Справа № 703/1634/26
УХВАЛА

26 березня 2026 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Крива Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідача ОСОБА_1 про відвід суді ОСОБА_2 від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -

встановила:

В провадженні судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Проценко А.М. перебуває цивільна справа № 703/1634/26, 2/703/1580/26 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

23 березня 2026 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Вольвака О.М. про відвід судді Проценко А.М. від розгляду даної справи.

Заява мотивована тим, що відповідно до звіту про автоматизований розподіл судових справ між суддями від 19.03.2026 визначено суддю Проценко А.М., в той же час з авторозподілу було виключено суддю Волосовського В.В., у зв`язку з тим, що він перебував у нарадчій кімнаті. Однак, відповідно до п. 3.3. Засад використання автоматизованої системи документообігу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області не передбачено виключення суддів з авторозподілу справ у зв`язку із перебуванням їх у нарадчій кімнаті, оскільки перебування в нарадчій кімнаті не виключає суддю з авторозподілу справ, які не є невідкладними, перебування судді в нарадчій кімнаті обумовлює лише неможливість винесення ним рішень по справах. Вказані обставини, на переконання заявника, свідчать про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Проценко А.М.

Вирішуючи заяву про відвід судді Проценко А.М. від розгляду даної справи, суд приходить до наступного висновку.

Суд розглядає заяву про відвід в межах викладених в ній доводів, у даному випадку відсутні необхідність уточнення обставин, які висвітлені у заявах про відвід.

Так, статтею 36 ЦПК України передбачений перелік підстав для відводу (самовідводу) судді. Згідно з положеннями ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Цивільний процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, однак зазначає, що відвід повинен бути вмотивованим.

Тобто, відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватись на певних конкретних доказах. Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Суд також зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (статті 126, 129 Конституції України). Відтак, незгода учасника справи з процесуальними рішеннями судді може бути реалізована шляхом оскарження їх у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, а саме, поданням апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду.

Суд зазначає, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини зазначає, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність.

Таким чином, учаснику справи необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Жодних належних та допустимих доказів наявності обставин, які б свідчили про упередженість та необ`єктивність судді при здійснені правосуддя в розумінні ст. 36 ЦПК України в ході розгляду даної заяви про відвід не встановлено.

Крім того, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

Дослідивши обставини, зазначені в заяві про відвід, суд доходить висновку, що вказана заява не містить підстав, зазначених у ст. 36 ЦПК України, та в ній викладені припущення щодо порушення норм права головуючим по справі.

Відтак, оцінивши доводи заяви суд не вбачає ані об`єктивних, ані суб`єктивних обставин, які викликають сумніви в неупередженості або безсторонності (об`єктивності) судді.

З огляду на викладене, суд вважає, що заявником не зазначені та не доведені обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Проценко А.М. при розгляді вищевказаної справи.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 41, 260 ЦПК України,

постановила:

У задоволенні заяви представника відповідача Вольвака О.М. про відвід суді Проценко А.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Крива