Провадження № 22-ц/801/631/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

24 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів: Войтка Ю.Б., Матківської М.В.,

з участю секретаря судового засідання Кахно О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2

клопотання представника позивача адвоката Путіліна Євгена Вікторовича

про призначення будівельно-технічної експертизи в справі за позовом ОСОБА_1 (позивач) до Державної інспекції архітектури та містобудування України, Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, ОСОБА_2 (співвідповідачі) про визнання незаконним та скасування реєстрації про готовність об`єкта до експлуатації, -

встановив:

В провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває зазначена цивільна справа.

Апелянт адвокат Путілін Є.В., який діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_3 , заявив клопотання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручити експертам Вінницького відділення КНДІСЕ (м. Вінниця, вул. Батозька, 1), на вирішення яких поставити питання, про те, чи порушуються норми інсоляції, державні будівельні та санітарні норми, в тому числі можливості обслуговування своєї частики будинковолодіння ОСОБА_3 внаслідок проведення самочинного будівництва прибудови «А3», «А4», «А5» до житлового будинку «А» по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що суд першої інстанції в порушення вимог статей 103, 113 ЦПК України та правових висновків, викладених у постановах від 11.12.2019 по справі № 127/9859/14 та від 26/11/2020 по справі № 149/2528/18 необґрунтовано відмовив в призначенні такої експертизи, а вона має значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши думку позивача та її представника, які підтримали клопотання, відповідача ОСОБА_2 і його представника, представника Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, які проти задоволення клопотання заперечували, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання з таких підстав.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджену докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

В даній справі позивачкою не заявлялися вимоги про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом усунення порушень норм інсоляції, санітарно-гігієнічних чи будівельних норм, а натомість вона просила визнати незаконною та скасувати реєстрацію декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, посилаючись на порушення, що мали місце під час її прийняття, тобто питання, що ставляться на вирішення експертів, не призведуть до з`ясування обставин, що мають значення для справи.

В зв`язку з цим судом першої інстанції протокольною ухвалою було відмовлено в призначенні експертизи.

Судова практика, на яку посилається представник позивача, є нерелевантною, так як відповідні правові позиції були висловлені за обставин, що істотно відрізняються від обставин, що мають місце в даній справі.

Так, в постанові від 11.12.2019 по справі № 127/9859/14-ц Верховний суд вказав на те, що у порушення статей 212-214, 315 ЦПК України 2004 року апеляційний суд не врахував, що достовірних відомостей про те, чи знаходяться спірні земельні ділянки в межах міста, чи за його межами (в межах села) матеріали справи не містять і судом ці обставини не встановлені, хоча встановлення цих фактів безпосередньо впливає на вирішення спору; не встановив, чи в межах своїх повноважень діяли міська рада та виконавчий комітет сільської ради при видачі спірних державних актів.

Таким чином, дійшовши висновку про необґрунтованість позову Особи1 та зустрічного позову Особи 2, апеляційний суд вищевказаних положень закону та обставин справи не врахував; зазначивши про те, що питання можливості визначення експертним шляхом межі м. Вінниці та с. Лука-Мелешківська Вінницького району Вінницької області, зокрема, в частині спірних земельних ділянок обговорювалося в судовому засіданні, проте клопотання про проведення такої експертизи сторонами, їх представниками, заявлено не було, спір по суті не вирішив.

Спір в даній справі стосувався накладення (суміщення меж) земельних ділянок, а відтак призначення експертизи було необхідним для правильного вирішення позовних вимог.

Так само в постанові від 17.02.2021 по справі № 149/2528/18 Верховний Суд вказав, що враховуючи предмет і підстави заявлених позовів, з`ясування питання, чи накладаються надана у власність ОСОБА_4 земельна ділянки на земельну ділянку позивачів за зустрічним позовом, та визначення розміру такого накладення, а також чи знаходиться паркан із металевої сітки та вбиральня відповідачів за первісним позовом на належній Особі 1 земельній ділянці, має важливе значення для встановлення обставин справи, і в разі підтвердження цих обставин дає можливість дійти висновку про порушення прав сторін як землекористувачів, у тому числі і про відповідність/невідповідність технічних документацій земельних ділянок, переданих у власність на підставі оскаржуваних рішень органу місцевого самоврядування.

Тобто належним та достовірним доказом щодо встановлення таких обставин є висновок судової земельно-технічної експертизи, який в сукупності з іншими доказами у справі дає можливість суду дійти висновку про достатність доказів та правильно вирішити спір.

Водночас Вінницький апеляційний суд постановою від 30 липня 2019 року необґрунтовано скасував ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 червня 2019 року про призначення земельно-технічної експертизи та направив справу в місцевий суд, зокрема, через неналежне мотивування висновку про необхідність призначення експертизи в цілому, і не з`ясування обставин, за яких така експертиза потрібна. Суд першої інстанції повторно не поставив на розгляд питання призначення експертизи, не роз`яснив таке право учасникам справи, а вирішив спір по суті.

Отже і в дані справі Верховний Суд виходив із необхідності призначення експертизи саме з огляду на предмет і підстави заявлених позовів, що не спростовує висновків суду першої інстанції в даній справі і не є підставою для призначення експертизи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 13, 103, 367, 368, 381 ЦПК України, -

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника позивача адвоката Путіліна Євгена Вікторовича про призначення по справі будівельно-технічної експертизи відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий І.М. Стадник

Судді Ю.Б. Войтко

М.В. Матківська