Справа № 129/3931/25
Провадження 2/127/72/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., секретаря Бабкіної К.В., розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Підготовче засідання, яке було призначено на 10.00 год. 12.02.2026 року, було відкладено у зв`язку із клопотанням представника позивача ОСОБА_1 адвоката Каракозян Г.А. (у зв`язку із пожежею); підготовче засідання було відкладено на 04.03.2026 року.

Підготовче засідання, яке було призначено на 10.00 год. 04.03.2026 року, було відкладено у зв`язку із клопотанням представника позивача ОСОБА_1 адвоката Каракозян Г.А. (у зв`язку із його плановою госпіталізацією); підготовче засідання було відкладено на 24.03.2026 року.

24.03.2026 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Каракозяном Г.А. було подано клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із участю адвоката в іншому судовому провадженні в іншому суді; при цьому, доказів такої участі представником надано не було.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

8 березня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 711/7486/19 (провадження № 61-10183св21) дійшов висновку щодо залишення позову без розгляду з підстав повторної неявки позивача у судове засідання.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України).

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, від 12 травня 2022 року у справі № 645/5856/13-ц).

Таким чином, у даному випадку існують усі підстави, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, для залишення позову без розгляду, а саме: сторона позивача належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи; неявка позивача у судове засідання є повторною (суцільно третьою); стороною позивача не подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача - вказаний наслідок настає незалежно від причини повторної неявки сторони позивача у судове засідання, яка може бути і поважною.

Отже, суд доходить до висновку, що позов слід залишити без розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 200, 257, 263 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення). Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У хвала набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Повний текст ухвали суду складений 30.03.2026 року.

Суддя