Провадження №2/127/3865/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Березовської О. А.,

за участі секретаря судового засідання Схабовської І. М.,

позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

представника відповідача за зустрічним позовом Михніцького Г. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця в залі суду в режимі відеоконференцзв`язку в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою (зустрічною) ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» (надалі - АТ «СЕНС БАНК») про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває вище зазначена цивільна справа.

Від позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 до суду через систему «Електронний суд» надійшли: заява щодо вмотивування висновків протокольних ухвал від 27.02.2025, заяви про дотримання судом ч. 7 ст. 43 ЦПК України від 10.03.2026, заява щодо виправлення описок, які дискредитують судочинство від 11.03.2026, заява щодо порушення судом процесуальних строків від 12.03.2026, заява про необхідність дотримання судом Конституції від 13.03.2026, заява про обмеження повноважень представника за довіреністю від 26.03.2026, заява щодо визнання невчинення дій встановленими від 25.03.2026, заперечення на твердження адвоката Г. Ю. Михніцького ніби банк видавав кредит готівковими доларами від 25.03.2026, заперечення на невизнання головуючою причин підсанкційності АТ «СЕНС БАНКУ» від 25.03.2026.

Дослідивши зазначені заяви та заперечення суд зазначає таке.

Позивачем за зустрічним позовом до подання вище зазначених заяв та заперечень, в період перебування справи у провадженні судді Березовської О. А. з 31.10.2025, подавались у більшості своїй аналогічні за змістом заяви та заперечення: клопотання про повторне підготовче провадження від 02.11.2025, заперечення на ухвалу судді М. М. Сичука від 31.10.2025 щодо відводу, заперечення на ухвалу судді О. А. Березовської від 20.11.2025 від 08.12.2025, заперечення на ухвалу від 02.12.2025 щодо відеоконференції від 08.12.2025, заява щодо ухвали про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк від 20.01.2026, заперечення на зміну головуючим процесуального статусу сторін від 02.02.2026, заперечення на відміну головуючим установчого документу від 03.02.2026, заперечення на відкидання головуючим доказів підсанкційності АТ «СЕНС БАНКУ» від 04.02.2026, заява щодо розміщення судом документів в ЄСІТС від 06.02.2026, заява про внесення виправлень в протокольну ухвалу від 14.01.2026 від 12.02.2026, заява про відсутність документів в ЄСІТС від 23.02.2026, заява про відсутність договору правової допомоги від 24.02.2026, заява про застосування примусу до обов`язковості виконання ухвал від 12.04. та 26.11.2024, що набрали законної сили, від 25.02.2026, пояснення щодо змін предмету або підстав зустрічного позову від 26.02.2026, заперечення на відмову головуючого постановляти процесуальні рішення від 27.02.2026.

Всі вище зазначені заяви та заперечення містять незгоду з процесуальними рішеннями суду, подаються повторно після їх вирішення судом, зокрема, ухвалами, постановленими судом без оформлення окремого процесуального документа з занесенням до протоколу судового засідання, після надання роз`яснень судом за змістом заяв та заперечень в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 44 ЦПК).

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 44 ЦПК).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд, при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до частини першої, другої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Відповідно до принципу 2 Рекомендацій № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів цивільного судочинства, спрямованих на вдосконалення функціонування правосуддя, ухвалених Комітетом Міністрів Ради Європи на 367 засіданні заступників міністрів 28 лютого 1984 року, коли в ході судового провадження сторона поводиться недобросовісно і явно зловживає процедурою з очевидною метою затягти провадження, суд має бути наділений повноваженнями або невідкладно винести рішення по суті справи, або застосувати санкції, такі як накладення штрафу, відшкодування завданих збитків або позбавлення права на процесуальну дію; в особливих випадках суд має бути у змозі стягнути судові витрати з адвоката.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

За приписами пункту 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі № 36655/02 «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі № 30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

В цій справі вбачається, що вона перебуває в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області з 2016 року. Провадження у справі було відкрито за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «СЕНС БАНК»), яке звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту. 08.09.2016 ОСОБА_1 подав зустрічний позов до ПАТ «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору в частині надання позики в іноземній валюті. У подальшому первісна позовна заява була повернута позивачу, а позивач за зустрічним позовом, ОСОБА_1 , змінив предмет зустрічного позову та у подальшому подав позовну заяву в новій редакції. У справі двічі застосовувалась процедура врегулювання спору за участю судді із зупиненням провадження. За клопотанням позивача позов залишався без розгляду судом першої інстанції, але ухвала суду була скасована апеляційної інстанцією.

В період з 2016 до 2025 року справа перебувала в провадженні суддів Вінницького міського суду Вінницької області: Короля О. П., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Іщук Т.П., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 . Всім суддям позивачем за зустрічним позовом був заявлений відвід.

В 2025 році, після закриття підготовчого провадження, позивачем ОСОБА_1 було заявлено відводи суддям Вінницького міського суду Вінницької області Вохміновій О. С., Горбатюку В. В., Шаміній Ю. А., ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Суд вважає за необхідне зазначити, що судом неодноразово вирішувались подані позивачем заяви та клопотання у відповідності до вимог закону. Вище зазначені заяви містять некоректні висловлювання щодо суддів та судової системи загалом, є проявом очевидної неповаги до суду, яка висловлюється ОСОБА_1 і в судових засіданнях, не спрямовані на ефективний захист прав, свобод та інтересів позивача за зустрічним позовом.

Враховуючи нормативне регулювання цього питання національним та європейським законодавством, зважаючи на процесуальну поведінку позивача, який безпідставно подає багаточисельні заяви, клопотання та заперечення, чим перезавантажує роботу суду, не дає суду можливості розглянути та вирішити справу у встановлений законом строк, зловживає своїми процесуальними правами, що призводить до затягування судового процесу.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги розумні строки розгляду справ, суд розцінює подання позивачем неодноразово повторних заяв зловживанням процесуальними правами, а тому вважає, що повторні заяви слід залишити без розгляду.

Щодо клопотання позивача, викладеного в заяві щодо визнання невчинення дій встановленими від 25.03.2026, про витребування у АТ «СЕНС БАНК» справу по договору кредиту №050/35-793 від 10.07.2008 між ПАТ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 суд зазначає таке.

Згідно із ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Як вбачається з заяви, вона подана з пропуском встановленого законом строку та в ній відсутнє обґрунтування неможливості подання клопотання про витребування доказів у встановлений законом строк, тому суд доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Письмові заперечення на твердження адвоката Г. Ю. Михніцького ніби банк видавав кредит готівковими доларами від 25.03.2026, заперечення на невизнання головуючою причин підсанкційності АТ «СЕНС БАНКУ» від 25.03.2026, суд розцінює як письмові пояснення позивача у справі та приєднує їх до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 259 ЦПК України, ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом без оформлення окремого документа, зазначаються у протоколі судового засідання. Суд може оформити такі ухвали окремим документом після закінчення судового засідання.

Ухвала була постановлена судом в судовому засіданні 26.03.2026 без оформлення окремим процесуальним документом та зазначена у протоколі судового засідання, оформлена цим процесуальним документом.

Керуючись статтями 13, 43, 44, 84, 91-93, 120, 141, 209-210, 258, 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати зловживанням процесуальними правами подання позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 повторно:

- заяви щодо вмотивування висновків протокольних ухвал від 27.02.2025;

- заяви про дотримання судом ч. 7 ст. 43 ЦПК України від 10.03.2026;

- заяви щодо виправлення описок, які дискредитують судочинство від 11.03.2026;

- заяви щодо порушення судом процесуальних строків від 12.03.2026;

- заяви про необхідність дотримання судом Конституції від 13.03.2026;

- заяви про обмеження повноважень представника за довіреністю від 26.03.2026.

Повторні заяви позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

Відмовити у задоволенні клопотання позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про витребування у АТ «СЕНС БАНК» справи по договору кредиту №050/35-793 від 10.07.2008 між ПАТ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 .

Приєднати до матеріалів цивільної справи письмові заперечення на твердження адвоката Г. Ю. Михніцького ніби банк видавав кредит готівковими доларами від 25.03.2026, заперечення на невизнання головуючою причин підсанкційності АТ «СЕНС БАНКУ» від 25.03.2026, надані позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 як письмові пояснення позивача.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Олена БЕРЕЗОВСЬКА