Справа № 513/1036/25
Провадження № 2/513/130/26
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

30 березня 2026 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Филипчук Л.В., розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 в рамках цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

13 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» до Саратського районного суду Одеської області надійшла позовна заява до ОСОБА_1 про стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором №408294-КС-003 від 25 листопада 2021 року у розмірі 23855,68 грн, посилаючись на ухилення відповідача від виконання зобов`язання.

Ухвалою суду від 25 серпня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, призначивши її до судового розгляду по суті на 08 жовтня 2025 року о 09 годин 00 хвилин з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано у АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК" (, Місце реєстрації: 01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А), наступні письмові докази, які становлять банківську таємницю: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № НОМЕР_1 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 25 листопада 2021 року (дата видачі кредиту) по 12 травня 2022 року (дата закінчення терміну кредитування).позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

11 вересня 2025 року на адресу суду від АТ «Райффайзен Банк» надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 25 серпня 2025 року.

27 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява.

Ухвалою суду від 28 січня 2026 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснено те, що у випадку, якщо недоліки позовної заяви у встановлений строк не будуть усунуті, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута відповідачці.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали суду від 28 січня 2026 року про залишення зустрічної позовної заяви без руху було направлено відповідачу до особистого кабінету системи «Електронний суд», яка доставлена 03 лютого 2026 року об 19:44:50 годині. Станом на 30 березня 2026 року, з урахуванням часу, відповідач відповідно до ухвали суду про залишення зустрічного позову без руху, не виконала вимоги, визначені ч. 1 ст. 185 ЦПК України у встановлений судом строк, та з заявою про продовження строку для усунення недоліків у зустрічному позові не зверталася, тому згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України матеріали зустрічної позовної заяви вважаються неподаними і повертаються.

Як зазначено вище відповідачем ОСОБА_2 , ухвалу про залишення зустрічної позовної заяви без руху, було отримано в особистому кабінеті системи «Електронний суд».

Частиною одинадцятою статті 272 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

При цьому, частиною шостою статті 272 ЦПК України передбачено, що, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Таким чином, ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 28 січня 2026 року про залишення позову без руху було вручено відповідачці 03 березня 2026 року.

Також ухвалу про залишення позову без руху від 28 січня 2026 року було своєчасно внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень, а тому позивач у вільному доступі мав можливість ознайомитись з її змістом.

Таким чином, суд вважає, що позивач був повідомлений належним чином про залишення позову без руху.

Відповідно до частини першої статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому, згідно частини третьої статті 124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Отже, суд вжив усіх можливих заходів щодо належного повідомлення відповідача про залишення заяви без руху.

Верховний Суд у постанові від 30.11.2022 у справі № 759/14068/19 зазначає, що попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховний Суд зазначає, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 07 вересня 2022 року, постановленій у справі № 9901/462/21, звертала увагу скаржника на те, що одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження судового рішення, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що незалежно від того, чи було вручено це поштове відправлення належній чи неналежній особі, позивач мав можливість ознайомитись з оскаржуваним судовим рішенням з моменту його оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Таким чином, процесуальна поведінка позивача не демонструє повноти використання своїх процесуальних прав, готовності брати участь у справі на всіх етапах її розгляду, достатньої зацікавленості щодо належного захисту своїх прав у судовому порядку. (Постанова ВП ВС у справі №9901/462/21 від 20.10.2022).

У постанові Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21 сформульована правова позиція про те, що, ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення. Слід також враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнаватися про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно проти діяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Ухвала суду про залишення заяви без руху постановлена судом 28 січня 2026 року.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, відповідач не цікавиться ходом руху своєї заяви, недоліки заяви у встановлений судом строк не усунула.

Як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, заявник, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Судом встановлено, що у визначений судом термін п`ять днів з дня отримання копії ухвали, недоліки, вказані в ухвалі суду від 28 січня 2026 року, відповідачем не були усунуті, а строк, наданий судом для усунення недоліків заяви, сплинув.

При цьому, будь-яких запитів щодо руху справи, повідомлень щодо неможливості виконання ухвали суду від 28 січня 2026 року у строки, встановлені судом, від відповідача також не надходило.

За вищенаведених обставин, заяву слід повернути відповідачу, роз`яснивши при цьому право останньої на повторне звернення із даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. ст. 185, 193-194 260, 261, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 в рамках цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором повернути відповідачу.

Роз`яснити відповідачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя К. Ю. Рязанова