Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А

26 березня 2026 року селище Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Ковальчука М.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, -

В С Т А Н О В И В :

25 березня 2026 року адвокат Іванова Т.Б. через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 із заявою про перегляд заочного рішення, в якій просить скасувати заочне рішення Романівського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2025 року (повний текст рішення складено 26 листопада 2025 року) у цивільній справі за позовом адвокатського бюро «Григорія Мініча» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання правничої допомоги, а також поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Клопотання про поновлення строку на подання заяви перегляд заочного рішення мотивоване тим, що копію вказаного судового рішення відповідач не отримував, про його наявність дізнався лише в березні 2026 року із заяви адвокатського бюро «Григорія Мініча» про скасування заходів забезпечення позову, яке містило інформацію щодо заочного рішення Романівського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2025 року, ухваленого у цивільній справі № 290/501/25.

Зазначено, що 18 березня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Романівського районного суду Житомирської області із заявою про отримання судового рішення від 18 листопада 2025 року у цивільній справі № 290/501/25 і в цей же день ним було отримано відповідне судове рішення, про що свідчить відмітка у матеріалах справи.

Окремо наголошено на захисті прав відповідача на оскарження рішення та наявність об`єктивних обставин щодо пропуску строку (зокрема, необізнаністю про існування судового провадження у справі, неотримання судових викликів за місцем проживання у зв`язку з проходження відповідачем військової служби та перебуванням на лікуванні та реабілітації в медичних закладах після отриманих поранень).

Вивчивши підстави порушеного клопотання про поновлення процесуального строку, суд дійшов наступного висновку.

За загальним правилом метою встановлення строків є надання визначеності у реалізації суб`єктами правовідносин своїх прав та обов`язків. З настанням або закінченням відповідного строку пов`язане виникнення, зміна чи припинення правовідносин.

Строк як відрізок часу обмежує дію суб`єктивних прав та обов`язків. Водночас процесуальний строк - це встановлений законом або визначений судом проміжок часу, протягом якого суд або учасники судового процесу мають право або зобов`язані вчинити певну процесуальну дію чи сукупність таких дій.

Отже, запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду з позовом, заявою, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності та забезпечення здійснення судових процедур у межах розумних строків.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що «вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 3.04.2008 у справі «Ponomaryov v. Ukraine», п.41)»;

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення від 29.10.2015 у справі «Ustimeтko v. Ukraine», п.46)».

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Частиною 1 статті 127 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) установлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У постанові від 12 червня 2024 року у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-25цс24) Великою Палатою Верховного Суду наведено такі висновки щодо застосування положень статей 126, 127 ЦПК України в сукупності зі статтями 284, 286, 287 цього Кодексу: - передбачені частиною третьою статті 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не застосовуються у ситуації пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення; - оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення.

Відповідно до положень частин 1, 2 та 5 статті 272 ЦПК України, копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складення в електронній формі у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За змістом пункту 2 частини 6 статті 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Матеріалами справи підтверджується, що заочне рішення ухвалено Романівським районним судом Житомирської області 18 листопада 2025 року (вступна та резолютивна частина).

Згідно довідки про доставку електронного документа в електронному вигляді рішення від 18 листопада 2025 року у справі № 290/501/25 було надіслано одержувачу ОСОБА_1 та доставлено до його електронного кабінету 22 листопада 2025 року о 17:44:37.

Повний текст заочного рішення Романівського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2025 року було складено 26 листопада 2025 року, про що вказано в самому рішенні.

Згідно довідки про доставку електронного документа в електронному вигляді рішення від 18 листопада 2025 року у справі № 290/501/25 було надіслано одержувачу ОСОБА_1 та доставлено до його електронного кабінету 27 листопада 2025 року о 11:23:07.

Відтак, доводи представника заявника про одержання ОСОБА_1 вищевказаного заочного рішення не раніше ніж до 18 березня 2026 року є неспроможними.

При цьому суд не може не зауважити, що ОСОБА_1 був обізнаний про існування в суді провадження у справі № 290/501/25, про що свідчать довідки про доставку електронного документа в електронному вигляді постановлені ухвали, пов`язані з рухом справи в суді (03.06.2025, 15.07.2025, 25.09.2025), та судові повістки про виклик до суду (15.07.2025, 18.08.2025, 25.09.2025, 30.10.2025).

Із заявою про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 звернувся лише 25 березня 2026 року, тобто зі значним пропуском установленого в частині 2 статті 284 ЦПК України строку.

У питаннях оцінки поважності причин пропуску процесуального строку на оскарження як підстави для його поновлення суд послідовно враховує критерії, сформовані у практиці ЄСПЛ, а саме: тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин; при цьому заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (справа «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії», пункт 109 ).

Усталеним у практиці ЄСПЛ є підхід щодо врахування таких обставин при оцінці поважності причин пропуску строку звернення до суду та прийняті рішень про його поновлення: 1) складність справи, тобто обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі.

Слід зазначити, що за обставинами даної справи при вирішенні питання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення підлягає оцінці, зокрема, процесуальна поведінка відповідача під час розгляду справи в суді, а також його дії після отримання інформації про постановлене рішення.

Суд враховує, що ОСОБА_1 був достеменно обізнаним про існування судового провадження у справі, в судові засідання за судовими викликами не з`являвся, про причини не з`явлення до суду не повідомляв.

При цьому, суд критично оцінює доводи представника заявника про неможливість звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення до 18 березня 2026 року (дати отримання копії оскаржуваного рішення в паперовому вигляді) та наявності будь-яких об`єктивних обставин щодо пропуску строку на подання такої заяви.

За вищенаведених обставин, встановивши відсутність поважних обставин, що об`єктивно перешкоджали ОСОБА_1 звернутися до суду із заявою про перегляд заочного рішення у визначений процесуальним законом строк з дня отримання повного тексту заочного рішення (27.11.2025) та відсутність безумовних підстав для поновлення строку на звернення до суду з такою заявою, передбачених у частині 3 статті 284 ЦПК України, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Статтею 126 ЦПК України встановлено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись статтями 126, 127, 258-260, 284 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Романівського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2025 року відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її постановлення в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя М.В. Ковальчук