Провадження №: 6/755/94/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гончарука В.П.,

при секретарі Оніщук Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Сенс Банк», ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про визнання виконавчого листа № 755/26742/2014 таким, що не підлягає виконанню.

Заява обґрунтована тим, що 11.07.2014 Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків винесено рішення у справі № 1078/14, яким частково задоволено позовну заяву ПАТ «Укрсоцбанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість у сумі 709 159,15 грн. та третейський збір у розмірі 7 491,59 грн.

29 вересня 2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.10.2024 у справі № 755/26742/14-ц заяву ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено та видано виконавчий лист про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості у сумі 709 159,15 грн. та третейського збору у розмірі 7 491,59 грн.

15 жовтня 2019 року активи та зобов`язання АТ «Укрсоцбанк» були передані АТ «Альфа-Банк Україна»

30 листопада 2022 року АТ «Альфа-Банк Україна» змінило назву на АТ «Сенс Банк».

Заявник зазначає, що АТ «Сенс Банк» не набуло права стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі кредитного договору № 12.2-92 та рішення Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/26742/2014, оскільки виконавчий лист про стягнення заборгованості видано Дніпровським районним судом м. Києва на користь ПАТ «Укрсоцбанк», а заміна сторони у виконавчому провадженні регулюється спеціальними нормами законодавства.

Також зазначено, що виконавчий лист видано 31.10.2014 та зазначено, що строк його пред`явлення до виконання становить 1 рік.

Виконавчий лист містить відмітки державного виконавця про його повернення стягувачу.

На даний час з 26.12.2018 виконавчий лист повторно не пред`являвся на виконання та строк для такого пред`явлення минув та не переривався, що також свідчить про можливість визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Про існування виконавчого листа ОСОБА_1 дізнався лише 03.10.2025 з матеріалів справи № 755/26742/2014.

У квітні 2021 року АТ «Альфа-Банк» звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, проте ухвалою суду від 21.04.2021 заяву повернуто заявнику без розгляду.

Вказано, що АТ «Сенс Банк» являється правонаступником АТ «Альфа-Банк», проте АТ «Сенс Банк» до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження не зверталося.

Заявник, його представник та заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Представником заінтересованої особи АТ «Сенс Банк» - Пересунько С.С. до суду подано заяву в якій просить провести розгляд справи у відсутності їх представника та відмовити у задоволенні заяви.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Вивчивши заяву, додані до неї матеріали та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.10.2014 у справі № 755/26742/14-ц за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа, задоволено вимоги заяви та видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 11.07.2014 по справі № 1078/14, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 709 159,15 грн. та третейського збору у розмірі 7 491,59 грн. (а.с. 30).

31 жовтня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 755/26742/14-ц, про що свідчить відмітка у довідковому листі до справи.

Як на підставу для визнання виконавчого листа № 755/26742/14-ц таким, що не підлягає виконанню, заявник посилається на неможливість примусового виконання виконавчого листа у зв`язку із пропущення строку його пред`явлення до виконання, а також на відсутність факту заміни сторони стягувача та АТ «Сенс Банк».

Натомість, наведені заявником обставини, як підставу для задоволення вимог заяви, суд не може прийняти до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту ст. 432 ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. Словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Таким чином, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Відповідно до сталої практики сформованої Верховним Судом, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 винесеній у справі № 2-4671/11.

Також Верховним Судом у постанові від 19.01.2023 по справі № 824/2/22 викладено висновок, що у зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження. Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом. Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24.06.2020 у справі № 520/1466/14-ц (провадження № 61-43447св18), від 09.09.2021 у справі № 824/67/20 (провадження № 61-10482ав21) та від 09.06.2022 у справі № 2-118/2001 (провадження № 61-1762ав22).

Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, безпосередньо пов`язане із питанням набрання судовим рішенням законної сили, одним із проявів якого є реалізованість судового рішення.

Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 11.07.2014 по справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 709 159,15 грн. реалізоване ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.10.2014 на підставі якої видано виконавчий лист № 755/26742/14-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Враховуючи вищевикладене, оскільки рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 11.07.2014 по справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 09.10.2014 у справі № 755/26742/14-ц, якою задоволено вимоги заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 11.07.2014 по справі № 1078/14 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості чинні та не скасовані, також не надано доказів щодо виконання рішення третейського суду чи припинення обов`язку заявника, як позичальника за кредитним договором № 12.2-92 від 31.05.2007, перед кредитором підстави для визнання виконавчого листа № 755/26742/14-ц таким, що не підлягає виконанню відсутні, у зв`язку із чим у задоволенні заяви слід відмовити.

Крім цього, відмовляючи у задоволенні заяви, суд звертає увагу на те, що посилання заявника на не звернення АТ «Сенс Банк» до суду із заявою про заміну сторони стягувача, також не заслуговують на увагу, оскільки АТ «Сенс Банк» не позбавлене змоги звернутися до суду з відповідною заявою про заміну сторони стягувача у будь який час. Крім цього, слід зазначити, що чинними нормами процесуального закону, а саме ст. 442 ЦПК України, не встановлено часових обмежень щодо можливості звернення до суду із заявами про заміну сторони стягувача.

Керуючись ст. ст. 353, 432 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Сенс Банк», ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа № 755/26742/14-ц таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 25.03.2026.

Суддя