Номер провадження: 22-ц/813/3921/26
Справа № 947/1448/25
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Лозко Ю.П., Карташова О.Ю.,

учасники справи:

позивач - Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу

за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси»,

на рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 червня 2025 року, ухвалене у складі судді Луняченка В. О.,

за позовом Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

В січні 2025 року Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення, в обґрунтування якої зазначило, що між Комунальним підприємством «Теплопостачання міста Одеси» та ОСОБА_1 укладено договір №7010 від 01.02.2019 року на постачання теплової енергії в нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг відповідач не здійснювала, внаслідок чого за період з жовтня 2022 по серпень 2024 утворилася заборгованість перед комунальним підприємством у розмірі 45 374,48 грн.

З урахуванням зазначеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» заборгованість у розмірі 45 374,48 грн, а також вирішити питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Київський районний суд м. Одеси рішенням від 24.06.2025 року позовні вимоги Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення з жовтня 2022 року по серпень 2024 року у розмірі 45 374,48 грн. залишив без задоволення.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із встановленого факту самостійного демонтування приладів, по яким у приміщення подається опалення та факт фіксації даного факту співробітниками позивача актом від 25.09.2012. Даний факт впливає на стягнення вартості нарахованої і поданої до відповідного вузла розподілу у квартиру, але фактично не отриманої споживачем послуги.

Судом встановлено, що у нежитловому приміщенні, площею 69,2 кв.м, яке розташовано у цокольному поверсі будинку АДРЕСА_1 наявний розрив, у зв`язку із чим на вхідних кранах були встановлені пломби. Також із заяв ОСОБА_1 від 03.04.2023 та 21.06.2023 вбачаються вимоги до КП «ТМО» про розірвання договору постачання теплової енергії, який не виконується внаслідок не постачання теплової енергії.

Суд прийшов до висновку, що шляхом складення відповідного Акту від 12.10.2022, співробітники КП «Теплопостачання міста Одеси» зафіксували факт відсутності у нежитловому приміщенні, яке використовується ОСОБА_1 , житлово-комунальних послуг у вигляді теплопостачання внаслідок фізичної неможливості потрапляння теплової енергії у вказане приміщення, а не надавши споживачу жодних відомостей про те, що вказаний Акт є неприйнятним, так як не відповідає порядку його складення, фактично надали очікувані сподівання, що вказана послуга у подальшому не буде нараховуватись як така, що надана.

Вказане стало підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення вартості житлово-комунальних послуг, які не отримувались споживачем за період з жовтня 2022 року по серпень 2024 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 24.06.2025 року по справі №947/1448/25 та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення задовольнити повністю, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач придбала та володіє нежитловим приміщенням у житловому будинку, відповідно має сплачувати за теплопостачання не тільки свого окремого приміщення, але й житлового будинку в цілому. Скаржник наголошує, що він постачає теплову енергію на межу балансової приналежності магістральних і внутрішньобудинкових мереж, а також не несе відповідальність за розподіл теплової енергії по внутрішньобудинковим мережам житлового будинку, а тим більше між його окремим приміщеннями. Внутрішньобудинкова система опалення, на якій сталася аварійна ситуація, не є власністю КП «ТМО» та відповідно не є предметом відповідальності скаржника в розумінні ст. 322 ЦК України, адже саме відповідач зобов`язана утримувати майно, у тому числі систему теплопостачання його приміщення у належному стані. Будинок відповідача знаходиться на балансі ОСББ «Маршала Жукова 65», яке є виконавцем послуг з утримання будинків та споруд, прибудинкових територій, в тому числі внутрішньобудинкових мереж водо-, теплопостачання та водовідведення, несе відповідальність за стан внутрішньобудинкових мереж будинку.

ОСОБА_1 та суд першої інстанції посилається на акт обстеження та опломбування від 12.10.2022, підписаний сторонами договору та судового спору, представником ОСББ «Маршала Жукова 65», проте відповідач не згадує про підписаний того ж дня тими самими особами акт-припис із зобов`язанням відновити після аварійної ситуації систему централізованого опалення та фіксацією порушення власником нежитлового приміщення ОСОБА_1 Правил надання послуг з постачання теплової енергії в частині порядку відключення від системи централізованого опалення. В цьому ж акті ОСОБА_1 був повідомлений порядок відключення, а в подальшому докладно доведений, проте законний порядок відключення ОСОБА_1 проігнорувала.

КП «ТМО» свої зобов`язання щодо теплопостачання вказаного будинку виконало в повному обсязі, таким чином законних підстав для відмови в оплаті вартості теплопостачання немає.

Договірна умова про відключення теплових мереж від системи теплопостачання своїми силами у разі відмови від теплопостачання передбачає отримання саме позивачем дозволу від органу, уповноваженого приймати таке рішення в даному випадку від постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води Київської державної районної адміністрації міста Одеси. При відключенні від мереж централізованого опалення без дотримання вказаного вище порядку відключення дії споживача вважаються самовільними, протиправними та не надають підстав для припинення його обов`язку по сплаті за теплопостачання.

Також приміщення відповідача розташоване в багатоквартирному будинку, а тому теплова енергія постачається не безпосередньо відповідачу, а в будинок в якому розташоване її нежитлове приміщення. Отже, відповідач зобов`язана брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку, зокрема за опалення місць загального користування, відшкодовувати вартість обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення, вносити абонентську плату.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.07.2025 року відкрито провадження у справі та ОСОБА_1 роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

Копію ухвали про відкриття провадження Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» отримало 23.07.2025 року о 19:41:15 в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Копію ухвали про відкриття провадження представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Салманова Фатіма Акберівна отримала 26.09.2025 року о 17:54:38 в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Стороною відповідача подано відзиву на апеляційну скаргу, згідно якого просить апеляційну скаргу Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» залишити без задоволення з огляду на законність рішення суду першої інстанції. Так, між сторонами укладено договір №7010 від 01.02.2019 про надання послуг на постачання теплової енергії в нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . 28.09.2022 за вказаною адресою трапилася аварійна ситуація протічка в трубі подачі теплової енергії, у зв`язку з чим подача теплової енергії була відключена шляхом видимого розриву труби, на кінцях якої встановлено крани. 28.09.2022 відповідач звернулася до КП «ТМО» з проханням прислати представника для опломбування кранів на кінцях видимого розриву труби в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 . 12.10.2022 представником КП «ТМО» було опломбовано крани на трубі в кінцях видимого розриву та складно акт обстеження та опломбування, тобто з 12.10.2022 постачання теплової енергії до приміщення фактично не здійснюється. Незважаючи на вказане, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за опалення у розмірі 45 374,48 грн.

Відповідач також наголошує, що приміщення за вказаною адресою стоїть порожнє, не працює, оскільки 10.10.2023 ФОП ОСОБА_2 був закритий. Незважаючи на припинення діяльності та відсутність постачання теплової енергії у нежитлове приміщення КП «ТМО» досі не розірвало договір №7010 від 01.02.2019 та продовжує нарахування за постачання теплової енергії.

Наголошує, що позивач неправильно застосовує тарифи та здійснює недостовірні нарахування за фактично відпущену теплову енергію споживачу. Згідно укладеного договору споживач зобов`язується оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором. Однак КП «ТМО» порушує договір в цій частині, адже немає можливості постачати споживачу теплову енергію у нежитлове приміщення через аварію, що сталася 28.09.2022, після чого крани на трубі в кінцях видимого розриву було опломбовано.

ОСОБА_1 неодноразово зверталася до позивача з вимогою розірвання договору, який не виконується внаслідок не постачання теплової енергії. Відповідач прийшла до висновку, що шляхом складення відповідного Акту від 12.10.2022, співробітники КП «Теплопостачання міста Одеси» зафіксували факт відсутності у нежитловому приміщенні, яке використовується ОСОБА_1 , житлово-комунальних послуг у вигляді теплопостачання внаслідок фізичної неможливості потрапляння теплової енергії у вказане приміщення, а не надавши їй жодних відомостей про те, що вказаний Акт є неприйнятним, так як не відповідає порядку його складення, фактично надали очікувані сподівання, що вказана послуга у подальшому не буде нараховуватись як така, що надана.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості у розмірі 45374,48 грн, тобто ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 х 30 = 90840 грн), тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із встановленого факту самостійного демонтування приладів, по яким у квартиру подається опалення та факт фіксації даного факту співробітниками позивача актом від 25.09.2012. Даний факт впливає на стягнення вартості нарахованої і поданої до відповідного вузла розподілу у квартиру, але фактично не отриманої споживачем послуги. У нежитловому приміщенні, площею 69,2 кв.м, яке розташовано у цокольному поверсі будинку АДРЕСА_1 наявний розрив, у зв`язку із чим на вхідних кранах були встановлені пломби. Також із заяв ОСОБА_1 від 03.04.2023 та 21.06.2023 вбачаються вимоги до КП «ТМО» про розірвання договору постачання теплової енергії, який не виконується внаслідок не постачання теплової енергії. Суд прийшов до висновку, що шляхом складення відповідного Акту від 12.10.2022, співробітники КП «Теплопостачання міста Одеси» зафіксували факт відсутності у нежитловому приміщенні, яке використовується ОСОБА_1 , житлово-комунальних послуг у вигляді теплопостачання внаслідок фізичної неможливості потрапляння теплової енергії у вказане приміщення, а не надавши споживачу жодних відомостей про те, що вказаний Акт є неприйнятним, так як не відповідає порядку його складення, фактично надали очікувані сподівання, що вказана послуга у подальшому не буде нараховуватись як така, що надана.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» Закону України «Про теплопостачання».

Відповідно до п. 6, 13 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (п. 5 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно із частиною першою статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово- комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово- комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений статтею 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, положення ст. 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно заяви, адресованої начальнику служби теплопостачання КП «ТМО» від 31.01.2019, ОСОБА_1 просить укласти договір на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

01.02.2019 Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» та ОСОБА_1 уклали договір №7010 на постачання теплової енергії, за умовами якого теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобов`язується оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором.

Теплова енергія постачається споживачу у нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (площа 69,2 кв.м.) на опалення в обсягах згідно додатку 1 до цього договору (п. 2.1. вказаного договору).

Свідоцтвом про право власності на нежилі приміщення від 17.07.2003 підтверджено право власності ОСОБА_1 на нежилі приміщення, загальною площею 69,2 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана інформація відображена також у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №120161832 від 10.04.2018.

Згідно п. 5.1 договору, межа балансової та експлуатаційної відповідальності сторін: система опалення приміщення єдина з системою опалення житлового приміщення та приєднана до внутрішньобудинкових стояків і не може бути змінена в односторонньому порядку.

Пунктом 10.2 укладеного сторонами договору визначено, що договір припиняє свою дію у випадках: взаємної згоди сторін про його припинення, прийняття рішення господарським судом, ліквідації будь-якої із сторін.

При цьому, припинення дії договору не звільняє споживача від обов`язку повної сплати спожитої теплової енергії (п. 10.3).

Припинення дії чи змінення умов договору, пов`язане з відмовою споживача від послуг теплопостачання, здійснюється у відповідності до Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Мінбуду України від 22.11.2005 №4 (зі змінами, внесеними наказом Мінжитлокомунгоспа від 06.11.2007 №169). Підставою для розірвання договору у даному випадку є акт міжвідомчої комісії з питань відключення від систем теплопостачання (п. 10.5 договору).

Як вбачається із заяви, адресованої директору КП «ТМО» від 29.09.2022, ОСОБА_1 повідомляє, що у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з течею вхід та вихід подачі тепла у приміщенні відключений шляхом видимого розриву, просить прислати представника для опломбування кранів на кінцях розриву.

Згідно Акту від 12.10.2022, підписаного ФОП Юрміною Є. І., представниками ОСББ «Маршала Жукова, 65» та КП «Теплопостачання міста Одеси», при обстеженні приміщення, площею 69,2 кв.м, розташованого на цокольному поверсі за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, буд. 65, на вводі подаючої та зворотної труби центрального опалення мається видимий розрив, установлено пломби на кранах №1, 2.

03.04.2023 ОСОБА_1 звернулася до КП «Теплопостачання міста Одеси» із заявою, в якій повідомила, що рахунки за січень та лютий 2023 некоректні, оскільки послуга по доставці теплової енергії не надавалась.

21.06.2023 ОСОБА_1 звернулася до КП «Теплопостачання міста Одеси» із заявою, в якій просить розірвати договір №7010 від 01.02.2019 через недовіру до КП «ТМО» за недостовірно виставлені рахунки за опалення сезону 2022-2023 років, так як теплова енергія в приміщення не поставлялась, про що свідчить акт від 12.10.2022, установлені пломби на кранах розриву входу та виходу знаходяться в цілісності. Друга причина розірвання договору надмірно висока вартість теплової енергії і не рентабельність та неможливість її придбання за такими цінами.

На вищевказані звернення КП «Теплопостачання міста Одеси» надавались відповіді, в яких зазаначалося, що процедура відключення власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) урегульована Порядком відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 №169 (листи за вих. №13.07-10-2698 від 19.10.2022, вих. №01-21.01/1711 від 31.03.2023).

Опалення - це підтримка в закритому приміщенні температури, що нормується й необхідне для нормальної життєдіяльності людини, ведення технологічних процесів і інших цілей й має важливе значення для запобігання відволоженню, промерзанню, викривлення будівельних конструкцій.

Центральне опалення - послуга, яка передбачає подачу теплової енергії до кожної квартири для забезпечення опалення приміщень.

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено основні обов`язки споживача теплової енергії, зокрема своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно зі статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісяця здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача сплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 7 ч. 5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг; плати за абонентське обслуговування.

Відповідно до п.32 «Правил надання послуг з постачання теплової енергії», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (далі - Правила), плата, за послуги розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду) та умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Статтею 13 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належать, зокрема встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством;

Загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення (Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358).

Звертаючись до суду позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за теплову енергію у розмірі 45374,48 грн за період з жовтня 2022 року по серпень 2024 року. На підтвердження суми заборгованості позивачем надано рахунки фактури за постачання теплової енергії, розрахунок заборгованості за період жовтень 2022 рік по серпень 2024 року стосовно абонента ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.01.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали. Одночасно з надсиланням відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановлено позивачеві строк для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи пять днів з дня отримання відзиву.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції надавались письмові пояснення, які за змістом є відзивом на позовну заяву, разом із доказами, які надійшли до суду 04.03.2025 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду, а саме: лист на ім`я директора КП «ТМО» від 29.09.2022 року; Акт від 12.10.2022 року, підписаний ФОП Юрміною Є. І., представниками ОСББ «Маршала Жукова, 65» та КП «Теплопостачання міста Одеси»; лист на ім`я директора КП «ТМО» від 03.04.2022 року; акт звіряння розрахунків № 7010 від 05.05.2023 року; лист на ім`я директора КП «ТМО» від 21.06.2023 року.

Проте вказані пояснення разом із доказами відповідачем не направлялись у встановленому ЦПК України порядку позивачу.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що у матеріалах справи, що містяться у документах в Електронному суді зазначені лише чотири документи фіксація автоматизованого розподілу справ, ухвала суду про відкриття провадження у справі, рішення суду, рішення (вступна та резолютивна), надавши скріншоти. У зв`язку з відсутність відзиву на позовну заяву в Електронному Суді, позивач був позбавлений можливості із ним ознайомитимся та надати відповідь на відзив.

За змістом частини п`ятої статті 13 ЦПК України на суд покладені обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, а саме суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)).

З метою з`ясування обставин справи, враховуючи, що судом першої інстанції долучено до матеріалів письмові пояснення, які за змістом є відзивом на позовну заяву, разом із документами, поданими із порушенням вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, що позбавило позивача надати відповідь на відзив у встановлений в ухвалі суду від 24.01.2025 року строк та докази на спростування обставин зазаначених відповідачем, то колегія суддів вважає за доцільне долучити до матеріалів справи надані позивачем копію акту-предписання від 12.10.2022 року, лист КП Теплопостачання міста Одеса від 19.10.2022 року за № 13.07-10-2698.

Як зазначалося вище, Актом від 12.10.2022 року, складеним комісією у складі ФОП Юрміною Є. І., представниками ОСББ «Маршала Жукова, 65» та КП «Теплопостачання міста Одеси», при обстеженні приміщення, площею 69,2 кв.м, розташованого на цокольному поверсі за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, буд. 65, на вводі подаючої та зворотної труби центрального опалення мається видимий розрив, установлено пломби на кранах №1, 2.

Згідно Акту-предписання від 12.10.2022 року складеного комісією у складі представників КП «Теплопостачання міста Одеси», ОСББ «Маршала Жукова, 65» при обстеженні приміщення, площею 69,2 кв.м, розташованого на цокольному поверсі за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, буд. 65, встановлено, що власником приміщення виконані роботи по відключенню приборів опалення. Відключення виконане шляхом видимого розрива, опалення здійснюється електроприборами. Власником приміщення порушені вимоги п. 25 Правил надання послуг централізованого опалення, постачення холодної та гарячої води. Балансоутримувачу житлового будинку предписано застосувати заходи по відновленню проектної схеми централізованого опалення, гарячого водопостачання житлового будинку в міжопалювальний період. З питань відключення власнику нежитлового приміщення необхідно звернутися до комісії при органі місцевого самоврядування.

Акту-предписання від 12.10.2022 року отмано ОСОБА_1 , про що свідчить її підпис.

Листом від 19.10.2022 року за № 13.07-10-2698 КП Теплопостачання міста Одеса повідомляло ОСОБА_1 на її звернення від 29.09.2022 року про те, що процедуру відключення власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків від мереж централізованого опалення (теплопостачання) урегульовано Порядком відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 року № 169.

Посилання відповідача ОСОБА_1 про її очікувані сподівання, що вказана послуга у подальшому не буде нараховуватись через фізичну неможливість потрапляння теплової енергії у приміщення, належне їй на праві приватної власності, а також неодноразові звернення до позивача з питань відключення від центрального опалення не можуть бути взяті до уваги колегією суддів з огляду на наступне.

Порядок відключення від мереж центрального опалення визначений у наказі Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року №169 «Про затвердження Порядку відключення споживачів від мереж (систем) центрального опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води» (далі - Наказ).

У пункті 4 розділу 1 Наказу визначено, що орган місцевого самоврядування створює своїм рішенням та затверджує склад постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.

У пункті 3 розділу 3 Наказу зазначено, що для відокремлення (відключення) від централізованого опалення та систем постачання гарячої води власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (Опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення.

Пунктом 13 розділу 3 Наказу передбачено, що після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від централізованого опалення та систем постачання гарячої води складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення).

Отже, вищевказаним Наказом визначена певна процедура відокремлення (відключення), якої відповідач ОСОБА_1 не дотрималася.

Про процедуру відключення нежитлового приміщення площею 69,2 кв.м, розташованого на цокольному поверсі за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, буд. 65, від мереж (системи) централізованого опалення, відповідачу ОСОБА_1 роз`яснювалося КП Теплопостачання міста Одеса у листі від 19.10.2022 року за № 13.07-10-2698.

Більш того, у самому договорі №7010 на постачання теплової енергії від 01.02.2019, укладеному сторонами - Комунальним підприємством «Теплопостачання міста Одеси» та ОСОБА_1 , а саме п. 10.5 договору вказано, що припинення дії чи змінення умов договору, пов`язане з відмовою споживача від послуг теплопостачання, здійснюється у відповідності до Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Мінбуду України від 22.11.2005 №4 (зі змінами, внесеними наказом Мінжитлокомунгоспа від 06.11.2007 №169). Підставою для розірвання договору у даному випадку є акт міжвідомчої комісії з питань відключення від систем теплопостачання.

Матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про відключення належного їй на праві приватної власності об`єкту нерухомості від мережі теплопостачання, акт постійно діючої міжвідомчої комісії про відключення квартири відповідача від мереж централізованого теплопостачання у матеріалах справи відсутній.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку про те, що позов задоволенню не підлягає, адже відповідач взяті на себе зобов`язання зі сплати за спожиті житлово-комунальні послуги належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість перед позивачем за надані ним послуги з постачання теплової енергії за період з жовтня 2022 року по серпень 2024 року, яка відповідно до розрахунку, наданого позивачем, становить 45 374,48 грн. Відповідачем належними доказами розрахунки позивача не спростовано, інші розрахунки не надано.

При існуючих фактичних договірних відносинах щодо постачання у належне відповідачу нежитлове приміщення теплової енергії, відповідач самовільно здійснив відключення від мережі централізованого опалення, колегія суддів, зважаючи на викладені норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, не погоджується з висновком суду першої інстанції, та вважає заявлені позивачем вимоги обґрунтованими. Позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення. Самовільне відключення відповідача від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 червня 2025 року слід скасувати та ухвалити нове судове рішення. Позов Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» заборгованість за опалення з жовтня 2022 року по серпень 2024 року у розмірі 45 374,48 грн.

Щодо судових витрат

В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 3 028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 20 від 18.12.2024 року.

При поданні апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір в сумі 4 542,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1466 від 15.07.2025 року.

Отже, з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 7 570,00 грн. (3 028,00 грн. + 4 542,00 грн.).

Керуючись ст.ст. 141, 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 червня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» () заборгованість за опалення у розмірі 45 374,48 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» () судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 7 570,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

О.Ю. Карташов