ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 688/4690/24>

Провадження № 22-ц/820/712/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Грицівська селищна рада, Державна інспекція архітектури та містобудування України, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про зобов`язання демонтувати самочинну прибудову, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області в складі Цідик А.Ю. від 26 грудня 2025 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідачів, вказувала, що вона є власницею 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , інша 1/2 частки цієї квартири зареєстрована за її чоловіком ОСОБА_11 , який помер і спадщина ніким на даний час не прийнята.

У 2019 році відповідачі, що є власниками квартири АДРЕСА_2 , без отримання відповідних дозволів від Грицівської селищної ради, без дозволу інших співвласників будинку, дозволів ДАБІ чи ДІАМ, самочинно прибудували до зовнішньої стіни своєї квартири добудову площею 16,3 кв. м, яка в технічному паспорті зазначена як кухня, яку розмістили на 3-х металевих трубах, з`єднавши із зовнішньої стіною своєї квартири вказаного будинку. Дана прибудова розміщена впритул до однієї із кімнат позивачки та створює тінь у вікно, внаслідок чого не вистачає освітлення, чим порушуються правила добросусідства, норми ДБН, та вимоги ряду законів.

Своїми діями відповідачі також самовільно без будь-якого дозволу зайняли частину земельної ділянки, власником якої є селищна рада.

Наявна зміна конструктивних елементів та технічного стану будинку приводить до погіршення технічного стану житлового будинку в цілому та порушує права мешканців.

Неодноразові звернення до відповідачів припинити свої протиправні дії до ДАБК в Хмельницькій області, голови Грицівської селищної ради та до ДІАМ, жодних результатів не принесли.

Крім того, ДІАМ прийняла рішення не проводити виїзну позапланову перевірку за відсутності підстав, не виносити припис та не притягувати винних осіб до відповідальності.

Відтак наявні підстави для усунення таких порушень шляхом зобов`язання відповідачів привести квартиру в первісний стан.

Враховуючи, що перебудова самочинного будівництва без його знесення неможлива, просила зобов`язати відповідачів за власний рахунок демонтувати самочинно здійснену прибудову кухні площею 16.3 кв. м. та металеву конструкцію, на якій вона розміщена, що знаходиться на зовнішній стіні квартири АДРЕСА_2 , привести будинок у попередній стан, що існував до проведення реконструкції.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Грицівської селищної ради, Державної інспекції архітектури та містобудування України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про зобов`язання демонтувати самочинно здійснену прибудову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та задовольнити позов. На думку апелянтки, суд першої інстанції не врахував, що внаслідок здійснення прибудови відбулося зниження природної освітленості приміщення кімнати орієнтовно на 28 %, погіршення ступеню вогнестійкості житлового будинку (з ІІІ до ІІІб-ІV ступеню), не досліджувався віддалений ефект порушення інсоляції, з часом можливе утворення грибку на стінах, цвілі, те ж саме з порушенням вогнестійкості.

Судом не враховано, що примикання покрівлі, яка влаштована над прибудовою до квартири АДРЕСА_3 , а саме над приміщенням коридору площею 3 кв.м, виконане неналежно - атмосферні опади зволожують поверхню стіни житлового будинку, яка огороджує приміщення квартири АДРЕСА_4 , а також стікають на вимощення стіни будинку.

Крім того, прибудова знаходиться на земельній ділянці, яка фактично використовується співвласниками будинку для обслуговування під час користування даними квартирами, огороджена.

Наведене цілком свідчить про порушене право позивачки.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є співвласницею 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , інша 1/2 частки цієї квартири була зареєстрована за її чоловіком ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_3 по .

Треті особи без самостійних вимог ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_9 є співвласниками квартири АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 .

Земельна ділянка під будинком АДРЕСА_5 не приватизована, перебуває в комунальній власності Грицівської селищної ради.

У 2019 році відповідачі, що є власниками квартири АДРЕСА_2 , прибудували до зовнішньої стіни своєї квартири АДРЕСА_3 дерев`яну прибудову площею 16,3 кв. м, яка в технічному паспорті від 03.07.2023 року зазначена як кухня (приміщення № 5), яку розмістили на металевих трубах. Дана прибудова розміщена впритул до однієї із кімнат позивачки (кімната під № 11 площею 15,9 кв.м). Через вказану прибудову обладнано окремий вхід з вулиці в квартиру.

26.06.2020 року ОСОБА_2 звертався до Грицівської селищної ради із заявою про надання дозволу на добудову підвісного балкону до його квартири. Відповідно до повідомлення Грицівської селищної ради від 03.07.2020 заява ОСОБА_2 залишена без задоволення, так як до неї не додані необхідні документи, передбачені Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Дозвіл на переобладнання, перепланування чи добудову квартири АДРЕСА_2 радою не видавався.

26.01.2021 року та 26.06.2023 року комісія відділу житлово-комунального господарства Грицівської селищної ради склала акти за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті будівництва за адресою АДРЕСА_5 . Виявила прибудову до квартири АДРЕСА_3 , яка проведена без відповідних дозволів, рекомендувала привести земельну ділянку у відповідність до чинного законодавства.

Висновком Державної інспекції архітектури та містобудування України від 14.11.2023 року вказано про відсутність підстав для проведення позапланової перевірки за зверненням ОСОБА_1 від 06.11.2023 щодо реконструкції квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до висновку експерта № 1234/025 від 29.09.2025 будівельні роботи по прибудові кімнати кухні площею 16,3 кв.м (згідно технічного паспорта від 03.07.2023) до квартири АДРЕСА_2 , виконані з порушенням вимог державних будівельних норм, чинних на території України, а саме: пункту 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019, п.4.2 ДБН В.1.2-8-2008, п.4.1.3 та 4.1.6 ДБН В.1.2-14:2018, п. 6.1, 6.2 та 11.4 ДБН В.2.2-15:2019, п. 4.1, 6.1.2 та 7.7.3 ДБН В.2.6-220:2017.

Внаслідок здійснення прибудови кімнати кухні площею 16,3 кв.м (згідно технічного паспорта від 03.07.2023) до кв. АДРЕСА_2 , погіршення умов проживання, зокрема, інсоляції приміщення, у кімнаті АДРЕСА_7 площею 15,9 кв.м квартири АДРЕСА_4 не відбулося. Внаслідок здійснення прибудови відбулось зниження природної освітленості приміщення кімнати (в розрахунковій точці на відстані 1 м від протилежної від вікна стіни) орієнтовно на 28%, що, однак, не зумовило до зниження розрахункової освітленості кімнати нижче порогових нормативних значень, визначених державними будівельними нормами.

Крім того, внаслідок здійснення згаданої прибудови, відбулось погіршення ступеню вогнестійкості житлового будинку АДРЕСА_5 (зі ступеню III до ступеню Шб-IV), яке, водночас, не має суттєвого впливу на безпеку експлуатації будівлі, оскільки сумарна площа забудови поверху (з врахуванням суміжних господарських будівель) не перевищує максимального значення, визначеного державними будівельними нормами для будинку зі ступенем вогнестійкості Шб-IV.

Здійснення перебудови прибудованої кімнати кухні площею 16,3 кв. (згідно технічного паспорта від 03.07.2023), що розміщена до зовнішньої стіни кв. АДРЕСА_2 , яке усуне порушення відповідних вимог державних будівельних норм, є технічно можливим.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачка не довела, що здійснення відповідачами реконструкції з прибудовою приміщення перешкоджає їй у користуванні належною їй квартирою та порушує її права як власника квартири.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.

Так, згідно з ч. 1 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Згідно з частиною 2 статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав (аналогічні норми передбачено пунктом 6 частини першої статті 1, частиною 1 статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (частина перша, абзац перший частини другої статті 369 ЦК України).

Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку (частина друга статті 383 ЦК України).

Відповідно до частин 1-4 статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 369/8792/16-ц, право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають органи державної влади, органи місцевого самоврядування і інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. У разі порушення прав інших осіб право на звернення до суду мають такі особи за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власник (користувач) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК України).

Також у постановах Верховного Суду від 17 січня 2022 року в справі

№ 442/4338/17, від 13.03.2024 року у справі №1527/2-47/11 зроблено висновок, що за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва особа (власник) може заявити за умови доведеності факту порушення її прав самочинною забудовою.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції правильно констатував, що зовнішня стіна будинку, до якої відповідачі здійснили прибудову, є несучою конструкцією, а відповідно, спільним майном власників житлових і нежитлових приміщень будинку, тому здійснена без дозволу позивачки реконструкція квартири є проявом недобросовісної поведінки відповідачів.

Проте лише у випадку доведеності порушення самочинним будівництвом права позивачки, знесення самочинного будівництва можливо оцінювати на предмет можливості його застосування як крайнього заходу впливу на забудовника.

Тож правильним є висновок суду, що доводи позивачки про порушення її прав відповідачами спростовані у висновку будівельно-технічної експертизи, згідно з яким внаслідок здійснення прибудови відбулося зниження природної освітленості приміщення кімнати орієнтовно на 28%, що, однак, не зумовило зниження розрахункової освітленості кімнати нижче порогових нормативних значень, визначених державними будівельними нормами. Також внаслідок здійснення згаданої прибудови відбулося погіршення ступеню вогнестійкості житлового будинку зі ступеню III до ступеню Шб-IV, проте є допустимим згідно державних будівельних норм.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина 3 статті 13 ЦПК України).

За змістом ч.ч.1, 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч.6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У позовній заяві позивачка не посилалася як на підставу позову на порушення її права внаслідок зволоження стіни житлового будинку атмосферними опадами ( та погіршення внаслідок цього стану її житлового приміщення) у зв`язку з неправильно влаштованим примиканням даху прибудови до даху будинку.

Тому відповідно до ч.6 ст. 367 ЦПК України аналогічні доводи апеляційної скарги щодо порушення права позивачки внаслідок зволоження стіни житлового будинку атмосферними опадами не беруться апеляційним судом до уваги.

Отже, з врахуванням наведеного суд першої інстанції обґрунтовано констатував, що позивач не довів достатніми та допустимими доказами порушення її права як власника суміжної квартири внаслідок здійсненої прибудови відповідачами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті спору.

Рішення суду постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 26 березня 2026 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк