Справа № 166/162/26
Провадження № 2/166/229/26
РІШЕННЯ

іменем України

27 березня 2026 року с-ще Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області у складі:головуючого судді Фазан О. З.,

за участі секретаря судового засідання Приймачук О.М.,

представника позивача Нікітіна Н. Ю.,

представника відповідачки Попова О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" (далі ТОВ "ФК "Ейс") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Директор Олексій Поляков,який діє в інтересах позивача ТОВ "ФК "Ейс"звернувся у суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 901251321 від 13.10.2021 у розмірі 31777,20 грн.

Позов мотивує тим, що 13 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" (далі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога") та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 901251321 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, який підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора MNV33АQ2.

Згідно з умовами Договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу грошові кошти у сумі 5750 шляхом перерахування через банк провайдер.

Проте,в подальшому відповідач збільшив суму кредиту ,у зв`язку з чим загальна сума становить 7500 грн.

Між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" 28 листопада 2018 року укладено договір факторингу № 28/1118-01 (далі Договір факторингу 1). У подальшому Договору факторингу 1 укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну його дії. Первісний кредитор та ТОВ "Таліон Плюс" підписали Реєстр прав вимоги № 164 від 14.12.2021, за яким від первісного кредитора до ТОВ "Таліон Плюс" відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.

30 жовтня 2023 року між ТОВ "Таліон Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" (далі ТОВ «ФК "Онлайн Фінанс) укладено договір факторингу № 30/1023-01 (далі Договір факторингу 2). ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 1 від 30.10.2023 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному Реєстрі прав вимоги.

11 липня 2025 року між ТОВ "Онлайн Фінанс" та позивачем укладено договір факторингу № 11/07/25-Е (далі Договір факторингу 3) відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 14.07.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до позивача перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 31777,20 грн.

Просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 901251321 від 13.10.2021 року у розмірі 31777,20 грн, а також судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2662 грн 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 30.01.2026 року відкрито провадження в справі, витребувано докази із АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК".

До суду 16.02.2026 року надійшла інформація із АТ "Універсалбанк"за вих. № БТ /Е -5119 від 15.02.2026 стосовно рахунків відповідача ОСОБА_1 ..

04 березня 2026 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Полякової О.А. надійшов відзив на позовну заяву в якому вона просить поновити строк на подання візиву та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Судове засідання 05.03.2026 року відкладено за клопотанням представнитка відповідача адвоката Поповвої О. А..

До суду представником позивача 06 березня 2026 року подано відповідь на відзив, в якому просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 23.03.2026 року ( протокольно) відмовлено у прийнятті відзиву на позовну заяву , оскільки поданий представником відповідача з порушенням встановленого судом строку без поважних причин.

У судове засідання 23.03.2026 року представник позивача Нікітін Н. І. підтримав позов з підстав, наведених у ньому, просив його задовольнити.

Представник відповідача адвокат Попова О. А. просила відмовити в задоволенні позову, оскільки кредитний договір укладено у 2021 році, договори факторинги 2018, 2023, 2025 роках, тобто до укладення первісного договору факторингу. Крім цього, поклається про відсутність доказів оплати за договорами факторингами. Разом з тим , представник посилається, що відповідачка отримала кредитні кошти 7500 грн строком на 30 днів, а проценти за користування цими коштами нараховані поза строком кредитування . Окрім того, вона посилається на несправедливі умови кредитування позивачем, оскільки у змісті договору кредитної лінії різні проценти за користування кредитом - 1,98 %, 2,98 %. Представник відповідачки просила стягнути витрати на правову допомогу на суму 2000 грн, позаяк підготовка позову не потребує тривалого часу з однотипних справ.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Судом установлено, що 13 жовтня 2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 901251321, який підписаний електронним підписом відповідачки шляхом відтворення одноразового ідентифікатора MNV33АQ2. За умовами Кредитного договору ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" надає ОСОБА_1 кредит на суму 7500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "Смарт" ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (п. 1.1 Кредитного договору). Кредитна лінія надається строком на 30 днів (п. 1.7 Кредитного договору). На період строку кредиту нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 507,35 відсотків річних, що становить 1,39 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним (п.1.9.1 Кредитного договору). За умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 722,70 (сімсот двадцять дві цілих тридцять п`ять сотих процентів річних), що становить 1,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним (п.1.9.1 Кредитного договору). Якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 (сімсот двадцять дві цілих тридцять п`ять сотих процентів річних), що становить 1,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду (п.1.9.3 Кредитного договору).

ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" на виконання умов Кредитного договору 13 жовтня 2021 року перерахувало відповідачу грошові кошти у розмірі 5750 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 , указаною відповідачем у заявці на отримання грошових коштів в кредит від 13.10.2021(а.с.11), що підтверджується довідкою МОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» від 28.06.2025 , інформація із АТ "Універсалбанк"за вих. № БТ /Е -5119 від 15.02.2026 ( а. с. 9).

Крім того,на виконання умов Кредитного договору ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" 15 жовтня 2021 року перерахувало відповідачу грошові кошти у розмірі 1750 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 , указаною відповідачем у заявці на отримання грошових коштів в кредит від 13.10.2021(а.с.11), що підтверджується довідкою МОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» від 28.06.2025 , інформація із АТ "Універсалбанк"за вих. № БТ /Е -5119 від 15.02.2026 ( а. с. 9 на звороті)

Таким чином, сторони погодили усі істотні умови кредитування та відповідачка отримала кошти у сумі 7500 грн, шляхом їх зарахування на банківську картку вказану нею у заявці на отримання грошових коштів в кредит ( а. с. 10-11, 14).

Між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" 28 листопада 2018 року укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" зобов`язується відступити ТОВ "Таліон плюс" права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимог, а ТОВ "Таліон плюс" зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" за плату на умовах, визначених цим договором. "Право вимоги" означає всі права ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Строк договору закінчується 28.11.2019 року. Договір може бути змінений повністю або частково за спільною письмовою згодою сторін. Додатки та додаткові угоди до даного договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину.

Згідно з додатковою угодою № 19 від 28.11.2018 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" дійшли згоди про викладення п. 8.2 договору факторингу № 28/1118-01 у новій редації, зокрема, що строк дії договору факторингу закінчується 31.12.2020 року.

Відповідно до додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 текст договору викладено у новій редакції. Зміст п. п. 2.1, 8.4., 8.6. залишився аналогічним. Згідно з п. 8.2 договору факторингу 8/1118-01 від 28.11.2018 у новій редакції строк договору закінчується 31.12.2021 року.

Пунктом 1 додаткової угоди № 27 від 31.12.2021 до договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 стороно дійшли згоди продовжити строк дії договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 до 31 грудня 2022 року включно.

Пунктом 1 додаткової угоди № 31 від 31.12.2022 до договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 стороно дійшли згоди продовжити строк дії договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 до 31 грудня 2023 року включно.

Пунктом 1 додаткової угоди № 32 від 31.12.2023 до договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 стороно дійшли згоди продовжити строк дії договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 до 31 грудня 2024 року включно.

Витягом із реєстру прав вимог № 164 від 17.12.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" підтверджується відступлення ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" до ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 901251321 від 13.10.2021 в сумі 19037,70 грн, з яких 7500 грн заборгованість за тілом кредиту; 11537,7 грн заборгованість за відсотками.

30 жовтня 2023 року між ТОВ "Таліон Плюс" і ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон Плюс" зобов`язується відступити ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Таліон Плюс" за плату на умовах, визначених цим договором. "Право вимоги" означає всі права ТОВ "Таліон Плюс" за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Згідно з витягом з реєстром прав вимоги №1 від 30.10.2023 до договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 ТОВ "Таліон Плюс" відступило ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №901251321 від 13.10.2021 в сумі 31777 грн, з яких 7500 грн заборгованість за тілом кредиту; 24277,2 грн заборгованість за відсотками.

11 липня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" і ТОВ "ФК "Ейс" укладено договір факторингу № 11/07/25-Е, згідно з умовами якого ТОВ "ФК "Ейс" зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" (ціна продажу) за плату, а ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" відступити ТОВ "ФК "Ейс" право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025 ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" відступило ТОВ "ФК "Ейс" право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №901251321 від 13.10.2021 в сумі 31777,20 грн, з яких 7500 грн заборгованість за тілом кредиту; 24277,2 грн заборгованість за відсотками.

Таким чином, надані представником позивача копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними, допустимими та достатніми доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Кредитного договору.

Згідно з частинами першою, третьою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 року по справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

З наданих представником позивача розрахунків установлено, що за Кредитним договором ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ"Таліон плюс" відсотки нараховані за період поза межами строку кредитування. ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" продовжували нараховувати саме проценти за "користування кредитом". Позивачем в позовній заяві зазначено, що підтверджується доданими розрахунками заборгованості, що будь-якої неустойки за договором або інфляційних втрат та процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України відповідачці не нараховувалось.

Так, згідно з довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" від 13.10.2021 та заявкою на отримання коштів в кредит від 13.10.2021 відповідач ОСОБА_1 просила надати їй кредит зі строком кредитування 30 днів.

Відповідно до п. 1.7. Кредитного договору кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 12 листопада 2021 року.

Пунктом 1.8. Кредитного договору визначено, що сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом Дисконтного та Пільгового періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду.

Згідно з розрахунком заборгованості, складеного директором ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", відповідачем не сплачено жодного платежу по кредитному договору ( а. с.24).

Крім того, представником позивача не надано доказів, що в особистому кабінеті відповідача чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду, суд уважає, що пролонгація строку кредиту на підставі п. 1.8 Кредитного договору не відбулася.

Також суд зазначає, що неповернення кредиту в погоджений стронами у Кредитному договорі строк, не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідок продовження строку дії договру, а є порушенням грошового зобов`язання за укладеним договором, за що настає відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України.

Позивач у позовній заяві не заявляв до стягнення з відповідачки неустойки в порядку, установленому ч. 2 ст. 625 ЦК України, як наслідок прострочення відповідачем ОСОБА_1 виконання грошового зобов`язання за Кредитним договором, а нарахував їх як відсотки за користування кредитом у порядку, встановленому ст. 1048 ЦК України, що не відповідає акцептованим відповідачкою умовам оферти.

За наведених обставин, нараховані відсотки за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування, у даному випадку після 12 листопада 2021 року , є безпідставним.

Право кредитодавця ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та в подальшому його правонаступників нараховувати передбачені указаним договором проценти за користування кредитом припинилося 12 листопада 2021 року, у зв`язку із чим з цієї дати права та інтереси кредитодавця та його правонаступників забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Судом проведено власний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати відсотків протягом строку дії договору з 13 жовтня 2021 року до 12 листопада 2021 року за погодженою сторонами процентною ставкою 1,98%, який складає: 7500 грн 00 коп.(сума боргу) х 1,98% ( за користування кредитом в день) : 100 % х 30 (днів) = 4455грн , що також відповідає умовам кредитного договору.

Таким чином, сума заборгованості за Кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 11955 грн, яка складається із суми заборгованості за тілом кредиту 7500 грн, за відсотками - 4455 грн.

Твердження представника позивача про задоволення позовних вимог не заслуговує на увагу з вищенаведених підстав.

Аналогічно покликання представника відповідачки про відмову у задоволенні позовних вимог не заслуговує на увагу та спростовуються вищевикладеним обгрунтуванням про часткове задоволення позовних вимог.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, укладений між ТОВ "ФК "Ейс" та адвокатським бюро "Соломко та партнери"; № 3 до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025; копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю серії КС№ 7073/10 від 19.10.2018; копію довіреності від 11.08.2025; акт прийому-передачі наданих послуг №20/08/25-01 від 20.08.2025, згідно з яким АБ "Соломко та партнери" надало правову допомогу ТОВ "ФК "Ейс" щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №901251321 від 29.12.2025 на загальну суму 7000 грн.

Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі представника позивача.

Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом його діяльності, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зміст заяв та клопотань представника позивача по суті, складність справи, яка є нескладною та розглядалась в спрощеному позовному провадженні, а також враховує, що представник позивача не брав участі у судовому засіданні. Виходячи з критерію розумності, реальності таких витрат, суд уважає, що визначений розмір оплати є дещо завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).

Відтак, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 2000 грн, уважаючи таке рішення справедливим і виваженим.

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених вимог у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1001,63 грн ( 11955 : 31777,2х 2662,4 = 1001,63) грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн, загалом 3001,63 грн .

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" заборгованість за кредитним договором №901251321 від 13.10.2021 в розмірі 11955 (одинадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять ) гривень , з яких тіло кредиту 7500 гривень, відсотки за користування кредитом 4455 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" 1001(одна тисяча одну ) гривню 63 (шістдесят три) копійки судового збору та 2000 (дві тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс", , місцезнаходження: 02175, м. Київ, Харківське шосе, 19, офіс 2005;

Відповідач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ратнівського

районного суду О.З. Фазан