Справа № 736/554/26
Номер провадження 2-о/736/40/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Пархомчук Т.В.,

за участі секретаря Крапивної Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківка у приміщенні суду в порядку окремого провадження, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за заявою Грігат, прізвище при народженні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа: Солом`янський відділ ДРАЦС у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

Заявники звернулись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що Грігат, прізвище при народженні ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є громадянами Федеративної Республіки Німеччина та перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.09.2022. В результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилася дитина, хлопчик ОСОБА_5 . Дитина була народжена сурогатною матір`ю - громадянкою України ОСОБА_6 .

Заявники посилаються на те, що звернення з даною заявою до суду обумовлене спеціальним для Федеративної Республіки Німеччина порядком реєстрації батьківства щодо дітей, народжених шляхом сурогатного материнства за кордоном. Відмова органів ФРН у визнанні факту реєстрації заявників батьками дитини порушує їх права та права дитини, оскільки зі статусом батьків пов`язані всі їх права та обов`язки щодо дитини, зокрема матеріального забезпечення та піклування, які вона набула згідно законодавства України. Заявники просять встановити юридичний факт, що громадянка Федеративної Республіки ОСОБА_7 , прізвище при народженні ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та громадянин Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_3 є відповідно матір`ю та батьком дитини,хлопчика на ім`я ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Київ, про що 24.02.2026 року складено відповідний актовий запис №407.

Заявники та їх представник у судове засідання не з`явились, надали відповідні заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують.

Представник заінтересованої особи Печерського відділу ДРАЦС у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи.

Дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав та міркувань.

Грігат, прізвище при народженні ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є громадянами Федеративної Республіки Німеччина (далі - ФРН) та перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.09.2022, що підтверджується копією належним чином завіреного свідоцтва про шлюб, актовий запис про шлюб № Е 46/2022, виданого містом Нюмбрехт від 17.11.2025.

В результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилася дитина, хлопчик ОСОБА_5 . Актовий запис про народження дитини: 407, дата складання: ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , виданого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 24 лютого 2026 року.

Дитина була народжена сурогатною матір`ю - громадянкою України Фоміною ОСОБА_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до вимог Наказу МОЗ України № 787 від 09.09.2013 р. «Про затвердження Порядку застосування допоміжних репродуктивних технологій в Україні», а реєстрація факту народження дитини була здійснена згідно з п. 11 глави 1 розділу III Наказу Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000 р.

Також, повним витягом з реєстру (№ витягу: 44, дата формування: 24.02.2026) підтверджується, що підставою для запису ОСОБА_9 та ОСОБА_3 батьками дитини стала довідка про генетичну спорідненість батьків (матері чи батька) з плодом, видана Медичним центром «Айвімед», та заява сурогатної матері ОСОБА_6 від 23.02.2026 про надання згоди на запис батьками дитини, хлопчика на ім`я ОСОБА_5 , його генетичних батьків: громадянина ФРН ОСОБА_3 та громадянку ФРН Грігат, прізвище при народженні ОСОБА_1 , Анну-Лізу, засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Франчук І.А. (зареєстровано в реєстрі за № 360).

ОСОБА_6 , громадянка України, яка надала послуги сурогатного материнства та народила дитину, склала свою письмову згоду, належним чином засвідчену 23.02.2026 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Франчук І.А. (зареєстровано в реєстрі за № 360). Цією згодою вона підтвердила що батьками народженої нею 20.02.2026 дитини: хлопчика на ім`я ОСОБА_10 (медичний висновок № 1234-КЕ8С-7В2Р-А9КМ, виданий 20.02.2026 Комунальним некомерційним підприємством «Перинатальний центр м. Києва» Виконавчого органу Київської міської ради(Київської міської державної адміністрації), яка була зачата в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства, є подружжя: батько - громадянин ФРН ОСОБА_3 , мати - громадянка ФРН Грігат, прізвище при народженні ОСОБА_1 , ОСОБА_4 . Громадянин ФРН ОСОБА_3 та громадянка ОСОБА_11 є генетичними батьками дитини.

У ст. 281 Сімейного кодексу України встановлено, що визнання батьківства в Україні незалежно від громадянства батьків і дітей та місця їхнього проживання провадиться за законом України.

Згідно із п. 6.9 Порядку застосування допоміжних репродуктивних технологій в Україні, затвердженого наказом Міністерств охорони здоров`я України від 09 вересня 2013 року № 787, у разі народження дитини жінкою, якій в організм було перенесено ембріон людини, зачатий подружжям у результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, державна реєстрація народження дитини проводиться за заявою подружжя, яке дало згоду на таке перенесення. У цьому разі одночасно з документом, що підтверджує факт народження дитини цією жінкою, подається заява про її згоду на запис подружжя батьками дитини, справжність підпису на якій має бути нотаріально засвідчена, а також довідка про генетичну спорідненість батьків (матері чи батька) з плодом.

Оскільки факт народження дитини внаслідок застосування допоміжних репродуктивних технологій та записи в реєстрі актів цивільного стану ОСОБА_12 , прізвище при народженні ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 батьками дитини були вчинені відповідно до вимог законодавства України, зокрема ч. 2 ст. 123 Сімейного кодексу України, тому відсутні будь-які підстави ставити під сумнів факт родинних відносин між батьками і дитиною, а відповідно і правомірність такого актового запису.

Заявники посилаються на те, що звернення з даною заявою до суду обумовлене спеціальним для Федеративної Республіки Німеччина порядком реєстрації батьківства щодо дітей, народжених шляхом сурогатного материнства за кордоном.

Відповідно до ст. ст. 2, 3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держави - учасниці поважають та забезпечують всі права, передбачені цією Конституцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин.

Проте, правом Федеративної Республіки Німеччина, громадянами якої є подружжя, сурогатне материнство заборонене, і в якості матері відповідно до параграфу 1591 Цивільного кодексу ФРН визнається лише жінка, яка народила дитину (сурогатна матір).

Відповідно до ч.І § 108 Закону ФРН «Про порядок розгляду сімейних справ та справ добровільної підсудності» за винятком рішень у справах про шлюб, рішення, прийняті за кордоном, визнаються без особливого провадження.

Верховний суд ФРН у справі XII ZВ 320/17 від 20 березня 2019 р., предметом розгляду якої було питання запису матір`ю в ФРН саме особи, яка була вже записана такою у свідоцтві про народження в Україні відповідно до українського права, в своїй постанові зробив такий висновок: «Запис в українському реєстрі про народження, а також видане на його підставі свідоцтво про народження, не є рішенням, яке може бути визнаним в розумінні ч. 1 § 108 Закону про провадження у справах сім`ї та з питань добровільної підсудності».

Тобто невизнання факту реєстрації батьками дитини в Україні Верховним судом ФРН обґрунтовується тим, що така реєстрація підтверджується не рішенням суду, а рішенням українського органу реєстрації актів цивільного стану, яке не відповідає змісту ч. 1 § 108 Закону «Про порядок розгляду сімейних справ та справ добровільної підсудності».

Відмова органів ФРН у визнанні факту реєстрації заявників батьками дітей порушує їх права та права дітей, оскільки зі статусом батьків пов`язані всі їх права та обов`язки щодо дітей, зокрема матеріального забезпечення та піклування, які вони набули згідно законодавства України.

З урахуванням висновку, викладеного у рішенні Верховного федерального суду ФРН XII ZВ 320/17 від 20.03.2019, таке порушення прав заявників може бути усунуто шляхом встановлення факту родинних відносин в суді України за місцем народження дітей з винесенням відповідного судового рішення.

Рішення суду України про встановлення юридичного факту батьківства заявників щодо їхньої дитини є єдиним документом, який необхідний для оформлення батьківських прав на території ФРН, тому, у розумінні п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України, встановлення цього факту іншими засобами є неможливим з огляду на вищевказані джерела права.

Наявність такого рішення суду забезпечуватиме права заявників та зокрема матеріального забезпечення та піклування, а також права на повагу до сімейного життя, передбаченого статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» також випливає, що суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування з громадянами інших держав.

Вказані вище норми права ФРН та постанова Верховного суду ФРН були отримані з офіційних джерел, а саме сайтів міністерства юстиції ФРН та реєстру рішень Федерального Верховного суду ФРН, які є доступними джерелами права, український переклад яких посвідчений дипломованим перекладачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про міжнародне приватне право» особи, які беруть участь у справі, мають право подавати документи, що підтверджують зміст норм права іноземної держави, на які вони посилаються в обґрунтуванні своїх вимог або заперечень, іншим чином сприяти суду чи іншому органу у встановленні змісту цих норм.

Відповідно до ст. 4. Закону України «Про міжнародне приватне право» право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Статтею 65 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що встановлення та оскарження батьківства визначається особистим законом дитини на момент її народження. Відповідно до ст. 16 нього Закону особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Оскільки дитина ОСОБА_5 , був народжений в Україні, тому до правовідносин щодо встановлення факту родинних відносин заявників та народженої дитини застосовується право України.

У рішеннях від 26 червня 2014 року у справі «Меннессон проти Франції» скарга № 65192/11 та у справі «Лабассе проти Франції» скарга № 65941/11, Європейський суд з прав людини зазначив, що кожна країна має право заборонити сурогатне материнство на її території. Однак Суд також визначив, що заборона сурогатного материнства не може впливати на дітей, народжених у такий спосіб за кордоном. У цьому контексті Суд висловив позицію, що країни, де сурогатне материнство заборонене, повинні визнати родинний зв`язок між дітьми, народженими від сурогатної матері за кордоном, та їхніми біологічними батьками, інакше буде мати місце порушення прав дітей на повагу до приватного та сімейного життя, гарантованого ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до положень ст. 315 ППК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення цього факту безпосередньо породжує для заявників юридичні наслідки.

Вивчивши матеріли справи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підтверджується безпосередньо дослідженими доказами та підлягає задоволенню, так як даний факт має юридичне значення для заявників.

Судові витрати залишити за заявниками.

Керуючись статтями 293-294, 315, 319, 354 ЦПК України, статтями 123, 281 СК України суд

У Х В А Л И В:

Заяву Грігат, прізвище при народженні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа: Солом`янський відділ ДРАЦС у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту родинних відносин задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, що громадянка Федеративної Республіки ОСОБА_7 , прізвище при народженні ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та громадянин Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_3 є відповідно матір`ю та батьком дитини, хлопчика на ім`я ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Київ, про що 24.02.2026 складено відповідний актовий запис № 407.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27.03.2026.

Суддя Т.В.Пархомчук