Справа №442/296/26
Провадження №2/442/614/2026
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Кучаковського Ю.С.,
за участю секретаря судового засідання Михавко І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,
за участю представників:
від позивача: не з`явилися
від відповідача: не з`явилися
ОСОБА_1 звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якому на підставі ст.ст. 192, 199, 200 СК України просить стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмір 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову зазначає, що з 27.04.2017 перебувала у шлюбі з відповідачем, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.08.2025 шлюб між сторонами було розірвано. Вказує, що від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що відповідно до рішення № 442/2855/22 від 30.08.2022 про стягнення аліментів ОСОБА_2 оплачує ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 2 000 грн щомісячно на дитину. Вказує, що на даний час суттєво змінились виплати на утримання дитини : зросли ціни, поширилась інфляція. Прожитковий мінімум для дитини до 18 років станом на 2025 рік складає суму 3 196 гривень до 18 років. Відповідач аліменти на дитину в сумі 2 000 грн оплачує не регулярно, позивач вважає, що відповідач зможе сплачувати аліменти у розмірі 1/4 від загальної суми усіх надходжень відповідача. Наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити.
Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання та на офіційному веб-сайті судової влади України. За таких обставин суд визнав неявку відповідача неповажною, провівши розгляд справи у його відсутності.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суд Львывськоъ області від 04.08.2025 по справі № 442/4638/25 ухвалено розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 27.04.2017 у Виконавчому комітеті Підбузької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис №04.

Від данного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також у Дрогобицькому відділі державної виконавчої служби у Дрогобитцькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження ВП № 75878244 на підставі виконавчого листа № 442/2855/22, виданного 30.08.2022 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання їх неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 тис. грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення їх сином повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства можна дійти висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру.

До аналогічного висновку дійшов й Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014 по цивільній справі № 6-143цс13, зазначивши, що зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Враховуючи наведене, оскільки одержувач аліментів бажає змінити спосіб стягнення аліментів у відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, для забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд дійшов до висновку про необхідність змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.07.2022 у справі № 442/2855/22 про стягнення, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання їх неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 2000 тис. грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення їх сином повноліття, на частку від заробітку (доходу) в розмірі однієї чверті з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід спеціального фонду Державного фонду України в сумі 1 331 грн 20 коп.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.07.2022 у справі № 442/2855/22 про стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання їх неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 2000 тис. грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення їх сином повноліття, на частку від заробітку (доходу) в розмірі однієї чверті з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп. судового збору в дохід спеціального фонду Державного бюджету України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; тел. НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повний текст судового рішення виготовлено 30.03.2026.

Суддя Ю.С. Кучаковський