Справа № 442/841/25
Провадження № 2/442/1/2026
УХВАЛА

30 березня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Павлів З. С.

з участю секретаря судових засідань Голяк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі у межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики заяву представника позивача адвоката Джоха Р.В. про відвід судді, -

встановила:

В провадження судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Павлів З.С. знаходиться цивільна справа №442/841/25 за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

30.03.2026 представник позивача адвокат Джох Р.В. заявив відвід судді Павлів З.С., оскільки вважає, що суддя при вирішенні даної справи може бути упередженою. Вважає, що судом безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про призначення експертизи, яке було подано під час підготовчого судового засідання, роз`яснивши, що таке подано передчасно та про можливість повторного звернення з таким після дослідження первинної експертизи. Після дослідження висновку почеркознавчої експертизи, судом у задоволенні клопотання про призначення повторної експертизи відмовлено протокольною ухвалою, а також відмовлено в задоволенні клопотання про виклик та допит експерта. Просить про розгляд заяви про відвід та, у випадку відмови у задоволенні заяви про відвід, подальший розгляд справи здійснювати без участі позивача та його представника.

Представник відповідача проти задоволення заяви заперечила, зіславшись на те, що заява про відвід має бути вмотивованою та подаватися до початку розгляду справи по суті. Заява подається письмово, вказує конкретні обставини, що свідчать про заінтересованість судді. Вважає, що дана заява представника позивача є поданою несвоєчасно, з порушенням строків, визначених законом та є невмотивованою.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, незалежність судових органів гарантується державою та закріплюється у Конституції або законах країни. Усі державні та інші установи зобов`язані шанувати незалежність судових органів та дотримуватися її. Судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів та відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонукань, тиску, погроз або прямого чи непрямого втручання з будь-якого боку і хоч би з яких причин.

Незалежність судової влади є головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав та свобод людини і громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Незалежність та недоторканність суддів гарантують статті 126 і 129 Конституції України, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Законом України „Про судоустрій і статус суддів" визначено умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

Зокрема, статтею 6 Закону встановлено заборону втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Конституційний Суд України в Рішенні від 11.03.2011 № 2-рп/2011 у справі за конституційним поданням 53 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України „Про Вищу раду юстиції" встановив, що надання оцінки вчинених суддею процесуальних дій до винесення ним остаточного рішення у справі є втручанням у здійснення правосуддя, що суперечить Конституції України.

Частина п`ята статті 47 Закону зобов`язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, а також фізичних і юридичних осіб та їх об`єднання поважати незалежність судді і не посягати на неї. З огляду на це будь-які незаконні втручання або вплив на суд чи суддів, хоч би від кого вони виходили та яку мету переслідували, є неприпустимими і мають одержувати належну правову оцінку.

Відповідно до ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши доводи заявника, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що викладене у заяві не відповідає дійсності, оскільки судом вжито всіх можливих засобів для забезпечення прав сторін.

З огляду на вищезазначене, суд вважає заявлений відвід необґрунтованим, підстави, наведені у ньому, надуманими і неправдивими, зі сторони головуючої судді Павлів З.С. немає та не може бути упередженого відношення та особистої неприязні, ані до позивача, ані до його представника, ані до будь-кого з учасників справи, а тому, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід.

Керуючись ст.ст. 36-40 ЦПК України, -

постановив:

В задоволенні заяви представника позивача адвоката Джоха Р.В. про відвід судді в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Павлів З.С.