Справа № 346/3942/24
Провадження № 2/346/94/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : судді Васильковського В.В.,

за участю секретаря Максим`юк М.А..,

представника позивача Гринів Я.В.,

представника відповідача Марціновської Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог, щодо предмета спору: Нижньовербізька сільська рада, про усунення перешкод у користуванні під`їзною дорогою та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

18.07.2024 року ОСОБА_1 , звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що вона є власницею земельних ділянок, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), площею 0,3885, та 0, 25 га, кадастровий номер :01:001:0255 та :01:001:0254, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями договору дарування земельної ділянки, що зареєстрований в реєстрі за № 459, договору дарування, що зареєстрований в реєстрі за №455 та копіями Витягів з державного реєстру речових прав №366051295 та №366049800. На земельній ділянці, кадастровий номер :01:001:0254, розташований будинок з господарськими будівлями та спорудами, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав № 366049688. Відповідно до викопіювання з генерального плану забудови села Спас Нижньовербізької сільської ради в частині АДРЕСА_2 між її земельною ділянкою та земельною ділянкою Відповідачки ОСОБА_2 , знаходиться дорога, шириною 6,0 метра, яка передбачена Генеральним планом забудови с. Спас. Однак користуватись в повному обсязі цією під?їзною дорогою у неї не має можливості, оскільки ОСОБА_2 , створила перешкоди, якими унеможливила заїзд, встановила огорожу, яка перешкоджає їй користуватись даною дорогою, що створює їй незручності. Для підтвердження факту створених перешкод користування під?їзною дорогою, надає фото - таблиці. У березні 2023 року відповідачка разом зі своєю дочкою ОСОБА_3 без дозволу та відповідного погодження, самовільно перекрили єдиний існуючий до її домоволодіння заїзд, встановивши 14 металевих стовпчиків поза межами своєї земельної ділянки, а саме: на земельній ділянці яка перебуває у власності громади села, та відведена під дорогу загального користування. Порушення відповідачкою в сфері містобудівної діяльності призвели до захоплення нею частини дороги, шляхом розміщення на ній металевих стовпчиків під огорожу та проведення будівельних робіт для подальшої побудови пивниці, що унеможливлює її використання за цільовим призначенням, та перешкоджає проїзду передбаченому генеральним планом села. В результаті чого, позивач не має можливості безперешкодно заїжджати до свого домоволодіння, та завозити життєво необхідні речі, а також габаритні речі. За необхідності до мого домоволодіння не зможе заїхати спецтранспорт, а саме: швидка медична допомога, аварійна служба газу та пожежна охорона. Відповідачка, не маючи жодних правовстановлюючих документів на земельну ділянку, всупереч принципам моральності та добросусідства, самовільно перегородила частину під?їздної дороги. У зв?язку з порушенням її прав, як власниці земельних ділянок та будинковолодіння, вона неодноразово зверталася до Нижньовербізької сільської ради з приводу незаконних дій з боку вчинених ОСОБА_2 та її донькою ОСОБА_4 , що підтверджується копіями заяв від 27.03.2023 р., 29.12.2023 р., 21.02.2024 р. Також, 29 грудня 2023 року була зареєстрована заява на ім?я голови Нижньовербізької сільської ради з зібраними підписами жителів вулиці Тиха, що в с. Спас про те, що вони не надають згоди на внесення змін до генерального плану забудови села Спас, в частині АДРЕСА_2 . Так, як їм для заїзду до житлового будинку та земельної ділянки необхідна дорога. Її представницею, адвокаткою, Гринів Яною Василівною, було подано адвокатський запит до Нижньовербізької сільської ради про надання інформації щодо моїх звернень, з приводу протиправних дій, а саме: чинення перешкод в користуванні дорогою, яка передбачена генеральним планом забудови села Спас, вчинених Відповідачкою ОСОБА_2 , жителькою АДРЕСА_1 . Згідно відповіді від 05 липня 2024 року Нижньовербізька сільська рада повідомила, що на моє звернення від 21 лютого 2024 року про винос меж у натурі дороги, передбаченої Генеральним планом забудови села Спас, по вул. Тиха, 42, комісією з питань містобудування, будівництва, земельних відносин та охорони природи від 28 березня 2024 року було проведено встановлення межових знаків на місці. Даний акт було затверджено рішенням 52- ої сесії восьмого демократичного скликання № 1361 - LII/2024 від 11.04.2024 р. Нижньовербізькою сільської ради. Також, даною комісією, вказаної дати було виявлено самовільно встановлені металічні межові знаки в кількості 14 шт. гр. ОСОБА_2 , які не дають можливості в проїзді вказаною дорогою. Акт від 28 березня 2024 року було складено в її присутності та присутності Відповідачки, та було встановлено межу в натурі частини дороги, яка передбачена Генеральним планом забудови села Спас, що має проходити з вул. Тиха до вул. Павлова, повз земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0255; :01:001:0254 та закріплено дерев?яними кілками в кількості 7 (сім) штук на відстані 6,00 м. від огорожі вищевказаних ділянок. Та надано припис Відповідачці ОСОБА_2 щодо демонтування металічних стовпців в кількості 14 шт., які вона самовільно встановила поза межами її земельної ділянки в АДРЕСА_3 . Крім того, у зв?язку з тим, що Відповідачка та її донька жодним чином не реагує на приписи від органу місцевого самоврядування, а також, вчиняє неправомірні дії, позивач змушена була неодноразово звертатися до Коломийського РВ ГУНП в Івано-Франківській області. Адвокатом, Гринів Яною Василівною, в її інтересах було подано адвокатський запит про надання інформації щодо моїх звернень. Відповіддю від 03 липня 2024 року №10696/108/56-2024, виданої Коломийським РВП ГУНП в Івано-Франківській області повідомлено, що згідно з інформаційно-комунікаційною системою «Інформаційний портал Національної поліції України» в ІКС «ІПНП» (журналі єдиного обліку Коломийського РВП) зареєстровано 6 звернень з приводу вчинення неправомірних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а саме: 23.03.2024 (№3274), 28.03.2024 (№3493), 06.04.2024 (№3911), 09.04.2024 (№4039), 13.05.2024 (№5462) та 27.05.2024 (№6019). В результаті проведеної перевірки за матеріалами № 3274, 3493, 3911, 5462 та 6019 сформовані довідки. За матеріалами №4039 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000109. Окрім того, з метою досудового врегулювання даного питання, позивачем на поштову адресу Відповідачки, було надіслано лист - претензію з проханням у добровільному порядку усунути перешкоди в користуванні дорогою, згідно з генеральним планом забудови АДРЕСА_2 , що підтверджується описом вкладення в цінний лист та копією трек відправлення УКРПОШТА. Однак, ОСОБА_2 , жодним чином не відреагувала на даний лист та продовжує чинити перешкоди у користуванні вказаною дорогою. За таких обставин, позивач позбавлена в повній мірі користуватися під?їзною дорогою так як, ОСОБА_2 , своїми діями створила мені перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка відведена під дорогу та передбачена генеральним планом забудови с. Спас, та самовільно заволоділа частиною дороги, а тому позивач змушена звернутися до суду із позовом щодо усунення перешкод в користуванні дорогою та зобов?язання вчинити дії. Також, зазначає, що неправомірними діями відповідачки їй було завдано немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які зумовили негативні зміни в її житті, переживання фізичних незручностей, психологічний дискомфорт, знижений та нестійкий настрій, емоційна напруга, дратівливість, почуття образи, обурення. Наслідки неправомірних дій ОСОБА_2 потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (в тому числі на проведення правових заходів), обумовили необхідність залучення значних фізичних та душевних ресурсів, які вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. Враховуючи, що відповідачка вже тривалий час чинить перешкоди позивачці та членам її сім?ї в користуванні під?їзною дорогою до власного господарства, чим спричиняються моральні страждання, оскільки кожен випадок звернення до відповідачки із вимогою усунути перешкоди в користуванні під?їзною дорогою супроводжувався суперечками та конфліктами, що викликало в неї почуття обурення, образи та психологічний дискомфорт. В результаті протиправних дій відповідачки, позивач не може вести нормальний спосіб життя, оскільки, ані вона, ані її родичі та друзі не можуть завезти додому дрова для опалення, продукти харчування, інші необхідні домашні речі, тощо. Також, до них не можуть приїхати родичі і знайомі, так як немає, де залишити транспортні засоби в зв?язку з неможливістю заїзду на їх подвір?я, що в свою чергу в сукупності викликає у неї постійно знижений та нестійкий настрій, дратівливість та обурення. Таким чином, внаслідок дій відповідачки ОСОБА_2 , які виражаються в перекритті під`їзної дороги до господарства, встановлення на дорозі металевих стовпів, позивачці заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг душевних страждань, характер немайнових втрат, оцінює в 50 000 грн. Тому, просить зобов?язати ОСОБА_2 , усунути перешкоди в користуванні під?їзною дорогою, що передбачена генеральним планом забудови АДРЕСА_2 , шляхом знесення самовільно встановленої огорожі та не створювати перешкоди у вільному користуванні під?їзною дорогою; стягнути із ОСОБА_2 , на її користь моральну шкоду у сумі 50 000,00 грн., та стягнути із ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , судові витрати понесені в ході розгляду справи.

09.10.2025 року від представника відповідача адвоката Губенко О.В., надійшло пояснення, в якому посилається на те, що позивачка посилається на те, що ОСОБА_2 , шляхом встановлення металевих стовпчиків, по краю своєї земельної ділянки, начебто створила перешкоди, якими унеможливила заїзд по дорозі загального користування, що проходить в частині вулиці Тиха - Павлова с. Спас між її земельною ділянкою та земельною ділянкою Відповідачки. З вказаними вимогами незгодні, вважають їх необґрунтованими, незаконними, такими що не підлягають задоволенню з наступних підстав: Так, «незаконність» встановлення огорожі вздовж спірної дороги, обґрунтовується тим, що 11.04.2024 року, рішенням № 1364-LII/2024 Нижньовербської сільської ради восьмого демократичного скликання, 52 черговою сесією було затверджено акт про винос меж у натурі дороги, передбаченої Генеральним планом забудови села Спас. Хоча самого Акту від 28.03.2024 року про встановлення меж в натурі частини дороги, яка передбачена Генеральним планом забудови с. Спас, що має проходити з вул. Тиха до вул. Павлова, повз земельних ділянок з кадастровим номерами 263287001:01:001:0255 та :01:001:0254 до Позову не надано. З наданої Позивачем копії викопіювання з генерального плану забудови с. Спас Нижньовербізької сільської Ради, в частині АДРЕСА_2 , не можливо визначити, яка саме із доріг зазначених на Генеральному плані, проходить повз земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , її технічні параметри, а також не можливо ідентифікувати земельні ділянки Позивача та відповідача, їх лінійні розміри та конфігурації. Отже, з наведених доказів неможливо встановити чи дійсно мало місце межове накладання земельної ділянки ОСОБА_2 та дороги загального користування в частині АДРЕСА_2 , а відтак твердження позивачки про створення перешкоди у користуванні під`їздною дорогою ґрунтується на припущеннях. Також, не знайшли свого підтвердження відповідними доказами доводи Позивачки стосовно того, що ОСОБА_2 було надано припис щодо демонтування металічних стовпців в кількості 14 штук, які начебто самовільно встановлені поза межами її земельної ділянки в АДРЕСА_3 . Відповідних приписів від органу місцевого самоврядування ОСОБА_2 не отримувала, доказів які б спростовували вказану обставину Позивачем до Позовної заяви не надано. Інші докази, такі як звернення до органів поліції з номерами єдиного обліку № 5462 від 13.05.2024, № 6019 від 27.05.2024 року не доводять що ОСОБА_2 дійсно вчинила дії які б призвели до зміни параметрів під`їзної дороги, або якимось іншим чином чине перешкоди у її користуванні. Стосовно стягнення моральної шкоди, зазначають наступне: Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. У справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. При цьому, сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, оскільки моральна шкода має бути обов`язково аргументована поза розумним сумнівом із зазначенням того, які конкретно дії (бездіяльність) спричинила моральні переживання та наскільки вони були інтенсивними, щоб сягнути рівня страждань. Однак, позивачем таких доказів суду не надано. Зауважують, що Позивачка має інший під`їзд до свого домоволодіння з АДРЕСА_1 , що дозволяє їй вести нормальний спосіб життя, зустрічати рідних, завозити продукти харчування та інші домашні речі. Тому, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Від представника Нижньовербізької сільської ради надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Нижньовербізької сільської ради.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала.

Представник відповідачки в судовому засіданні доповнила, що ОСОБА_2 не встановлювала огорожу, а також що вона не єдина власниця будинку АДРЕСА_3 . Крім того вказала, що позивачка має можливість проїзду до своєї земельної ділянки.

ІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 19.07.2024 року відкрито загальне позовне провадження по даній справ.

ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,3885, кадастровий номер: :01:001:0255, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями договору дарування земельної ділянки, що зареєстрований в реєстрі за № 459 (а.с. 14-18, Том № 1).

Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2500, кадастровий номер: :01:001:0254, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями договору дарування земельної ділянки, що зареєстрований в реєстрі за № 455 (а.с. 20-24, Том № 1).

Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав № 366051295 від 15.02.2024 року, ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,3885, кадастровий номер: :01:001:0255, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування земельної ділянки, що зареєстрований в реєстрі за № 459 (а.с. 19, Том № 1).

Згідно з копією Витягу з Державного реєстру речових прав № 366049688 від 15.02.2024 року, на земельній ділянці, кадастровий номер :01:001:0254, розташований будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 57.1 кв.м, житлова площа 39.1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 25, Том № 1).

Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав № 366049800 від 15.02.2024 року, ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2500, кадастровий номер: :01:001:0254, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування земельної ділянки, що зареєстрований в реєстрі за № 455 (а.с. 26-27, Том № 1).

Згідно з копією викопіювання з генерального плану забудови села Спас Нижньовербізької сільської ради, в частині АДРЕСА_2 між земельною ділянкою Позивачки та земельною ділянкою Відповідачки ОСОБА_2 , знаходиться дорога, шириною 6,0 метра, яка передбачена Генеральним планом забудови с. Спас (а.с. 28, Том № 1).

Відповідно до копії Заяви, яка була зареєстрована 29.12.2023 року на ім?я голови Нижньовербізької сільської ради з зібраними підписами жителів вулиці Тиха, що в с. Спас про те, що вони не надають згоди на внесення змін до генерального плану забудови АДРЕСА_2 (а.с. 29-30, Том № 1).

Згідно з копією Заяви, яка була зареєстрована 27.03.2023 року на ім?я голови Нижньовербізької сільської ради, ОСОБА_1 , просить застосувати сіри впливу до ОСОБА_4 , яка самовільно забетонувала металічні стовпці на земельній ділянці, яка передбачена генеральним планом забудови с. Спас під дорогу (а.с. 31, Том № 1).

Відповідно до копії Заявивід 29.12.2023 року, яка зареєстрована на ім?я голови Нижньовербізької сільської ради, ОСОБА_1 , просить зобов`язати ОСОБА_2 , демонтувати металічні стовпці, які вона встановила поза власною ділянкою в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці (дорогою), так як вони чинять перешкоду в користуванні до житлового будинку та ділянки (а.с. 32, Том № 1).

Згідно з копією Заяви від 21.02.2024 року, ОСОБА_1 , просить комісію встановити межі дороги передбачені генеральним планом до її будинку та земельної ділянки в АДРЕСА_3 (а.с. 33, Том № 1).

Відповідно до копії Листа Нижньовербізької сільської ради від 05 липня 2024 року, повідомлено, що комісією з питань містобудування, будівництва, земельних відносин та охорони природи від 28 березня 2024 року було проведено встановлення межових знаків на місці. Даний акт було затверджено рішенням 52-ої сесії восьмого демократичного скликання № 1361 - LII/2024 від 11.04.2024 р. Нижньовербізькою сільської ради. Також, даною комісією, вказаної дати було виявлено самовільно встановлені металічні межові знаки в кількості 14 шт. гр. ОСОБА_2 , які не дають можливості в проїзді вказаною дорогою (а.с. 34, Том № 1).

Згідно з копією Рішення № 1361 - LII/2024 від 11.04.2024 року про затвердження акту комісії Нижньовербізької сільської ради від 28.03.2024 року, затверджено акт комісії Нижньовербізької сільської ради від 28.03.2024 року, контроль за виконанням даного рішення покладено на голову постійної комісії з питань містобудування, будівництва, земельних відносин та охорони природи (а.с. 35, Том № 1).

Відповідно до копії Акту від 28 березня 2024 року, складеного в присутності позивачки та відповідачки, було встановлено межу в натурі частини дороги, яка передбачена Генеральним планом забудови села Спас, що має проходити з вул. Тиха до вул. Павлова, повз земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0255; :01:001:0254, та закріплено дерев?яними кілками в кількості 7 (сім) штук на відстані 6,00 м. від огорожі вищевказаних ділянок (а.с. 36, Том № 1).

Згідно копією листа Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області № 10696 від 03.07.2024 року, згідно з інформаційно-комунікаційною системою «Інформаційний портал Національної поліції України» в ІКС «ІПНП» (журналі єдиного обліку Коломийського РВП) зареєстровано 6 звернень з приводу вчинення неправомірних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а саме: 23.03.2024 (№3274), 28.03.2024 (№3493), 06.04.2024 (№3911), 09.04.2024 (№4039), 13.05.2024 (№5462) та 27.05.2024 (№6019). В результаті проведеної перевірки за матеріалами № 3274, 3493, 3911, 5462 та 6019 сформовані довідки. За матеріалами №4039 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000109 (а.с. 37, Том № 1).

Відповідно до копії Довідки за результатами проведення перевірки по матеріалах ЄО № 3274 від 23.03.2024 року від 04.04.2024 року, 23.03.2024 року близько 09.00 год. в АДРЕСА_3 , сусіди розпочали копати та зацементували півницю на яку у них немає документів, при цьому виходять на територію с. Спас де має бути дорога. Встановлено: 23.03.2024 року в Коломийський РВП ГУНІ з письмовою заявою звернулась ОСОБА_7 в який повідомила про те, що 23.03.2024 року близько 09.00 год. в АДРЕСА_3 , сусіди розпочали копати та зацементували півницю на яку у них немає документів, при цьому виходять на територію с. Спас де має бути дорога. Вжиті заходи: опитана ОСОБА_2 - пояснила, що 23.03.2024 року вона проводила реставрацію старої півниці, яка знаходиться на її земельній ділянці. Опитана дочка ОСОБА_8 пояснила, що з 07.12.2023 року та по теперішній час систематично виникають словесні конфлікти на рахунок поділу земельної ділянки та через проїзд до будинку сусідів. 23.03.2024 року вони проводили реставрацію півниці на приватизованій земельній ділянці. Юридична кваліфікація: ознак адміністративного та кримінального правопорушення не встановлено. Вбачаються цивільно-правові відносини. Також заявниці рекомендовано звернутись до Нижньовербізької сільської ради щодо виїзду на місце земельної комісія для перевірки дотримання норм при здійсненні будівельних робіт з реставрації півниці (а.с. 38, Том № 1).

Згідно з копією Довідки за результатами проведення перевірки по матеріалах ЄО № 3493 від 28.03.2024 року від 05.04.2024 року, 28.03:2024 року в Коломийський РВП ГУНП з письмовою заявою звернулась ОСОБА_7 в який повідомила про те, що 28.03.2024 року близько 12.10 год. сусідка ОСОБА_2 перебуваючи в АДРЕСА_1 , повитягувала межові знаки які відбила земельна комісія сільської ради. 03.04.2024 року під час розгляду заяви громадянка ОСОБА_2 , від надання письмового пояснення відмовилась, керуючись ст. 63 Конституції України. ОСОБА_5 повідомлено, що відносно неї складається протокол про адміністративне правопорушення за ст. 186 КУПАП «Самоуправство», одночасно роз?яснено її права відповідно до ст. 268 КУПАП та ст. 63 Конституції України. Факт відмови від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовано на нагрудну бодікамеру. Вжиті заходи: Відносно ОСОБА_5 , складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 186 КУпА «Самоуправство» серія ВАД 579374 від 03.04.2024 року. Матеріали адміністративної справи направлено на розгляд до адміністративної комісії Нижньовербізької сільської ради. Юридична кваліфікація: ознак правопорушення не встановлено. Вбачаються цивільно-правові відносини (а.с. 39, Том № 1).

Відповідно до копії Довідки за результатами проведення перевірки по матеріалах ЄО № 3911 від 06.04.2024 року від 15.04.2024 року, 06.04.2024 року в Коломийський РВП ГУНП з письмовою заявою звернулась ОСОБА_7 в який повідомила про те, що близько одного року тому сусідка ОСОБА_2 самовільно встановила металічні стовпці під огорожу, про що вона вже зверталась із заявою. 28.03.2024 року була комісія Нижньовербізької сільської ради, яка зафіксувала порушення, а саме що ОСОБА_2 самовільно встановила 14 металічних стовпців поза межами її земельної ділянки в с. Спас. Однак 06.04.2024 року вона продовжила встановлювати арматуру під огорожу, на зауваження не реагує. Вжиті заходи: Опитати по даному факту ОСОБА_5 не представилось можливим, оскільки вона відмовилась надавати пояснення керуючись ст. 63 Конституції України. Також встановлено, що 18.08.2023 року відносно дочки ОСОБА_2 p.н., складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 186 КУпАП, яка в с. Спас самовільно встановила металічні стовпці. Матеріали адміністративної справи направлено на розгляд до Нижньовербізької сільської ради. Юридична кваліфікація: Вбачаються цивільно-правові відносини, для вирішення яких заявнику рекомендовано звернутись до суду (а.с. 40, Том № 1).

Згідно з копією Довідки за результатами проведення перевірки по матеріалах ЄО № 5462 від 13.05.2024 року від 02.06.2024 року, ОСОБА_9 , повідомила про те, що через відеоспостереження бачить, як сусідка ОСОБА_10 самовільно розгортає шутер на приватній території, яка належить заявниці, чим завдає матеріальних збитків. Заявниця знаходиться у Тернопільській області, с. Жуків. Встановлено: Прибувши на місце події було встановлено, що заявниця на місці події відсутня. В телефонному режимі повідомила, що на даний час перебуває в Тернопільській області, с. Жуків та звернеться із письмовою заявою по даному факту до відділу поліції за теперішнім місцем перебування. Із гр. ОСОБА_11 , проведено профілактично роз`яснювальну бесіду щодо недопущення вчинення самоправства. Вжиті заходи: Заявниці надано роз`яснення щодо звернення із письмовою заявою. Проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду із учасниками події (а.с. 41, Том № 1).

Відповідно до копії Довідки за результатами проведення перевірки по матеріалах ЄО № 6019 від 27.05.2024 року від 13.06.2024 року, 13.05.2024 року близько 11.10 год. ОСОБА_7 , переглядаючи камери відеоспостереження виявила як в АДРЕСА_3 ОСОБА_6 , розгортає кам?яний щебінь про що повідомила на лінію 102. Під час опитування ОСОБА_1 пояснила, що переглядаючи камери відеоспостереження виявила як ОСОБА_6 самовільно розгортає кам?яний щебінь в АДРЕСА_3 на площі проїзної частини дороги, чим завдає заявниці матеріальної шкоди. Вжиті заходи: під час неодноразових виїзду за місцем проживання ОСОБА_6 брама до її господарства була зачинена, на телефонні дзвінки не відповідає. Опитати її по даному факту не представилось можливим. Юридична кваліфікація: Вбачаються цивільно-правові відносини, для вирішення яких заявнику рекомендовано звернутись до суду (а.с. 42, Том № 1).

Згідно з Висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 2-01 від 08.07.2025 року, Фактичний розмір під?їзної дороги не відповідає розміру передбаченого генеральним планом забудови села Спас Нижньовербізької сільської ради в частині АДРЕСА_2 , огороджений металевими стовпчиками. Для влаштування проїзду (проходу) до земельних ділянок ОСОБА_1 з кадастровими номерами :01:001:0255 та :01:001:0254, експертом підготовлено варіанти, що відповідають генеральному плану забудови села, додаток № l та додаток № 2. На час обстеження заїзд до земельних ділянок ОСОБА_1 з кадастровими номерами :01:001:0255; :01:001:0254 не придатний до використання за цільовим призначенням, оскільки не відповідає розмірам передбаченими генеральним планом, заблокований металевою огорожею. Заїзд - дорога заблокована металевою огорожею, і не може використовуватись за цільовим призначенням. Розміри та конфігурація наявного заїзду не дозволяє його використання згідно призначення (а.с. 206-219, Том № 1).

Відповідно до копії Свідоцтва про спадщину за законом № 107 від 05.03.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори, спадкоємцями майна ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рівних частинах є: його дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_13 , та дочка ОСОБА_4 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з житлового цегляного будинку, житловою площею 41,9 кв.м, зазначеного літерою «А», який знаходиться в АДРЕСА_1 , та наступних господарських будівель та споруд: гараж - «Б», стодола - «В», сараї «Д, Ж, 3», стайня «Г», вбиральня «К», , криниця «№», огорожа «№1», належного померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Спаської сільської Ради Коломийського району 15 січня 2002 року за № 53 та зареєстрованого в Коломийському МБТІ 15 січня 2002 року за № 373 в реєстрову книгу № 4 (а.с. 27, Том № 2).

Згідно з копією Витягу з Державного реєстру речових прав № 351158676 від 20.10.2023 року, власником житлового будинку житловою площею 41,9 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 , та господарських будівель та споруд: гараж - «Б», стодола - «В», сараї «Д, Ж, 3», стайня «Г», вбиральня «К», , криниця «№», огорожа «№1», є ОСОБА_4 , на праві спільної часткової власності, розмір частки 1/3 (а.с. 28, Том № 2).

Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав № 351157419 від 20.10.2023 року, власником житлового будинку житловою площею 41,9 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 , та господарських будівель та споруд: гараж - «Б», стодола - «В», сараї «Д, Ж, 3», стайня «Г», вбиральня «К», , криниця «№», огорожа «№1», є ОСОБА_13 , на праві спільної часткової власності, розмір частки 1/3 (а.с. 29, Том № 2).

Згідно з копією Витягу з Державного реєстру речових прав № 351152115 від 20.10.2023 року, власником житлового будинку житловою площею 41,9 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 , та господарських будівель та споруд: гараж - «Б», стодола - «В», сараї «Д, Ж, 3», стайня «Г», вбиральня «К», , криниця «№», огорожа «№1», є ОСОБА_2 , на праві спільної часткової власності, розмір частки 1/3 (а.с. 30, Том № 2).

ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

При розгляді цивільної справи, суд, керується положеннями статей 77-79 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу приписів статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом,моральна шкода відшкодовується грошовими коштами,іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч.5 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

V. Оцінка суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, предметом розгляду в даній справі є усунення перешкод в користуванні під`їзною дорогою шляхом знесення самовільно встановленої дороги, а також зобов`язання не створювати перешкоди у вільному користуванні дорогою та стягненні моральної шкоди.

Таким чином, належним відповідачем по справі повинна бути особа, яка самовільно встановила огорожу та чинить позивачці перешкоди у користуванні під`їздною дорогою.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, позивачкою не доведено жодним доказом, що саме ОСОБА_2 створила перешкоди, якими унеможливила заїзд, встановила огорожу, яка перешкоджає їй користуватись даною дорогою, що створює їй незручності.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_3 належить ОСОБА_4 , ОСОБА_13 та ОСОБА_2 в рівних частках, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав (а.с. 28-30, Том № 2).

Крім того, згідно з копією Довідки за результатами проведення перевірки по матеріалах ЄО № 5462 від 13.05.2024 року від 02.06.2024 року, ОСОБА_9 , повідомила про те, що через відеоспостереження бачить, як сусідка ОСОБА_10 самовільно розгортає шутер на приватній території, яка належить заявниці, чим завдає матеріальних збитків (а.с.41)

В довідці за результатами проведення перевірки по матеріалах ЄО № 6019 від 27.05.2024 року від 13.06.2024 року вказано, що ОСОБА_1 звернулася із заявою на неправомірні дії ОСОБА_14 , а саме- 13.05.2024 року близько 11.10 год. ОСОБА_7 , переглядаючи камери відеоспостереження виявила як в АДРЕСА_3 ОСОБА_6 , розгортає кам?яний щебінь про що повідомила на лінію 102.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить до висновку, що ОСОБА_2 не є єдиним належним відповідачем у даному випадку.

Тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі наведеного та ст.. ст.. 16, 23, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 152 ЗК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 83, 89, 141, 178, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського Апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 .

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Нижньовербізька сільська рада, , адреса: с. Нижній Вербіж, вул. Довбуша, 1, Коломийського району, Івано-Франківської області, 78218.

Суддя: Васильковський В. В.