У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26.03.2026 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Баран О.І., розглянувши питання про відкриття провадження у справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

відповідач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

відповідач 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

відповідач 3: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 ).

відповідач 4: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце проживання: АДРЕСА_1 ).

відповідач 5: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

відповідач 6: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

відповідач 7: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

відповідач 8: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (РНОКПП: НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (місце проживання: АДРЕСА_1 ),

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (місце проживання: АДРЕСА_1 ),

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (місце проживання: АДРЕСА_1 ),

предмет позову: визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

16 лютого 2026 року позивач, звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою, у якій просить суд

визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , таким, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судом скеровано запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача у справі.

До суду надійшли довідки про місце реєстрації відповідачів, та підтверджено їх дійсне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, перевіривши позовну заяву суддя дійшов висновку, що така не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачений судовий збір у розмірі 1 331,20 грн.

Однак, в позовній заяві позивачем вказаного вісім вимог немайнового характеру, а саме:

визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням ОСОБА_2 ,

визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням ОСОБА_3 ,

визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням ОСОБА_4 ,

визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням ОСОБА_5 ,

визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням ОСОБА_6 ,

визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням ОСОБА_7 ,

визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням ОСОБА_8 ,

визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням ОСОБА_9 .

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2026 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3328 грн (Закон України «Про Державний бюджет України на 2026 рік»), а 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 331,20 грн.

Визначаючи розмір судового збору за подання позовної заяви у цій справі суддею враховуються також висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2023 у справі № 758/5118/21 (провадження № 61-5554сво23) щодо виселення фізичних осіб із житлового приміщення. У зазначеній справі суд касаційної інстанції сформулював висновок, що при тлумаченні термінопоняття «вимога» у цьому випадку має враховуватися, крім предмета та підстави позову, також суб`єктний склад правовідносин (кількість співвідповідачів). Відтак, навіть за умови пред`явлення однорідних вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою однією і тією ж підставою виникнення та поданими доказами, судовий збір щодо кожного відповідача має обраховуватися окремо.

Аналогічного підходу дотримано Верховним Судом в ухвалі від 02.02.2024 у справі № 752/7267/21 у справі про вселення, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, зобов`язання вчинити дії, встановлення порядку користування житловим приміщенням, виселення.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц зроблено висновок по застосуванню статей 71, 72 ЖК України, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК України строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. Тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

При вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.

При цьому, житлове законодавство не встановлює вичерпного переліку поважності причин не проживання у житловому приміщенні, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує у кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи.

У даному випадку, такі обставини встановлюються щодо кожного із відповідачів.

З урахуванням вказаного висновку Верховного Суду та процесуальної вимоги, позивач має сплатити судовий збір в частині решти семи вимог немайнового характеру 9 318,40 грн (1 331,20 грн х 7).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вище викладеного, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 43, 175, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 175 і 177 цього кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Текст ухвали постановлено 26.03.2026 (перший робочий день, після виходу судді із лікарняного).

Суддя: Баран О.І.