26.03.2026 Суддя Ізмайлов І. К.
Справа № 644/1684/26
Провадження № 2-з/644/19/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м. Харків

Суддя Індустріального районного суду м. Харкова Ізмайлов І.К, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 644/1684/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2026 позивач ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» звернувся в Індустріальний районний суд м. Харкова з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , в якій просив стягнути з відповідача:

-грошові кошти у розмірі 498000,00 грн., як безпідставно набуті за договором про надання правничої допомоги від 01.12.2024;

-3% річних від суми 498000,00 грн. за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання з 20 лютого 2026 по день ухвалення рішення суду відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, з остаточним розрахунком на дату ухвалення рішення;

-інфляційні втрати від суми 498000,00 грн. за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання з 20 лютого 2026 року по день ухвалення рішення суду відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, з остаточним розрахунком на дату ухвалення рішення, а також судові витрати у розмірі 4980,00 грн.

23 березня 2026 ухвалою судді Індустріального районного суду м. Харкова прийнято позов про стягнення безпідставно набутих коштів. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

25 березня 2026 позивач ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходу забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти, що належать відповідачу ОСОБА_3 та перебувають на рахунках у АТ «Універсал Банк», у тому числі на рахунку, пов`язаному з карткою № НОМЕР_1 , в межах суми 498 000 грн, за винятком коштів, на які відповідно до ч.8 ст.150 ЦПК України не допускається накладення арешту.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що відповідач безпідставно отримав грошові кошти у сумі 581000,00, які він переказав на рахунок в АТ «Універсал Банк» (Monobank), на зазначену вище картку номер, якої сам відповідач повідомив йому через месенджер Telegram. Оскільки відповідач перебуває за кордоном, має дистанційний доступ до свого рахунку та обізнаний про наявність судового провадження з 20.02.2026, вважає, що він може вивести кошти у будь-який момент шляхом P2P-переказу, валютного обміну або зняття через довірену особу.

Відповідач ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» надав суду заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи щодо вимог, заявлених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню виходячі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Мета забезпечення позову - це хоч і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх судових рішеннях (від 10 березня 2020 року у справі № 750/12430/19, від 28 травня 2020 року у справі № 211/374/20, від 30 листопада 2020 року у справі № 127/17451/20 та ін.) під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову, відповідно до якого позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому, такий вид забезпечення позову як накладення арешту застосовується судом, як правило, у майнових спорах у тих випадках, коли спірне майно може бути відповідачем продане, розтрачене, кошти витрачені, що в майбутньому перешкоджатиме виконанню рішення або взагалі зробить його виконання неможливим. Отже, необхідними умовами для вжиття забезпечувальних заходів, зокрема арешту майна, є, насамперед, належність цього майна відповідачеві, розумна співмірність вартості арештованого майна ціні позову, обґрунтування необхідності вжиття заходів для захисту прав позивача та можливість такого заходу забезпечити реальне виконання очікуваного позивачем рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

При зверненні з клопотанням про арешт грошових коштів позивач просить накласти арешт на кошти, що належать відповідачу на рахунках у АТ «Універсал Банк», у тому числі на рахунку, пов`язаному з карткою, що закінчується на № НОМЕР_1 в межах суми 498000,00 грн., втім не надає суду інформації про номери рахунків, які відкриті в АТ «Універсал Банк» на ім`я відповідача, а також не надав доказів, що картка № НОМЕР_2 емітована у АТ «Універсал Банк» саме на ім`я ОСОБА_2 .

При цьому суд зважає, що в договорі про надання правничої допомоги та в додатках до нього не міститься зазначення реквізитів банківських рахунків для оплати, а також з наданих квитанцій виданих АТ «Універсал Банк» не вбачається, що саме номер картки НОМЕР_2 емітований відповідним банком на ім`я ОСОБА_2 і на думку суду зазначення в квитанціях про переказ коштів щодо зарахування їх ОСОБА_4 , «Універсал Банк» VISA НОМЕР_2 , також не підтверджує, що ця картка пов`язана з відповідачем.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви про забезпечення позовних вимог про стягнення безпідставно набутих коштів, шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу на рахунках у АТ «Універсал Банк», у тому числі на рахунку, пов`язаному з карткою, що закінчується на * НОМЕР_1 в межах суми 498000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 644/1684/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.К. Ізмайлов