УХВАЛА

17 березня 2026 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Алексейчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 заінтересовані особи: приватний виконавець Хомин Олег Андрійович, ТОВ «Рівнетеплоенерго» на дії, бездіяльність органу примусового виконання, зміну способу та порядку виконання рішення суду, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за скаргою ОСОБА_1 заінтересовані особи: приватний виконавець Хомин Олег Андрійович, ТОВ «Рівнетеплоенерго» на дії, бездіяльність органу примусового виконання, зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Просить визнати дії приватного виконавця щодо накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_2 ) незаконними. Скасувати постанову про арешт коштів боржника у частині арешту вищевказаного рахунку. Змінити спосіб виконання рішення, звернувши стягнення на його грошове забезпечення шляхом направлення відповідної постанови безпосередньо до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 , інд НОМЕР_4 ) для здійснення щомісячних відрахувань у розмірі 20% до повного погашення заборгованості по ВП № 75469534. Визнати дії виконавця щодо стягнення 100% грошового забезпечення незаконними та зобов`язати його повернути суму, що перевищує 20% від нарахувань (а саме 29 307,09 грн, списаних 12.02.2026). Розглянути справу 17.03.2026 за наявними у справі матеріалами та доказами без відкладення розгляду, незважаючи на заяву виконавця про ознайомлення, оскільки він перебуває на військовій службі, а виконавець володів усіма доказами (довідка ф. 5, виписки) ще з лютого 2026 року.

Скаргу обґрунтовує тим, що на виконанні у приватного виконавця перебуває провадження №75469534 справа № 569/25279/23 від 27.12.2023.

Приватним виконавцем було накладено арешт на його рахунок № № НОМЕР_1 (ІВАN НОМЕР_2 ) у АТ КБ «ПРИВАТБАНК». На цей рахунок він отримує виключно грошове забезпечення військовослужбовця, ІЦО підтверджується довідкою № 530 від 26.02.2026 року виданою в/ч НОМЕР_3 та банківською випискою.Крім того, за період з 12.02.2026 року виконавцем було списано 100% його грошового забезпечення у сумі 29 307 грн. 09 коп.

Заявник ОСОБА_1 згідно поданих клопотань просив розглянути скаргу без його участі за наявними у справі матеріалами та доказами, підтримав скаргу у межах її доводів,та враховуючи додаткові пояснення просив задовольнити.

Приватний виконавець Хомин Олег Андрійович в судове засідання не з`явився.

13.03.2026 подав до суду письмові пояснення по суті скарги.

Свою правову позицію обґрунтував тим, що 05.07.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕТЕПЛОЕНЕРГО» до приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Хомина Олега Андрійовича надійшла заява про примусове виконання рішення, в якій стягувач просив відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 569/25279/23 виданого 18.06.2024, Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РЇВНЕТЕПЛОВНЕРГО» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 44805 грн. 34 коп., витрати у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 2684 грн. 00 коп.

05.07.2024 приватним виконавцем розглянуто заяву стягувача про примусове виконання вищезазначеного виконавчого документу та у відповідності зі ст. ст. З, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 75469534. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження, у відповідності до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» направлено боржнику для виконання, рекомендованим поштовим відправленням на адресу проживання, зазначену у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 .

05.07.2024 приватним виконавцем у відповідності з вимогами от. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень і рішень інших органів», ч. 3 ст, 40. ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди.

05.07.2024 приватним виконавцем у відповідності з вимогами ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження», п. 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Міністерством юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (зі змінами), винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

З метою забезпечення виконання вимог виконавчого документу, 05.07.2024, керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору /основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 54 238,27 гри.

11.03.2026 до приватного виконавця надійшла ухвала Рівненського міського суду Рівненської області №569/25279/23 від 06.03.2026 про зупинення виконавчого провадження №75469534.

Керуючись вимогами п. 2 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем 11.03.2026 винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій до вирішення справи по суті.

11.03.2026 до приватного виконавця виконавчого округу надійшла заява боржника ОСОБА_2 щодо визначення поточного рахунку НОМЕР_2 , МФО 305299 в АТ КБ «Приват Банк» для здійснення видаткових операцій з рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту.

Враховуючи викладене, керуючись пунктом 102 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», розділом XIX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02,04.2012 за № 489/20802 (із змінами), 11.03.2026 приватним виконавцем: винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій.

В матеріалах виконавчого провадження відсутні зворотне повідомлення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про повернення без виконання постанови виконавця, що виключає визнання відкритого у банку карткового рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 рахунком зі спеціальним режимом використання. Зазначене свідчить про те, що банк не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Ухвалою суду від 06.03.2026 р. прийнято скаргу ОСОБА_1 , призначено судове засідання з повідомленням сторін. Постановлено зупинити виконання у виконавчому провадженні №75469534 справа № 569/25279/23 від 27.12.2023 та заборонити приватному виконавцю Хомину O.A. вчиняти будь-які дії щодо списання коштів з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_2 ) до розгляду скарги по суті.

Ухвалою суду на місці задоволено клопотання заявника про долучення письмових доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до таких висновків.

Згідно з статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин першої-другої статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ч. 1 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Як вказують обставини справи відкрито виконавче провадження щодо ОСОБА_1 .

Згідно ч.ч. 3,4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Частина 4 вказує на підстави зняття арешту органами виконавчої служби.

Згідно ч.5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 321 ЦК України унормовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено, щорішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно достатті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 05.07.2024 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕТЕПЛОЕНЕРГО» до приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Хомина Олега Андрійовича надійшла заява про примусове виконання рішення, в якій стягувач просив відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 569/25279/23, виданого 18.06.2024, Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕТЕПЛОЕНЕРГО» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 44805 гри. 34 коп., витрати у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 2684 грн. 00 коп. 05.07.2024 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 75469534.

05.07.2024 приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди.

05.07.2024 приватним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

05.07.2024 приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

11.03.2026 до приватного виконавця виконавчого округу надійшла заява боржника ОСОБА_2 щодо визначення поточного рахунку НОМЕР_2 , МФО 305299 в АТ КБ «Приват Банк» для здійснення видаткових операцій з рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту.

11.03.2026 приватним виконавцем: винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем ЗСУ (в/ч НОМЕР_3 ) і з 01.12.2025 р. по теперішній час, безпосередньо виконує бойові (службові) завдання.

Заявником було неодноразово вжито заходів для досудового врегулювання спору.

Зокрема, на адресу приватного виконавця Хомин О. ним надсилалися звернення з вимогою розблокувати рахунок № НОМЕР_2 у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», на який зараховується виключно його грошове забезпечення.

Виконавцю було надано всі необхідні документи (довідки про статус рахунку та джерело доходів, що підтверджується оглянутими скріншотами електронного листування. Щодо посилань виконавця на ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", то дана норма визначає лише черговість звернення стягнення, але не скасовує обов`язок виконавця дотримуватися вимог ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», яка обмежує розмір відрахувань з доходів боржника 20 %.

Щодо доводів виконавця про не направлення постанови до в/ч: Захищена законом межа відрахувань у 20% (ст. 70 Закону) стосується доходу як такого, а не лише способу його стягнення. Технічна відсутність постанови за місцем служби не дає виконавцю права обходити закон та стягувати 100% грошового забезпечення через банківський рахунок, особливо після того, як йому було надано докази цільового призначення цього рахунку.

Виконавець правий, що стягнення звертається на кошти в першу чергу. Але, ст. 48 діє лише в комплексі з іншими статтями цього ж Закону, а саме Частина 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» : Прямо забороняє накладати арешт на кошти, що перебувають на рахунках зі спеціальним режимом використання та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Рахунок для грошового забезпечення військового фактично є таким рахунком, оскільки ці кошти мають цільове призначення для оборони держави та виживання військового.

Так згідно з ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» : «З заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника (куди входить грошове забезпечення) може бути утримано за виконавчими документами до повного погашення заборгованості не більше 20 відсотків.Стягнення 100% це пряме порушення ст. 70.

Згідно з Постановою Великої Палати Верховного Суду (справа № 916/1608/20), кошти, які є заробітною платою (грошовим забезпеченням), мають цільове призначення. Навіть якщо вони на банківському рахунку, виконавець зобов`язаний дотримуватися обмеження у 20%, якщо він знає, що це за кошти.

Згідно з частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника).

Однак, враховуючи, що на даний час у приватного виконавця перебуває на виконанні виконавче провадження про стягнення з заявника боргу за рішенням суду, на забезпечення виконання якого був накладений арешт на кошти заявника, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення та з метою захисту порушених прав заявника, так як арешт коштів у даному випадку є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, тому арешт слід скасувати.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

2. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

3. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання боржником судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, вартість майна неможливо визначити або майно відповідно до закону не може оцінюватися.

ОСОБА_1 просить змінити спосіб виконання рішення, звернувши стягнення на його грошове забезпечення шляхом направлення відповідної постанови безпосередньо до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ) для здійснення щомісячних відрахувань у розмірі 20% до повного погашення заборгованості по ВП № 75469534.

З огляду на встановлені судом обставини, вважаю,за можливе розстрочити виконання рішення суду.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28.03.2024 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, щодо стягнення заборгованості на загальну суму 47489,34 грн., яка складається з боргу - в розмірі 44805,34 грн. та судових витрат по оплаті судового збору в розмірі - 2684,00 грн., встановивши наступний порядок виконання - щомісячне стягнення боргу з відповідача на користь позивача в розмірі 20 % грошового забезпечення до повного погашення заборгованості за рішенням суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 353,354,355, 447-452 ЦПК України, суд , -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Визнати дії приватного виконавця щодо накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_2 ) неправомірними.

Скасувати постанову про арешт коштів боржника у частині арешту вищевказаного рахунку.

Розстрочити виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28.03.2024 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, щодо стягнення заборгованості на загальну суму 47489,34 грн., яка складається з боргу - в розмірі 44805,34 грн. та судових витрат по оплаті судового збору в розмірі - 2684,00 грн., встановивши наступний порядок виконання - щомісячне стягнення боргу з відповідача на користь позивача в розмірі 20 % грошового забезпечення до повного погашення заборгованості за рішенням суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В.Панас