З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Провадження №2/377/201/26
25 березня 2026 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Малишенко Т.О., за участю секретаря судового засідання Приліпко К.М., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 - про відшкодування шкоди в порядку регресу,
До суду 13.01.2026 року за підсудністю з Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява, у якій представник позивача за довіреністю Безверський Р.В., просить стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України понесені витрати у розмірі 6993,62 гривень та судові витрати в розмірі 3028,00 гривень.
Дані обставини ДТП відображені у постанові Основ`янського районного суду міста Харкова від 11.12.2019 року по справі №646/7777/19, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності.
Зокрема, в результаті ДТП автомобіль «ТОYОТА» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 отримав пошкодження, а його власник ОСОБА_2 зазнав матеріальних збитків. На час скоєння вказаного ДТП транспортний засіб «МАЗ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував Відповідач, не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що підтверджується довідкою до наказу №1 від 16.01.2020 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. Заподіяна шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована Відповідачем потерпілій особі.
Відповідно до п.п. а п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував цивільно-правову відповідальність. Право на отримання відшкодування від МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих мають потерпілі в ДТП особи, відповідальність яких була застрахована на час ДТП.
Транспортний засіб «ТОYОТА» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на час ДТП був забезпечений полісом № АО/5839823.
У зв`язку з настанням вищевказаної події, власник авто ОСОБА_2 , з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ із відповідною заявою про виплату відшкодування.
Керуючись нормами п.п. а п.41.1. ст.41 Закону в редакції, яка діяла на момент ДТП, та у межах страхової суми, що була чинною на день настання події, МТСБУ 31.01.2020 року здійснило виплату відшкодування довіреній особі потерпілого в розмірі 5 977,02 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №893295 від «31» січня 2020 р. (за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу). Копія наказу про виплату відшкодування та платіжні інструкції, додаються.
Як вбачається, МТСБУ відповідно до п.п. а п.41.1 ст.41 Закону відшкодувало потерпілій особі у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини власника транспортного засобу, який всупереч вимогам Закону на час події керував транспортним засобом без діючого договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності перед третіми особами.
Статтею 1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону, передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. А отже, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону, після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до Відповідача.
Ухвалою судді від 15 січня 2026 року після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 12.02.2026 року.
Ухвалою суду від 12 лютого 2026 року на підставі ст. 223 ЦПК України судове засідання відкладено на 25 березня 2026 року.
В призначене судове засідання 25 березня 2026 року сторони не з`явились.
Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджено довідкою про доставку електронного документу в кабінет «Електронного суду». В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримали, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач ОСОБА_3 повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за адресою реєстрації, проте до суду повернувся конверт з процесуальними документами, в довідці про причини повернення зазначено, що «адресат відсутній за вказаною адресою». Також повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті «Судової влади України». Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву до суду не подано.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За наявності умов, передбачених ст.ст.280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 25.03.2026 року суд ухвалив заочне рішення у справі.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Дані обставини ДТП відображені у постанові Основ`янського районного суду міста Харкова від 11.12.2019 року по справі №646/7777/19, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності.
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Зокрема, в результаті ДТП автомобіль «ТОYОТА» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 отримав пошкодження, а його власник ОСОБА_2 зазнав матеріальних збитків. На час скоєння вказаного ДТП транспортний засіб «МАЗ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував Відповідач, не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що підтверджується довідкою до наказу №1 від 16.01.2020 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. Заподіяна шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована Відповідачем потерпілій особі.
Відповідно до п.п. а п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував цивільно-правову відповідальність. Право на отримання відшкодування від МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих мають потерпілі в ДТП особи, відповідальність яких була застрахована на час ДТП.
Транспортний засіб «ТОYОТА» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на час ДТП був забезпечений полісом № АО/5839823.
У зв`язку з настанням вищевказаної події, власник авто ОСОБА_2 , з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ із відповідною заявою про виплату відшкодування від 24.10.2019 року.
Керуючись нормами п.п. а п.41.1. ст.41 Закону в редакції, яка діяла на момент ДТП, та у межах страхової суми, що була чинною на день настання події, МТСБУ 31.01.2020 року здійснило виплату відшкодування довіреній особі потерпілого в розмірі 5 977,02 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №893295 від «31» січня 2020 р. (за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу).
У добровільному порядку спір між сторонами не вирішено, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Як вбачається з відповіді № 1983172 з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в м. Славутичі, за адресою: АДРЕСА_1 з 08.02.2002 року.
Вирішуючи спір згідно із встановленими обставинами справи та відповідними їм правовідносинами, суд виходить з такого.
Згідно із частиною першою та 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV ( далі- Закон № 1961-IV), чинного на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Пунктом 39.1. статті 39 Закону № 1961-IV, чинного на час виникнення спірних правовідносин, Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
За правилом пункту 41.1 статті 41 Закону України № 1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а відповідно до п. 41.4. статті 41 Закону України № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.
З матеріалів справи, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 визнаний рішенням суду у справі 646/7777/19 винуватим у скоєнні ДТП, тому є безпосередній зв`язок, така шкода була відшкодована позивачем Моторним (транспортним) страховим бюро України яку необхідно повернути.
Оцінюючи зібрані у справі докази як кожного окремо, так і в сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування, виплачена ОСОБА_2 у розмірі 5977,02 грн; витрати за послуги експертного дослідження 1016,60 грн., всього на загальну суму 6993,62 гривень.
За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до платіжної інструкції № 0032883 від 23.10.2025 року позивач сплатив судовий збір в сумі 3 028,00 гривень. Вказана сума судового збору була зарахована до спеціального фонду державного бюджету України.
Виходячи з того, що позивач сплатив судовий збір в сумі 3 028,00 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 гривень.
На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265 ЦПК України суд -
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення виготовлено 25 березня 2026 року.
Учасники справи:
Відповідач ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя Т. О. Малишенко