Справа №200/9158/17
Провадження №4-с/932/10/26
У Х В А Л А

27 березня 2026 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра, в складі головуючого судді Цитульського В.І., проаналізувавши матеріали за скаргою представника стягувача ОСОБА_1 адвоката Тропіної Олени Миколаївни на постанову державного виконавця Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про закінчення виконавчого провадження,

в с т а н о в и в :

Предметом оскарження визначено постанову про закінчення виконавчого провадження №76273583 від 14.11.2024.

Заяву надіслано до суду до поштовим відправленням 09.03.2026.

Скаржник просить поновити строк на оскарження постанови, мотивуючи це отриманням копії оскаржуваної постанови лише 03.03.2026.

Відповідно до ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст.449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою. У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

Відповідно до висновків Верховного Суду, наведених у постанові від 17.02.2026 у справі №577/69/24, за порівняльного аналізу змісту термінів «дізнався» та «повинен був дізнатися», слід дійти висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо. У цьому висновку суд врахував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя і сторони повинні очікувати їх застосування задля забезпечення дотримання принципу юридичної визначеності. Отже, під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, необхідно враховувати поведінку скаржника (чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження тощо).

Вказана практика Верховного Суду є сталою, підтримана об`єднаною палатою Касаційного господарського суду, різними палатами Касаційного цивільного суду.

У відповідності до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Причину пропуску строку на оскарження постанови від 14.11.2024 стягувач мотивує фактом отримання її копії 03.03.2026.

Проте жодних доказів на підтвердження вказаного факт до скарги не долучено.

Окрім того до скарги долучено акт державного виконавця від 12.11.2024, складений за участі стягувача, яким встановлено факт виконання вимог виконавчого листа повністю.

Також звертає на себе та обставина, що предметом виконавчого провадження була вимога про зобов`язання приведення встановленої огорожі між земельними ділянками під номерами 73 та АДРЕСА_1 до наступних вимог: 1) висота до 2,0 м.; 2) нижня частина може бути глухою, висота якої не повинна перевищувати 0,75 м., а верхня частина повинна бути прозорою (відношення глухих частин огорожі до прозорих не повинно перевищувати 50%).

При цьому стягувач, яка не погоджується із фактом виконання такого рішення, проживає по АДРЕСА_2 та згідно долучених до скарги фотознімків має доступ до огорожі, бачить її з вікна.

На переконання суду, усвідомлюючи, що наслідком складення акту про фактичне виконання рішення є закінчення виконавчого провадження, усвідомлюючи, що державним виконавцем не вчиняються жодних дій із виконання рішення та ситуація з огорожею не змінюється, стягувач повинна була дізнатися про порушення її прав ще в листопаді 2024 року.

Її бездіяльність з листопада 2024 року до березня 2026 року не можна визначити як об`єктивну.

З огляду на наведене суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити представнику стягувача ОСОБА_1 адвокату Тропіній Олені Миколаївні у поновленні строку на оскарження постанови державного виконавця від 14.11.2024.

Скаргу представника стягувача ОСОБА_1 адвоката Тропіній Олені Миколаївні залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.І. Цитульський