"23" березня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Гончарука В.П.,
при секретарі Оніщук Р.О.,
ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 17.04.2012 в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2, вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру речових прав запис про арешт нерухомого майна зареєстрований 19.10.2012 реєстратором ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 17.04.2012 в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2 та стягнути судові витрати.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 , на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру, заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 401711984 від 31.10.2024 існує обтяження - арешт за № 13140136, зареєстроване 19.10.2012 реєстратором: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про арешту майна та заборони його відчуження, за виконавчим провадженням № НОМЕР_2 від 17.04.2012. Також зі змісту інформаційної довідки вбачається, що власником арештованого майна є ОСОБА_3
06 травня 2025 року Адвокатське бюро «Євгена Бойка», діючи в інтересах ОСОБА_1 надіслало електронною поштою Дніпровському відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) адвокатський запит з проханням надати інформацію про те чи перебуває на виконанні Дніпровського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавче провадження № НОМЕР_2 від 17.04.2012 та надати інформацію щодо державних виконавців Дніпровського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), які здійснювали та наразі здійснюють виконавчі дії у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 від 17.04.2012, а також надати дані стягувача та копії документів на підставі яких було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 від 17.04.2012.
07 травня 2025 року надіслало електронною поштою Дніпровському відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву про зняття арешту з майна.
19 травня 2025 року та 02 червня 2025 року повторно направлено електронною поштою державному виконавцю Дніпровського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єзерській А.М. адвокатський запит з проханням надати відомості про те, чи було прийняте рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності; повідомити про те чи були надіслані АБ «Євгена Бойка» документи, що підтверджують результат розгляду адвокатського запиту від 06.05.2025.
Згідно інформації з відкритих реєстрів, таких як Єдиний державний реєстр судових рішень, Автоматизована система виконавчого провадження, Єдиний реєстр боржників, відкритих або невиконаних виконавчих проваджень стосовно ОСОБА_1 , станом на 19.06.2025 немає. Дані щодо виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 17.04.2012 в реєстрах відсутні.
Вказано, що наявність арешту накладеного на квартиру в рамках виконавчого провадження, за яким ОСОБА_1 не є боржником порушує право власності, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.07.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Відповідачу був встановлений строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідачем було отримано 11.07.2025, про що свідчить довідка про доставку електронного документа сформована АСДС «Д-3».
24 вересня 2025 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.
Представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до суду подано заяву в якій просить провести розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомлено, відзив на позов не подано.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Положеннями ч. 1 ст. 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.
Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 являється власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27.08.2011, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Лабутіною Ю.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 3969 (а.с. 32 зв. - 33).
Вищевказане підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 401711984 від 31.10.2024 та Витягом з Державного реєстру правочинів № 10309826 від 27.08.2011 (а.с. 31, 32).
Відповідно до вищевказаної Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 401711984 від 31.10.2024, на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої зазначено ОСОБА_1 , накладено обтяження - арешт на підставі постанови про арешт майна та заборону його відчуження від 17.04.2012 винесеної ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві, реєстраційний номер обтяження: 13140136.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4 ст. 41 Конституції України).
Відповідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції прозахист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За нормою ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Отже, судом встановлено, що арешт на квартиру АДРЕСА_1 накладений у зв`язку з виконавчим провадженням з примусового виконання виконавчого напису № 531 від 04.06.2010, виданого приватним нотаріусом КМНО про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості на користь ОСОБА_4 .
При цьому на час накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , а саме 19.10.2012, ОСОБА_1 , будучи власником квартири, не являвся стороною виконавчого провадження, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
У відповідності до ч. ч. 1, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Арешт може бути знятий за рішенням суду.
Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування позивачем арешту в позасудовому порядку, не встановлення судом обставин які б свідчили про відсутність підстав для скасування накладеного арешту, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та можливості задоволення позову в частині скасування накладеного арешту.
В частині вимог щодо вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру речових прав запису про арешт нерухомого майна зареєстрованого 19.10.2012 реєстратором ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 17.04.2012 в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2, суд зазначає наступне.
Відповідно до приписів п. 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 830 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна», відомості про припинення обтяження реєструються на підставі судового рішення або заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. На підставі судового рішення або заяви щодо припинення обтяження виключенню підлягає запис стосовно всього рухомого майна, що є предметом обтяження.
Таким чином, суд зазначає, що судове рішення про припинення обтяження є підставою для подальшого виключення відповідного запису про обтяження, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги те, що під час розгляду справи судом не було встановлено порушення відповідачем прав позивача, у зв`язку із чим судовий збір та витрати на правничу допомогу стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 4, 5, 19, 274, 279, 265, 280, 281, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зняття арешту з майна -задовольнити частково.
Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про арешт майна та заборони його відчуження НОМЕР_2 від 17.10.2012 р. виданої ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, реєстраційний номер обтяження: 13140136.
В іншій частині вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарженняна рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місце знаходження: 02002, м. Київ, вул. Сверстюка, 15, ідентифікаційний .

Повне судове рішення складено 23 березня 2026 року.

Суддя