У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2026 Справа №607/6681/26 Провадження №2/607/4221/2026

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М. при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ :

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна» звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 8000 гривень.

Відповідно до вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Згідно із частиною восьмою статті 187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

На підставі вказаної норми законодавства, судом здійснено запит та отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру № 2520913 від 27.03.2026, відповідно до якого зареєстроване місцем проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог частини першої статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Згідно із частиною шостою статті 28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Однак, в даному випадку позовна заява стосується стягнення з відповідача виплаченого страхового відшкодування та правила частини шостої статті 28 ЦПК України на зазначені правовідносини не розповсюджуються, виходячи з наступного.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.06.2025 року на перехресті вул. Чумацька та вул. Яблунева, 1 у м. Тернополі відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю Забезпеченого ТЗ MITSUBISHI НОМЕР_1 та ТЗ SKODA OCTAVIA НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Відповідач, своїми діями, вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.07.2025 року по справі №607/13022/25, за якою його визнано винним у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено Забезпечений ТЗ MITSUBISHI НОМЕР_1 .

Статтею 19 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон 3720-IX) в редакції Закону на дату ДТП перебачено умови прямого врегулювання страхового випадку. У рамках прямого врегулювання потерпілий в ДТП отримав можливість вибору страховика, що врегульовуватиме його страховий випадок. Скориставшись своїм правом на пряме врегулювання страхового випадку, власник пошкодженого Забезпеченого ТЗ звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА», з яким було укладено поліс №227752847.

16.07.2025р. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого ТЗ у розмірі 8 000,00 грн. що підтверджується платіжною інструкцією № 43060.

У відповідності до вимог Положення про пряме врегулювання страхових випадків, затвердженого радою МТСБУ, ПРАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» компенсувало ПАТ «НАСК «ОРАНТА» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 8 000,00 грн.

У зв`язку з самовільним залишенням відповідачем місця ДТП та його відмови від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, відповідач зобов`язаний компенсувати на користь Позивача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 8 000,00 грн.

Суд встановив, що дорожньо-транспортна пригода мала місце у м. Тернополі.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу, посилаючись на вимоги статті 1191 ЦК України, якою передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Тобто, між сторонами виник цивільно-правовий спір щодо відшкодування сплачених позивачем коштів в порядку регресу, оскільки шкода, завдана внаслідок ДТП, відшкодована потерпілому.

Положення статті 28 ЦПК України встановлюють правила альтернативної підсудності, тобто підсудності справи за вибором позивача. Частиною 6 вказаної статті визначено, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Однак, як вбачається з матеріалів справи спір не стосується самого місця дорожньо-транспортної пригоди, не є спором про відшкодування шкоди, а виник з приводу виплати відшкодування потерпілій особі, і позивач, який виконав обов`язок зі сплати таких грошових коштів, пред`явив вимогу до винної особи в порядку регресу про їх стягнення.

Спірні правовідносини виникли з приводу стягнення виплаченого відшкодування, а не заподіяння шкоди, тому правила альтернативної підсудності застосуванню не підлягають.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 752/22030/18, провадження № 61-11326св19 (у справі про стягнення виплаченого відшкодування в порядку регресу).

Отже, у цій справі суд застосовує правила загальної підсудності, встановлені статтею 27 ЦПК України, а саме - позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Суд встановив, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1 .

З довідника КАТОТГ, що перебуває в вільному електронному доступі, встановлено, що село Нове Село Тернопільського району Тернопільської області належить до Скориківської територіальної громади.

Відповідно до Переліку територіальних громад Тернопільської області, затвердженого Розпорядженням КМУ від 12.06.2020 № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області», Скориківська сільська територіальна громада ліквідованого Підволочиського району увійшла до складу Скориківської сільської територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» у Тернопільській області утворено Кременецький, Тернопільський та Чортківський райони. Водночас, ліквідовано райони, в тому числі, Підволочиський район Тернопільської області. Територія Скориківської сільської територіальної громади увійшла до складу Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно із п. 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 3 лютого 2026 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 40/2026 від 12.01.2026.

Зважаючи на те, що до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 № 807-IX с. Нове Село належало до Підволочиського району Тернопільської області, тобто в межах територіальної юрисдикції Підволочиського районного суду Тернопільської області, який на даний час продовжує здійснювати свої повноваження, а тому вважаю що даний спір підсудний Підволочиському районному суду Тернопільської області.

Відповідно до вимог частини дев`ятої статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

В силу вимог статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, про що постановляється ухвала (пункт 1 частини першої статті 31 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…) .

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (частина третя статті 31 ЦПК України).

За таких обставин, вважаю за необхідне передати цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу на розгляд до Підволочиського районного суду Тернопільської області.

Керуючись ст.ст. 27-28, 31-32, 187, 261, 353-354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, передати на розгляд до Підволочиського районного суду Тернопільської області.

Передати справу на розгляд іншого суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі у 15-денний строк з дня проголошення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

Головуючий суддя В. М. Позняк