Справа № 940/448/23
Провадження № 4-с/364/8/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 року, Володарський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участі секретаря судових засідань Бондаренко Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 по справі №940/448/23 (провадження № 4-с/364/8/26) про відвід судді Ткаченка Олександра Васильовича у справі за скаргою ОСОБА_2 , особа на дії /рішення якої подається скарга: Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Старший державний виконавець Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковтун Власислава-Марія Сергіївна, боржник: ОСОБА_1 , на бездіяльність та дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 05.03.2026 року через систему «Електронний суд»надійшла скарга ОСОБА_2 на неправомірні дії державного виконавця та зареєстрована Володарським районним судом Київської області 06.03.2026 року, що підтверджується № вх. реєстраційного документа 903/26.

06.03.2026 року Ухвалою Володарського районного суду Київської області було призначено розгляд справи на 30.03.2026 року.

11.03.2026 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав заяву про відвід судді, яку він мотивував тим, що з огляду на сукупність об`єктивних та суб`єктивних обставин, які створюють достатні підстави для сумнівів у збереженні даним суддею безсторонності та незалежності при подальшому здійсненні правосуддя та розгляді даної скарги в межах провадження № 4-с/364/8/26.

Заявник зазначає, що головуючий суддя Ткаченко О.В., у межах розгляду скарг під час виконання Постанови Київського апеляційного суду від 18.03.2024 року (виконавче провадження №75371998 від 16.08.2024 р.) допускав низку процесуальних порушень. Також вважає, що дії судді Володарського районного суду Київської області Ткаченка О.В., які полягали у відкритті провадження поза межами процесуальних строків та з іншими грубими порушеннями вимог передбачених ст. 448 ЦПК України.

З урахуванням того, що раніше вже було заявлено відводи судді Ткаченку О.В. саме у межах розгляду цієї справи (проваджень в межах справи) за участі тих самих сторін, а також враховуючи, що сам суддя визнавав наявність підстав для відводу, заявник вважає, що подальше здійснення розгляду даної справи № 940/448/23 (провадження № 4-с/364/8/26) за скаргою ОСОБА_2 на неправомірні дії державного виконавця у виконавчому провадженні № 75371998 від 16.08.2024 р., саме суддею Ткаченком Олександром Васильовичем є недопустимим.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, та участі його представника, заяву про відвід судді просив задовольнити.

Представник ОСОБА_2 Напрієнко М.В. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Качківська-Щербюк О.А. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Особа, дії якої оскаржуються представник Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Ковтун Владислава-Марія Сергіївнав судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст. 40 ч. 8 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Вивчивши заяву про відвід судді Ткаченко О.В., приходжу до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після сплину вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строк, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обгрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що постановляється ухвала, яка оформлюється окремим документом. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Оскільки заява про відвід надійшла до суду 11.03.2026 року, а судове засідання по справі призначено на 30.03.2026 року, тому питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Стаття 126 Конституції України гарантує незалежність і недоторканість суддів та забороняє вплив на суд у будь-який спосіб.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Із дослідженої заяви про відвід не вбачається, що суддя Ткаченко О.В. прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи, оскільки будь-яких процесуальних порушень при відкритті провадження за скаргою чи будь-яких нехтувань вимогами цивільного процесуального законодавства України не було, проте суд вважає, що заява про відвід судді повинна бути задоволена з наступних підстав.

Право сторін на справедливий суд закріплене в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Однак при цьому частиною четвертою статті 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не можуть бути підставами для відводу.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У Коментарі до попередньої редакції Кодексу суддівської етики, що був затверджений рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 № 1, наголошувалося, що інститут відводу і (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом; він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес. Судді заборонено брати участь у розгляді справи за наявності будь-яких обставин, які викликають чи можуть викликати сумніви у його об`єктивності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.11.2021 у справі № 11-202сап21 звернула увагу на те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема для запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Визначення належного та безстороннього суду є первинним щодо вчинення процесуальних дій у справі.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02), практику якого суд застосовує як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), ЄСПЛ зазначив, що не зважаючи невстановлення обставин, що свідчили б про упередженість конкретного судді, але все одно визнав порушення статті 6 Конвенції через наявність лише сумнівів в його упередженості.

Так, ЄСПЛ зауважив, що за його усталеною практикою наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

З метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, на підставі ст. 36 ЦПК України заявлений по справі відвід судді Ткаченко О.В. підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 40, 41 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 по справі №940/448/23 (провадження № 4-с/364/8/26) про відвід судді Ткаченка Олександра Васильовича у справі за скаргою ОСОБА_2 , особа на дії /рішення якої подається скарга: Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Старший державний виконавець Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковтун Власислава-Марія Сергіївна, боржник: ОСОБА_1 , на бездіяльність та дії державного виконавця задовольнити.

Передати справу №940/448/23 (провадження №4-с/364/8/26) до канцелярії Володарського районного суду Київської області для виконання вимог процесуального закону відповідно до ч. 3 ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ткаченко