Справа № 373/112/26
Провадження № 2/373/686/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Опанасюка І.О.,

за участю:

секретаря судових засідань Бутович Я.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 373/112/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Виклад позовних вимог.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з вказаною заявою та просить стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за кредитним договором №73932929 в розмірі 15453 гривень 00 копійки. Також просить стягнути понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач вказав, що 15.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 був укладений Договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73932920, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язувався передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язувався повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту.

Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору.

Відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору.

27.03.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» уклали договір факторингу №27/03/25, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є належним кредитором та має право вимоги до відповідача.

Загальна заборгованість відповідача становить 15453,00 грн, з яких: 4500,00 грн заборгованість за основною сумую боргу; 1278,00 грн заборгованість за відсотками; 9000,00 гривень заборгованості за пенею та 675,00 гривень комісія за надання кредиту.

Рух справи в суді.

Ухвалою від 11.02.2026 відкрито провадження в даній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.

Поштове відправлення із копією ухвали суду, надіслане за зареєстрованим місцем проживання відповідача, повернулось без вручення з поштовою відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

12.03.2026 ухвалою Переяславського міськрайонного суду Київської області розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Судове засідання призначене на 08:10 год. 27.03.2026

В судове засідання представник позивача не з`явився, просить справу розглядати без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.

На підставі частини 11 статті 128 ЦПК України відповідач з опублікуванням оголошення про виклик вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України.

Судом встановлено наступне.

15 січня 2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 був укладений Договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73932929.

На підтвердження перерахування відповідачу коштів за договором №73932920 у розмірі 4500,00 грн, що позивачем надано довідку Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «ФІНЕКСПРЕС» від 01.12.2025 вих.№КД-000090449/ТНПП.

З вказаної довідки слідує, що 15.01.2025 була проведена платіжна операція, номер платежу: 97-40с4-8ее8-b49fbd7b03af, отримувач: Юр Наталія ЕПЗ номер НОМЕР_1 ; перераховано суму 4500 гривень.

Розмір заборгованості за кредитним договором №73932929від 15.01.2025 у відповідача ОСОБА_1 позивач обґрунтовує розрахунком заборгованості від 01.12.2025.

Набуття права вимоги за кредитним договором №73932929від 15.01.2025 позивач підтверджує наступним.

27.03.2025 між ТОВ ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»було укладено договір факторингу №27/03/25, відповідно до якого первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги за низкою кредитних договорів, у тому числі за договором №73932929.

Відповідно до витягу з реєстру боржників №8 від 26.06.2025 встановлено, що ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»відступило ТОВ ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»право вимоги до позичальників, в тому числі за договором №73932929, на суму 15453,00 грн.

З розрахунку заборгованості відповідача перед ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»за договором №73932929 станом на 26.06.2025 (дату відступлення права вимоги), загальний розмір заборгованості становить 15453,00 грн.

Норми права застосовані судом.

Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до статті 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» ( в редакції, яка була чинна на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір ? це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з вимогами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Тому, посилання представника позивача на те, що після надходження додаткових доказів від товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» їх невідкладно буде направлено до суду, судом не приймається, оскільки всі докази щодо укладення договору позики позикодавцем (первісним кредитором) мали бути передані позивачу (фактору, новому кредитору).

За правилами статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Частиною першою статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Одночасно із цим, згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526, 527, 530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Висновки суду.

Предметом доказування у справах про стягнення заборгованості за кредитним договором (договором позики), укладеним за допомогою електронних засобів, складають такі обставини: факт укладення цього договору в електронній формі, а також факт перерахування позикових коштів позичальнику в сумі, що відповідає умовам договору.

Факт укладення кредитного договору (позики) не може бути встановлено судом без встановлення факту перерахування грошових коштів позичальнику. Доказування факту перерахування позикових коштів здійснюється, як правило, за допомогою первинних фінансових документів (чеки, платіжні доручення, меморіальні ордери, виписки з банківських рахунків, з яких або на які було перераховано грошові кошти тощо).

Щодо довідки Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «ФІНЕКСПРЕС» від 01.12.2025 вих.№КД-000090449/ТНПП, як підтвердження надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором №73932929 від 15.01.2025 у розмірі 4500,00 грн, суд зазначає наступне.

З вказаної довідки слідує, що 15.01.2025 була проведена платіжна операція, номер платежу: 97-40с4-8ее8-b49fbd7b03af, отримувач: Юр Наталія ЕПЗ номер НОМЕР_1 ; перераховано суму 4500 гривень.

За змістом вказаної довідки вих.№КД-000090449/ТНПП організація переказу грошових коштів ТОВ «ФІНЕКСПРЕС» відбувалась на підставі Договору про організацію переказу грошових коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 без відкриття рахунку укладеного між ТОВ «ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

Водночас, до позову не додано, а договір №23-01-18/5 від 23.01.2018, який підтверджує повноваження ТОВ ««ФІНЕКСПРЕС» на здійснення фінансових операцій на замовлення платника - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

Також, суду не надано платіжну інструкцію, на підставі якої мав відбуватись переказ коштів надавачем платіжних послуг, в результаті чого суд позбавлений можливості перевірити належне виконання платіжної операції, оскільки неможливо перевірити відповідність унікального ідентифікатора, що має бути зазначений у платіжній інструкції, з ідентифікатором, що вказаний у повідомлені про переказ коштів.

Сама довідка не містить відомостей про кредитний договір за яким відбувалось перерахування кредитних коштів, не містить даних про особу, якій перераховувались кошти, та повних даних картки, на яку здійснювалось перерахування коштів, окремі цифри номеру картки частково позначені астерисками «*», без зазначення імені фізичної особи

(позичальника), як держателя відповідної банківської карти, а також номера банківського рахунку, платіжним інструментом до якого є банківська карта НОМЕР_1 .

У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Виписка з рахунків позичальника є первинним документом та повинна бути оформлена, відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України.

Отже, сформовану директором ТОВ «ФІНЕКСПРЕС» довідка від 01.12.2025 вих.№КД-000090449/ТНПП, яка не містить обов`язкових реквізитів, які передбачені Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, не можна вважати належним та допустимим доказом надання позичальнику - ОСОБА_3 кредитних коштів, оскільки вказана довідка не містить офіційної назви банківської установи, яка надала послуги, чіткого описування послуг або операцій, що були здійснені, та фактично є довідкою інформаційного характеру, яка складена директором ТОВ «ФІНЕКСПРЕС» і адресована ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» саме для підтвердження надання послуг за договором №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеним між цими товариствами.

Розрахунок заборгованості, також не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони позивача (висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. № 6-16цс15), і без підтвердження укладення кредитного договору, не підлягає оцінці.

Клопотань про витребування доказів судом, позивачем не заявлялось.

В цивільному процесі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності.

Позивач всупереч частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України, не надав суду будь-яких належних доказів передання кредитних коштів відповідачу за кредитним договором №73932929 від 15.01.2025, що суперечить положенням статті 1046 ЦК України, відповідно до якої договір позики є укладеним з моменту передання грошей, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, у зв`язку із недоведеністю порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду (укладення договору).

Судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі у розмірі 3028 грн 00 коп., сплачений позивачем при подачі позову до суду, поверненню не підлягає в силу статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4-13, 17, 18, 137, 141, 263, 265, 273 ЦПК України, ст. ст. 512, 526, 1048, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №73932929від 15.01.2025 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів»місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032; ;

відповідач ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя І. О. Опанасюк