справа 278/1315/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Віктора Мокрецького, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 в якому просила стягнути з останнього пеню за прострочення сплати аліментів на дітей, за період з 01 грудня 2013 року по 02 березня 2026 року в розмірі 566 761,72 грн.

Свою заяву мотивує тим, що відповідач тривалий час не виконує рішення Житомирського районного суду від 31 січня 2014 року про стягнення з нього аліментів на утримання дітей.

В рамках даного провадження 18 березня 2026 року Житомирським районним судом вищевказаний позов забезпечений шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2 у виді земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:2407 загальною площею 0,0585 га та двох автомобілів «ВАЗ 21011», 1979 року випуску.

27 березня 2026 року ОСОБА_3 звернулась з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на інший автомобіль відповідача «HONDA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , про який вона дізналась після 18 березня 2026 року.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви від 27 березня 2026 року з огляду на таке.

За правилами ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно.

З урахуванням наданих позивачкою доказів суд пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір з приводу заборгованості по аліментам. Суд враховує доводи позивачки про тривале невиконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів, а тому вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та стягнення згаданої заборгованості з відповідача.

Отже, накладання арешту на нерухоме майно відповідача є належним видом забезпечення позову, бо забезпечує охорону матеріально-правових інтересів позивачки та гарантує реальне виконання судового рішення у разі прийняття його на користь останньої.

До того ж, арешт майна відповідача є тимчасовим заходом, який не позбавляє останнього права користуватися належним йому автомобілем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на належний ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , код платника податків НОМЕР_3 ) автомобіль HONDA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 .

У порядку ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений 27 березня 2026 року.

Суддя Віктор Мокрецький