Справа №442/218/26
Провадження №2/442/573/2026
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Кучаковського Ю.С.,
за участю секретаря судового засідання Михавко І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
за участю представників:
від позивача: не з`явилися
від відповідача: не з`явилися
Товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів звернулося до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить на підставі ст.ст. 15, 16, 20, 205, 207, 509, 512-5014, 516, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 626, 628, 639, 641, 644 ЦК України стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за Кредитними договорами у розмірі 50 132 грн 95 коп. та понесені судові витрати.
В обґрунтування позову посилається на те, що 13.02.2025 між ТОВ „ФК „Незалежні фінанси та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 1998926 (далі Договір). Відповідно до розрахунку заборгованості сума заборгованості за даним договором становить 19 850 грн, з яких: 5 000 грн 00 коп. сума заборгованості за основним зобов`язанням, 1 250 грн заборгованість по комісії за надання кредиту; 5 600 грн заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 8 000 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
22.02.2025 між ТОВ „1 Безпечне агенство необхідних кредитів та ОСОБА_1 укладено Договір надання коштів у кредит № 73164832 (далі Договір). Відповідно до розрахунку заборгованості сума заборгованості за даним договором становить 15 749 грн 75 коп., з яких: 5 000 грн 00 коп. сума заборгованості за основним зобов`язанням,249 грн 75 коп. сума заборгованості за відсотками, 10 000 сума заборгованості за пенею, 500 грн комісія за надання Кредиту.
23.02.2025 між ТОВ „1 Безпечне агенство необхідних кредитів та ОСОБА_1 укладено Договір надання коштів у кредит № 8822383 (далі Договір). Відповідно до розрахунку заборгованості сума заборгованості за даним договором становить 14 533 грн 20 коп., з яких: 3 600 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 112 грн 20 коп. сума заборгованості за відсотками, 7 200 грн неустойка, 621 грн комісія за надання Кредиту. Наголошує, що позивачу перейшло право вимоги до відповідача за даними кредитними договорами, а тому просить позов задовольнити.
Позивач в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просив розгляд справи проводити без їх участі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи за останнім відомим місцем проживання та на офіційному веб-сайті судової влади України. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача не поважною, провівши розгляд справи у його відсутності.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Встановлені судом обставини
Згідно з платіжним дорученням 40913162 від 13.02.2025 ОСОБА_1 перераховано 5 тис. грн, призначення платежу: Кошти згідно договору 1998926.
Також судом досліджено Відомість про щоденні нарахування та погашення від 13.02.2025 по 25.06.2025.
25.06.2025 між ТОВ „ФК „Незалежні фінанси та ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів укладено договір факторингу № 25062025, відповідно до якого ТОВ „ФК „Незалежні фінанси відступило ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів право вимоги до позичальників.
Згідно з реєстром боржників до даного Договору факторингу, ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 1998926, за яким заборгованість становить 19 850 грн, з яких: 5 000 грн 00 коп. сума заборгованості за основним зобов`язанням, 1 250 грн заборгованість по комісії за надання кредиту; 5 600 грн заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 8 000 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Також судом досліджено акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 25062025 від 25.06.2025, платіжну інструкцію від 27.06.2025 та лист про уточнення призначення платежу.
22.02.2025 між ТОВ „1 Безпечне агенство необхідних кредитів та ОСОБА_1 укладено Договір надання коштів у кредит (із комісією за надання кредиту) № 73164832. За умовами даного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 5 000 грн; строк кредиту 15 днів. Процентна ставки/дено 0,333% фіксована, комісія за надання кредиту 10,00% від суми наданого кредиту.
Також судом досліджено паспорт споживчого кредиту, положення якого відповідають умовам Договору надання коштів у кредит (із комісією за надання кредиту) № 73164832.
Згідно з довідкою ТОВ „ФК „ФІНЕКСПРЕС, ТОВ „ФК „ФІНЕКСПРЕС підтверджує виконання платіжної інструкції, ініціатором платіжної операції ТОВ „1 Безпечне агенство необхідних кредитів відповідно до договору про переказ коштів №23-01-18/5, відповідно до платіжної інструкції здійснено платіж ОСОБА_1 22.02.2025 у сумі 5 000 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості станом на 26.06.2025 у ОСОБА_1 за договором № 73164832 заборгованість становить 15 749 грн 75 коп., з яких: 5 000 грн 00 коп. сума заборгованості за основним зобов`язанням, 249 грн 75 коп. сума заборгованості за відсотками, 10 000 сума заборгованості за пенею, 500 грн комісія за надання Кредиту.
23.02.2025 між ТОВ „1 Безпечне агенство необхідних кредитів та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії (надійний) № 8822383. За умовами даного договору сума кредиту складає 3 600 грн; строк кредитування 360 днів. Процентна ставка/день 0,95% фіксована, комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту.
Також судом досліджено паспорт споживчого кредиту, положення якого відповідають умовам Договору кредитної лінії (надійний) № 8822383.
Згідно з розрахунком заборгованості станом на 25.07.2025 у ОСОБА_1 за договором № 8822383 заборгованість становить 14 533 грн 20 коп., з яких: 3 600 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 112 грн 20 коп. сума заборгованості за відсотками, 7 200 грн неустойка, 621 грн комісія за надання Кредиту.
27.03.2025 між ТОВ „1 Безпечне агенство необхідних кредитівта ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до якого ТОВ „1 Безпечне агенство необхідних кредитів відступило ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів право вимоги до позичальників.
Згідно з реєстром боржників № 8 до даного Договору факторингу, ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 73164832, за яким заборгованість становить 15 749 грн 75 коп., з яких: 5 000 грн 00 коп. сума заборгованості за основним зобов`язанням, 249 грн 75 коп. сума заборгованості за відсотками, 10 000 сума заборгованості за пенею, 500 грн комісія за надання Кредиту.
Згідно з реєстром боржників № 9 до даного Договору факторингу, ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 8822383, за яким заборгованість становить 14 533 грн 20 коп., з яких: 3 600 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 112 грн 20 коп. сума заборгованості за відсотками, 7 200 грн неустойка, 621 грн комісія за надання Кредиту.
Також судом досліджено додаткову угоду №5 до договору факторингу 27/03/25 від 27.03.2025, додаткову угоду №6 до договору факторингу 27/03/25 від 27.03.2025, акт прийому-передачі Реєстру боржників № 8 за договором факторингу 27/03/25 від 27.03.2025, акт прийому-передачі Реєстру боржників № 9 за договором факторингу 27/03/25 від 27.03.2025, платіжну інструкцію від 30.06.2025, платіжну інструкцію від 31.07.2025.
Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України „Про електронну комерцію та Законом України „Про електронний цифровий підпис.
Відповідно до ст. 5 Закону України „Про електронні документи та електронний документообіг електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Згідно зі ст. 8 Закону України „Про електронні документи та електронний документообіг юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України „Про електронну комерцію та Законом України „Про електронний цифровий підпис.
Статтею 1 Закону України „Про електронний цифровий підпис передбачено, що електронний цифровий підпис вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до ст. 3 Закону України „Про електронний цифровий підпис електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.
Згідно зі ст. 4 Закону України „Про електронний цифровий підпис електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.
Статтею 6 Закону України „Про електронний цифровий підпис передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України „Про електронну комерцію електронна комерція відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України „Про електронну комерцію електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України „Про електронну комерцію відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України „Про електронну комерцію встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України „Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1 ст. 3 Закону України „Про електронну комерцію визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Таким чином, встановлені вище обставини, підтверджують факт укладення 13.02.2025 між ТОВ „ФК „Незалежні фінанси та ОСОБА_1 Договору про споживчий кредит № 1998926, 22.02.2025 між ТОВ „1 Безпечне агенство необхідних кредитів та ОСОБА_1 Договору надання коштів у кредит (із комісією за надання кредиту) № 73164832, 23.02.2025 між ТОВ „1 Безпечне агенство необхідних кредитів та ОСОБА_1 Договору кредитної лінії (надійний) № 8822383.
Щодо переходу до позивача права вимоги
Згідно із ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.
При цьому аналіз змісту статті 1082 ЦК України дозволяє дійти висновку, що викладені в ній положення щодо обов`язку боржника здійснити платіж факторові за умови, що боржник одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, стосуються позасудового порядку вирішення спору. При цьому невиконання фактором цього обов`язку не звільняє боржника від виконання обов`язків за кредитним договором, а лише дає йому право на виконання свого обов`язку перед первісним кредитором.
Враховуючи наведене, судом встановлено, що до позивача Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів фактично перейшло право вимоги за Договорами № 1998926, № 73164832, № 8822383.
Щодо заявленої суми стягнень
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як встановлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання за Договорами № 1998926, № 73164832, № 8822383 у строки, передбачені договорами щодо повернення суми позики та процентів за користування позикою не виконав, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за тілом кредиту, процентами та комісією за надання кредиту, зокрема:
За договором № 1998926:
5 000 грн 00 коп. сума заборгованості за основним зобов`язанням;
1 250 грн заборгованість по комісії за надання кредиту;
За договором № 73164832:
5 000 грн 00 коп. сума заборгованості за основним зобов`язанням;
249 грн 75 коп. сума заборгованості за відсотками,
500 грн комісія за надання Кредиту.
За договором № 8822383:
3 600 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу,
621 грн комісія за надання Кредиту
3 112 грн 20 коп. сума заборгованості за відсотками.
Доказів, які б спростовували правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання за договорами у строки, передбачені договором не виконав, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за тілом кредиту, процентами та комісією за надання кредиту.
Також позивач просив стягнути й заборгованість за штрафними санкціями (штраф, пеня).
24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 „Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України „Про правовий режим воєнного стану введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указами Президента України і діє по цей час.
Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX „Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану, розділ „Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На час розгляду справи в суді положення пункту 18 розділу „Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України є чинними.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України.
Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України (ч. 2 ст. 4 ЦК України).
(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
(2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З аналізу положень пункту 18 розділу „Прикінцеві та перехідні положення та статей 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд доходить до висновку про те, що на договір про споживчий кредит, укладений між сторонами у справі, розповсюджується дія пункту 18 розділу „Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, а відтак позичальник ОСОБА_1 звільняється від обов`язку сплати на користь відповідача неустойки за прострочення виконання зобов`язань за договорами, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення із відповідача 8 000 грн заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) за договором № 1998926, 10 000 заборгованості за пенею за договором № 73164832, 7 200 грн неустойку за договором № 8822383 є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.
Щодо стягнення комісії за обслуговування кредиту
10.06.2017 набув чинності Закон України „Про споживче кредитування, у зв`язку із чим у Законі України „Про захист прав споживачів текст статті 11 викладено в такій редакції: „Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України „Про споживче кредитування.
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України „Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України „Про споживче кредитування залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України „Про споживче кредитування загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону України „Про споживче кредитування до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України „Про споживче кредитування передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Разом з тим, Закон України „Про споживче кредитування розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України „Про споживче кредитування після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно із ч. 5 ст. 12 Закону України „Про споживче кредитування умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України „Про споживче кредитування щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України „Про споживче кредитування.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.
Окрім того, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06.11.2023 по справі № 204/224/21 виклала висновок щодо застосування норми права, а саме: якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України „Про споживче кредитування.
Позивачем не наведено та не надано достатніх доказів, які б у своїй сукупності доводили факт надання споживачеві послуги за обслуговування кредиту, інших послуг, їх переліку, чи надавались вони частіше одного разу на місяць, що обумовлює їх платність. Водночас, плата за інші послуги банку встановлена відповідачу незалежно від факту надання цих послуг.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що встановлені у Договорі № 1998926 умови про розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості суперечать положенням статті 11 Закону України „Про споживче кредитування, а тому, відповідно до ч. 5 ст. 12 цього закону, є нікчемними.
Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду. Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не „породжує (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків.
Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.
В зв`язку з наведеним, відсутні підстави для стягнення нарахованої позивачем заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту.
Враховуючи наведене, з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів підлягає стягненню заборгованість за договором № 1998926 у розмірі 6 250 грн, яка складається з: 5 000 грн 00 коп. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 1 250 грн заборгованість по комісії за надання кредиту; заборгованість за договором № 73164832 5 749 грн 75 коп., яка складається з: 5 000 грн 00 коп. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 249 грн 75 коп. сума заборгованості за відсотками, 500 грн комісія за надання Кредиту; заборгованість за договором № 8822383 у розмірі 7 333 грн 20 коп., яка складається з: 3 600 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 621 грн комісія за надання Кредиту, 3 112 грн 20 коп. сума заборгованості за відсотками.
При цьому загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів за кредитними договорами №№ 1998926, 73164832, 8822383 становить 19 332 грн 95 коп., а тому позов підлягає частковому задоволенню.
В частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів за Договорами № 1998926, № 73164832, № 8822383 неустойки та комісії за обслуговування кредиту слід відмовити.
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 1 167 грн 70 коп.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів заборгованість за кредитними договорами №№ 1998926, 73164832, 8822383 у розмірі 19 332 (дев`ятнадцять тисяч триста тридцять два) грн 95 коп. та судовий збір у розмірі 1 167 (одна тисяча сто шістдесят сім) грн 70 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заоч не рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; , ідентифікаційний код: 35625014).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повний текст судового рішення складено 26.03.2026.

Суддя Ю.С. Кучаковський