УХВАЛА

30 березня 2026 року

м. Київ

справа № 757/11520/21-ц

провадження № 61-3233ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня

2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року

у справі за заявою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів, стягнення відсотків та трьох процентів річних,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року Акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів, стягнення відсотків та трьох процентів річних.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2025 року у задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення. Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2025 року залишено без змін.

11 березня 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд»

АТ КБ «ПриватБанк» подало касаційну скаргу, в якій просить ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року скасувати, прийняти нову постанову про задоволення заяви банка про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 25 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Тобто, у переліку ухвал суду першої інстанції, які підлягають касаційному оскарженню після їх перегляду в апеляційному порядку, що визначений пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, ухвали щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (пункт 25

частини першої статті 353 ЦПК України), відсутні.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в ухвалі

від 05 вересня 2019 року про закриття касаційного провадження у справі № 753/23412/17 (провадження № 61-44581сво18) дійшов висновку, що «відповідно до пункту 25 частини першої статті 353 ЦПК України ухвала суду щодо задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, може бути оскаржена в апеляційному порядку. Водночас стаття 389 ЦПК України містить норму, яка визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку. Тлумачення пункту 25 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що оскарження ухвал про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у касаційному порядку не передбачено».

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, оскільки АТ КБ «ПриватБанк» подало касаційну скаргу

на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року у справі за заявою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів, стягнення відсотків та трьох процентів річних відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник