УХВАЛА

16 березня 2026 року

м. Київ

справа № 522/23905/21

провадження № 61-2525ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ситнік О. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 27 січня 2026 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Консалт Сервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром-Строй ЛТД», Інженера з інвентаризації нерухомого майна товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Консалт Сервіс» Кравчука Валентина Івановича, треті особи: Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Одеської області Тиквенко Марина Олексіївна, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Одеської області Дишлева Тетяна Володимирівна, Міністерство оборони України, про визнання недійсним висновку, скасування рішення державного реєстратора, скасування договору купівлі-продажу квартири, та

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси

від 19 березня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 27 січня 2026 року, в якій просить їх скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вимоги щодо форми, змісту касаційної скарги та додатків до неї передбачено в статті 392 ЦПК України.

Відповідно до вимог 3 частини четвертої статті 392 ЦПК Українидо касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В касаційній скарзі заявникпосилається на те, що вінзвільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» якучасник бойових дій.

На підтвердження вказаного до матеріалів касаційної скарги надано копію посвідчення серії НОМЕР_1 від 29 червня 2023 року.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон) передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

У статті 22 цього Законупередбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Предметом спору у цій справі є вимоги про визнання недійсним висновку, скасування рішення державного реєстратора, скасування договору купівлі-продажу квартири. Рішення, висновки та договір, які просили скасувати позивачі у цій справі, датуються періодом 2018-2019 року, до отримання заявником у червні 2023 року посвідчення учасника бойових дій.

Водночас цей позов не стосується питань соціального і правового захисту

ОСОБА_1 як учасника бойових дій, а тому за відсутності інших підстав для звільнення від сплати судового збору, він не звільнений від сплати судового збору.

Позов не зачіпає обсяг соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином не стосується соціального і правового захисту ОСОБА_1 як ветерана війни.

Крім того, предмет спору у цій справі не пов`язаний із проходженням

ОСОБА_1 військової служби.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 хоч і має статус учасника бойових дій, однак не звільняється від сплати судового збору в справі на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Законуі такий збір він має сплатити на загальних підставах.

Вбачається, що заявником оскаржуються судові рішення, яким відмовлено в задоволенні 6 немайнових вимог та однієї майнової вимоги.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону ставка судового збору за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно допідпункту 8 пункту 1 частини другої статті 4 Закону судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить

200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на

2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 01 січня 2021 року становив 2 270,00 грн.

Особа, яка подала касаційну скаргу, має сплатити за подання касаційної скарги (за оскарження немайнових вимог) судовий збір в розмірі

10 896,00 грн (2 270,00 грн х 0,4 х 6 х 200 %).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Тому, керуючись вимогами підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону, розмір судового збору під час звернення із касаційною скаргою має обчислюватися з урахуванням вартості майна.

Особа, яка подала касаційну скаргу, не надала належних та допустимих доказів на підтвердження вартості спірного майна (квартири), також не повідомила, яка ціна позову, а із наданих до касаційної скарги матеріалів не можливо встановити вартість спірного нерухомого майна, тому заявнику необхідно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження вартості спірного нерухомого майна або повідомити ціну позову, і, відповідно, самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору.

Особа, яка подала касаційну скаргу, має сплатити за подання касаційної скарги за вимогу майнового характеру судовий збір за наступною формулою (А ? 1 % ? 200 % х 0,8), де А - це вартість квартири.

Судовий збір підлягає перерахуванню або внесенню за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів

бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення цих недоліків.

Суд роз`яснює, що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подачу касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 27 січня 2026 рокузалишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Ситнік