Справа № 761/7133/21
Провадження № 2-сз/761/5/26
У Х В А Л А

про відмову у поверненні судового збору

27 березня 2026 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Романишена І.П., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про повернення судового збору,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про повернення судового збору у справі № 761/7133/21.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.11.2022р. клопотання передано судді Рибаку М.А.

Протоколом повторного адвомаизованого розподілу судової справи між суддями 12.06.2023р. клопотання передано судді Макаренко І.О.

На підставі розпорядження №01-08-1180 від 20.03.2026р. щодо повторного автоматичного розподілу справи №761/7133/21 за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду міста Києва, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2026р. матеріали клопотання передано на розгляд судді Романишеній І.П.

Клопотання про повернення судового збору не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Так, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 11.05.2021р. позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з КО «Київзеленбуд» на користь

ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.11.2019р. по 24.11.2020р. в сумі 403 556,58 грн з подальшим вирахуванням із цієї суми податків та обов`язкових платежів, судовий збір у розмірі 4 035,56 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 28.09.2022р., залишеною без змін постановою Верховного Суду від 20.01.2023р., рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року змінено, резолютивну частину рішення викладено в такій редакції: «Позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягнути з КО «Київзеленбуд» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.11.2019р. по 24.11.2020р. у сумі 255 874,17 грн з подальшим вирахуванням із вказаної суми податків та обов`язкових платежів». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Обгрунтовуючи підстави повернення судового збору у розмірі 2 351,26 грн, заявник вказує, що при зверненні до суду з позовом сплатив судовий збір у розмірі 4 910 грн, водночас суди першої та апеляційної інстанцій частково задовольнили позов та стягнули на його користь 255 874,17 грн, а тому, як він вважає, судовий збір сплатив у більшому розмірі, ніж це передбачено законом.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, зокрема порядок його повернення, визначені Законом України «Про судовий збір».

Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В даному випадку ціна позову ОСОБА_1 становила 491 000,32 грн, судовий збір ним сплачено з розрахунку 1 відсоток ціни позову (4 910 грн), тобто у визначеному законом розмірі, відтак відсутні правові підстави для повернення заявнику судового збору відповідно до пункту 1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Порядок розподілу судових витрат визначено у статтях 141, 142 ЦПК України.

Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Суд зауважує, що змінюючи рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11.05.2021р. апеляційний суд в постанові від 28.09.2022р. не змінив розподілу судових витрат.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, в даному випадку, ОСОБА_1 може звернутися до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні клопотання про повернення судового збору слід відмовити.

Керуючись ст.ст.133, 261, 353 ЦПК України, ст.7 ЗУ «Про судовий збір», суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про повернення судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА