Справа № 459/672/26
Провадження № 2/459/268/2026
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 березня 2026 року суддя Шептицького міського суду Львівської області Мельникович М. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами.

Ухвалою суду від 09.03.2026 позовну заяву було залишено без руху, надано час для усунення недоліків.

На виконання ухвали суду від 20.03.2026 представником позивачки було частково усунено виявлені недоліки, проте не в повному обсязі, у зв`язку із чим суддя вважає, що позовну заяву слід повторно залишити без руху, зважаючи на наступне.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Загальні правила підсудності судам України цивільних справ з іноземним елементом визначені у ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, зокрема, якщо на території України відповідач має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме майно чи нерухоме майно, на яке можна покласти стягнення, або знаходиться філія або представництво юридичної особи - відповідача.

Відповідно до п. п. 4, 5, 12 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" декларування місця проживання особи - повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади; житло - житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, в якому особа постійно або тимчасово проживає; реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 4 зазначеного Закону особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування). Громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його. Іноземець чи особа без громадянства, які отримали довідку про звернення за захистом в Україні, можуть зареєструвати місце свого перебування в Україні (ч. 1 ст. 5 Закону).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідач є громадянином Азербайджанської республіки Нахічевань (що встановлено із копії свідоцтва про шлюб). Представник позивачки зазначив, що у 2018 році відповідач виїхав до Азербайджану та з цього часу позивачка втратила з ним зв`язок. Місце проживання відповідача за кордоном позивачці невідоме. Відповідач не має та ніколи не мав в Україні жодного нерухомого майна та офіційного місця роботи.

Також представник позивачки зазначив, що звертається до суду з даним позовом саме за правилами територіальної підсудності - за останнім відомим місцем проживання відповідача ( АДРЕСА_1 ) (за ч. 9 ст. 28 ЦПК України). Проте, жодних доказів на підтвердження останнього відомого місця проживання відповідача до позовної заяви не долучив.

Із довідки Виконавчого комітету Шептицької міської ради №558 від 27.02.2026 встановлено, що відомості про реєстрацію місця проживання відповідача відсутні.

Із свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що шлюб був укладений Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Суд погоджується з доводами представника позивачки про те, що спірні правовідносини підлягають розгляду судами України, оскільки шлюб укладений в Україні. Водночас, вирішення питання про відкриття провадження у справі неможливе без встановлення належної територіальної підсудності, тобто визначення конкретного суду України, уповноваженого розглядати даний спір.

Норми ст. 29 ЦПК України (на що звертає увагу представник позивача) у даному випадку не можуть бути застосовані, оскільки регулюють правила визначення підсудності справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України. У даній справі представник позивачки у позовній заяви та уточненнях до неї в одному місці зазначає, що позивачка продовжує постійно проживати в Україні, а в іншому що вона на даний час постійно перебуває за межами України, проте доказів цього до матеріалів позову не долучає.

Підстав для відкриття провадження за ч. 2 ст. 28 ЦПК України також немає, оскільки відсутні докази, що у позивача на утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо вона не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

За наведених обставин, стороні позивача необхідно надати докази на підтвердження останнього відомого місця проживання відповідача в Україні, що є обов`язковою обставиною для визначення підсудності даного спору, а також за необхідності надати інші підтверджуючі документи, про які зазначено вище.

Враховуючи те, що дана позовна заява подана позивачем без додержання вимог, викладених в ст. ст. 175, 177 ЦПК України, то відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України вона підлягає залишенню без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. ст.175-178,185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу (його представнику) строк 10 (десять) днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі якщо недоліки не будуть усунені у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу (його представнику).

Копію ухвали направити позивачу (його представнику).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Мельникович