Справа № 172/2093/25
Провадження № 6/172/64/26
У Х В А Л А

іменем України

30.03.2026 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про розстрочку виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшла вищевказана заява, в обґрунтування якої заявник вказує, що рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 26.01.2026 року № 172/2093/25 частково задоволено позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з неї на користь ТОВ «Споживчий Центр» заборгованість за кредитним договором № 07.09.2024-100001314 від 07.09.2024 року в сумі 29300,00 грн., судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1376,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 грн., а всього в сумі 32676,40 грн. Рішення вступило в законну силу 26.02.2026 року. З жовтня 2025 року у заявниці виявлене онкологічне захворювання і з цього часу вона постійно перебуває на стаціонарному лікуванні, проходить обстеження, що підтверджується направленням КНП «Дніпровська міська лікарня № 4» на патологічне дослідження від 20.10.2025 року, виписками з медичної карти стаціонарного хворого від 09.12.2025, 12.01.2026, 12.02.2026 року, замовленнями з лабораторій на здачу аналізів, проходження різноманітних обстежень за період січень-лютий 2026 року. Крім цього, заявниця офіційно працевлаштована, однак отримує мінімальну заробітну плату в сумі 8300,00 грн., що підтверджується довідкою форми ОК-5. Зазначає, що частину боргу за рішенням суду, а саме, у розмірі 5000,00 грн. вона сплатила 03.03.2026 року, що підтверджується платіжною інструкцією. Просить суд розстрочити виконання рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 26.01.2026 року у справі № 172/2093/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат у справі на загальну суму 32676,40 грн., за вирахуванням добровільно сплаченої суми боргу 5000,00 грн., шляхом погашення заборгованості рівними платежами щомісячно по 4613,00 грн. на 6 (шість) місяців, справу просить розглянути у її відсутність.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали заяви суд приходить до такого.

Відповідно до положень статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно з частиною 2 статті 435 ЦПК України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Законом встановлено, що критерієм визначення підстав для розстрочки виконання рішення є обставини, які утруднюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому.

Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням, але при цьому дотримувати баланс інтересів і боржника, на його право на розстрочку чи відстрочення виконання судового рішення.

Розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення усієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

В той же час, згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18.

Судом встановлено, що рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 26.01.2026 року № 172/2093/25 частково задоволено позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з неї на користь ТОВ «Споживчий Центр» заборгованість за кредитним договором № 07.09.2024-100001314 від 07.09.2024 року в сумі 29300,00 грн., судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1376,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 грн., а всього в сумі 32676,40 грн. Рішення набрало законної сили 26.02.2026 року.

Так, заявниця стверджує, що можливості сплатити розмір заборгованості в повній мірі на даний час не має, просить суд врахувати те, що вона отримує мінімальну заробітну плату щомісяця, а також її стан здоров`я, який пов`язаний з онкологічним захворюванням, що потребує значних матеріальних витрат, у зв`язку з чим просить суд про розстрочку виконання рішення суду на 6 місяців.

На підтвердження зазначеного, заявниця до матеріалів заяви долучила копії направлення КНП «Дніпровська міська лікарня № 4» на патологічне дослідження від 20.10.2025 року, виписками з медичної карти стаціонарного хворого від 09.12.2025, 12.01.2026, 12.02.2026 року, замовленнями з лабораторій на здачу аналізів, проходження різноманітних обстежень за період січень-лютий 2026 року. з медичної документації, відомості форми ОК-5 про її дохід. Разом з тим, заявницею 03.03.2026 року сплачено частину заборгованості у розмірі 5000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією.

Вирішуючи заявлену вимогу про розстрочку виконання рішення, суд враховує, що заявник не намагається уникнути виконання рішення суду, а навпаки виконати його, проте перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Враховуючи викладене, з метою недопущення істотного погіршення матеріального стану заявника та для належного виконання судового рішення, суд вважає за необхідне, надати заявнику розстрочку у виконанні судового рішення від 26.01.2026 у справі № 172/2093/25 тривалістю 6 місяців, за вирахуванням добровільно сплаченої суми боргу 5000,00 грн.

Відтак, суд дійшов висновку, що заява про розстрочку виконання рішення суду підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 258-261, 353, 354, 435 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В

1. Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про розстрочку виконання рішення суду задовольнити.

2. Розстрочити виконання рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 26.01.2026 року у справі № 172/2093/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат у справі на загальну суму 32676,40 грн., за вирахуванням добровільно сплаченої суми боргу 5000,00 грн., тобто на загальну суму 27676,40 грн. шляхом погашення заборгованості рівними платежами щомісячно по 4613,00 грн. на 6 (шість) місяців.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.Г. Битяк