Номер провадження 2/754/950/26
РІШЕННЯ

Іменем України

25 березня 2026 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., розглянувши у порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Хімік-14» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОК «ЖБК «Хімік-14» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги у розмірі 7 078,44 грн. з урахуванням втрат від інфляції та 3 % річних.

В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що ОК «ЖБК «Хімік-14» створено у будинках АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 з моменту будівництва і прийняття будинків в експлуатацію та діє у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідач є власницею кв. АДРЕСА_3 , однак відповідачем спожиті житлові послуги оплачуються не регулярно та не у повному обсязі, внаслідок чого станом на день подання позову у відповідача утворилась заборгованість.

21 жовтня 2025 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Сторони в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив.

Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому остання належним чином повідомлялася про розгляд справи в суді, а саме за зареєстрованим в передбаченому законом порядку місцем проживання.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Оскільки відповідачі про розгляд справи повідомлялися належним чином, відзив на позовну заяву не подано та не повідомлено причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надходило заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, ОК «ЖБК «Хімік-14» створено у будинках АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 з моменту будівництва і прийняття будинків в експлуатацію та діє у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_3 .

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язку по сплаті за житлові послуги, Обслуговуючим кооперативом ЖБК «Хімік-14» відповідачу було направлено вимогу про сплату заборгованості спадкодавця за спожиті комунальні послуги.

Відповідно до положення ст.ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 64, 66, 67, 162 ЖК України власники квартир, наймачі повинні своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги відповідно до умов договору з організацією, яка обслуговує будинок, а також приймати участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями» власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках (до них належать і власники квартир у кооперативних будинках та викуплених квартир) є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних квартирах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зобов`язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир.

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ( далі по тексту - Закон) визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 19 Закону учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Системний аналіз положень ст. ст. 2, 9, 10, 189, 190 ЖК Української PCP дає підстави для висновку про те, що правовідносини, пов`язані з несвоєчасною оплатою житлово-комунальних послуг, за своєю правовою природою не є житловими.

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК Українияк спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем надано розрахунок заборгованості за період з січня 2022 року по вересень 2025 року, з якого вбачається, що заборгованість відповідача з надані спожиті послуги з становлять 7 078,44 грн. з урахуванням втрат від інфляції та 3 % річних.

Варто зауважити, що відповідачкою в ході розгляду справи не надано доказів на спростування наявності зазначеної заборгованості перед позивачем.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вбачається, що за прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем були нараховані інфляційні втрати у розмірі 818,76 грн. та 3% річних від простроченої суми за вищевказаний період прострочення у розмірі 242,87 грн.

Підсумовуючи викладене, з відповідачки на користь Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Хімік-14» підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 6 016,80 грн., втрати від інфляції в сумі 818,76 грн., 3 % річних у сумі 242,87 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 3 028 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 18, 43, 44, 49, 76-83, 141, 258, 263, 265, 268, 274-279, 352-354 ЦПК України, ст.ст.256, 257, 264, 525, 526, 530 ЦК України, ст. ст. 64, 66, 67, 162, 179 ЖК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Хімік-14» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлові послуги, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Хімік-14» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 6 016,80 грн., 3 % річних - 242,87 грн., інфляційні втрати - 818,76 грн., що в загальному розмірі складає 7 078,44 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Хімік-14» - , м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 18, 24.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення суду складено 25.03.2026.

Суддя О.Б. Саламон