 від 21.12.2021 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №9944001 від 26.12.2019 у розмірі 19405,42 грн., яка складається з заборгованості за тілом у розмірі 11844,02 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 7561,4 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що із наданих позивачем документів неможливо достовірно встановити, що позивачу за договором факторингу перейшло право вимоги саме за договором №9944001від 25.12.2019 .

Такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 611ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

За змістом ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ст.12 ЦПКУкраїни цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Як визначено ч. 1, 2 ст.77ЦПКУкраїни належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень статей 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми.

Статтею 79 ЦПКУкраїни передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Зі змістом укладеного між ТОВ ФК Профіль та ОСОБА_1 анкти-заяви були погоджені умови та порядок кредитування, з визначенням тіла кредиту, розміру відсоткової ставки за кожен день прострочення, періоду кредитування, графіку та суми погашення кредиту.

Факт виконання кредитором свого обов`язку з надання грошових коштів підтверджується даними копії товарного чеку №03466 від 25.12.2019 ТОВ «ДІЄСА» про придбання товару на загальну суму 13948 грн.

Відповідно до копії витягу з додатку до договору факторингу № 21122021 від 21.12.2021 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №9944001 від 25.12.2019 у розмірі 19405,42 грн., яка складається з заборгованості за тілом у розмірі 11844,02 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 7561,4 грн.

З наданих позивачем документів суд дійшов висновку, що неможливо однозначно підтвердити перехід до нього права вимоги саме за договором № №9944001 від 26.12.2019.

Водночас судова колегія вважає зазначену невідповідність технічною помилкою, яка не впливає на дійсність переходу права вимоги, оскільки факт переходу до позивача права вимоги підтверджується і іншими доказами у справі, а саме: наявністю у фактора копії заяви-анкети №9944001, товарного чеку №03466 від 25.12.2019 .

З огляду на наведені обставини та докази у справі судова колегія вважає, що суд зробив необґрунтований висновок про недоведеність наявності у ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги до ОСОБА_1 .

Даних, що відповідач у добровільному порядку погасила нараховану заборгованість за кредитним договором, матеріали справи не містять.

Оскільки, суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, позов ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» слід задовольнити та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №9944001 від 25.12.2019 в сумі 19405,42 грн.

Згідно з ч. 1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України).

Із положень ч.ч. 1-5ст.137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

В силу ч.ч. 2, 3, 8ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2020 року у справі № 757/16448/17-ц (провадження № 61-48191св18).

На підтвердження відповідних витрат на правову допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акт прийому-передачі наданих послуг).

Отже, у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивач надав: договір про надання правової допомоги №42649746 від 01.04.2024 року; додаткова угода №580 до договору №42649746 про надання правової допомоги від 24.06.2024 року; акт про підтверження факту надання правничої допомоги від 24.06.2024 на загальну суму 6000,00 грн (а.с. 62); детальний опис робіт на загальну суму 6000,00 грн.

Дослідивши надані докази витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_1 слід стягнути 3000 грн витрат на професійну правничу допомогу, що буде відповідати співмірності та складності справи.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на зазначене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з задоволенням апеляційної ТОВ «Діджи Фінанс» стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» підлягає 6056,00 грн судового збору сплаченого при зверненні з позовом та апеляційною скаргою.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»- задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 квітня 2025 року скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №9944001 від 25.12.2019 року у розмірі 19405,42 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» 6056 грн судового збору та 3000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Повний текст постанови складено 27 березня 2026 року.

Судді: