ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м.Суми

Справа №592/20765/24

Номер провадження 22-ц/816/130/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Сидоренко А. П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 лютого 2025 року у складі судді Алфьрова А.М., ухваленого у м. Суми Сумської області,

в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулось до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 червня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1225-0608, за умовами якого відповідач отримав кредит для задоволення особистих потреб у сумі 7000 грн, строком на 300 днів. Станом на 16 жовтня 2024 року заборгованість за кредитним договором № 1225-0608 від 24 червня 2023 року становить 34000 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом у сумі 7000 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами у сумі 27000 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 1225-0608 від 24 червня 2023 року у сумі 34000 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом у сумі 7000 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами у сумі 27000 грн та судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп.

Рішенням Ковпаківського районного суду Сумської області від 18 лютого 2025 року позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1225-0608 від 24 червня 2023 року у сумі 7000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір у сумі 498 грн 72 коп.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами, безпідставно посилався на положення п. 6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Оскільки згідно наданого розрахунку товариство здійснювало нарахування лише з узгоджених сторонами кредитного договору відсотків за користування кредитними коштами відповідно до п.п. 4.10 та 10.1 договору. В межах строку кредитування (згідно з п. 4.12 договору).

Зазначає, що позивачем дотримано вимоги ст.ст. 1048, 1056 ЦК України щодо встановлення розміру процентів за користування сумами кредиту, що була надана (проінформована, доведена до відома) відповідачу, оскільки останнім не заперечується укладення договору на вищевказаних умовах.

Зауважує, що помилково ототожнювати проценти за користування кредитними коштами, що нараховуються протягом строку дії договору, з неустойкою (пенею), яка нараховується у випадку невиконання (порушення, прострочення) зобов`язань боржником за договором.

У визначений апеляційним судом строк, відзиву на апеляційну скаргу відповідач не подав.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 24 червня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1225-0608, який підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А3719 (а.с. 11-17).

За змістом п. 4.10. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за стандартною процентною ставкою, яка становить 3.00% за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 4.12. договору сторони погодили, що строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (далі - Строк кредитування).

Надання додаткових грошових коштів позичальнику у рахунок кредиту на підставі додаткової угоди не змінює строк кредитування. Дата повернення (виплати) кредиту 18 квітня 2024 року. Строк дії договору є рівним строку кредитування. У будь-якому випадку договір діє до 24 години (включно) доби, наступної після дати повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Продовження строку кредитування або строку дії договору в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. Подовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань позичальника.

За п. 4.13. договору реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 572465%.

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього Договору (за весь строк кредитування) складає: 70 000 грн та включає в себе суму Кредиту та проценти за користування кредитом (п. 4.14 договору).

Пунктом 3.11 договору сторони узгодили, що кредитодавець надсилає (повторно надсилає) позичальнику підписаний договір у особистий кабінет позичальника та на його електронну адресу .

Пунктом 11.1 договору сторони узгодили, що цей договір та правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись умов цього договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.

24 червня 2023 року на рахунок ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) за допомогою сервісу LiqPay, на виконання договору № 1225-0608, було перераховано грошові кошти в сумі 7000 грн (а.с. 23).

Згідно із розрахунком заборгованості станом на 18 квітня 2024 року розмір заборгованості ОСОБА_1 за тілом кредиту становить 7000 грн 00 коп., розмір заборгованості за відсотками - 61265 грн 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог про стягнення з відповідача частини заборгованості за договором у розмірі 34 000 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом - 7000 грн, прострочена заборгованість за процентами - 27000 грн, товариство зазначило, що у разі здійснення позичальником часткового погашення кредитної заборгованості за кредитним договором у розмірі, який дорівнює сумі заявлених позивачем у цій позовній заяві позовних вимог та компенсації суми судового збору, сплаченої за подачу позовної заяви, кредитодавцем буде здійснено списання залишку заборгованості за кредитним договором у сумі 34265 грн, а дію Кредитного договору - припинено у зв`язку з його частковим виконанням та частковим прощенням боргу позичальника.

Ухвалюючи рішення про задоволення вимог позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, суд першої інстанції послався на положеннями пункту 6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», згідно з якими у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення.

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог позивача про стягнення відсотків за користування кредитними коштами, так як вони не узгоджується з нормами чинного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює сторона яка кредитує.

За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, кредитний договір укладається в письмовій формі, у якому сторонами погоджується розмірі кредиту, розмір відсоткової ставки, порядок застосування неустойки за порушення грошового зобов`язання, порядок погашення заборгованості, та інші умови.

Відповідно до визначень, що містяться в ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»: електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

За положеннями ст. 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено та не спростовується сторонами, що між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу було надано кредит у сумі 7000 грн строком на 300 днів, зі сплатою процентів за користування коштами відповідно до умов договору.

Закон України «Про споживче кредитування» визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із Законом України № 2120-IX від 15 березня 2022 року розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 6-1 наступного змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.

В подальшому вказану норму було виключено на підставі Закону № 3498-IX від 22 листопада 2023 року.

З аналізу пункту 6-1 вбачається, що законодавець мав на меті вирішити питання про звільнення позичальників за споживчими кредитами виключно від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань. Тобто списанню кредитодавцем підлягала неустойка (штраф, пеня), нараховані у період дії в Україні воєнного стану.

Проте, як вбачається з матеріалів справи звертаючись з позовом у цій справі ТОВ «Укр кредит фінанс» пред`явив до ОСОБА_1 вимоги про стягнення заборгованості за договором, що складається з тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, нарахованих протягом строку кредитування, про стягнення неустойки не йдеться.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення відсотків за користування кредитними коштами, оскільки мотиви такої відмови ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права.

Проценти, передбаченіумовами кредитного договору, які просив стягнути позивач на свою користь, за своєю суттю є платою за користування кредитом, а не відповідальністю за прострочення виконання зобов`язання.

Перед укладенням договору сторони досягли згоди з усіх істотних його умов, зокрема, й щодо розміру оплати за користування кредитними коштами, яка становить 3% за день, їх волевиявлення було вільним та відповідало їхній внутрішній волі. Підписавши кредитний договір, відповідач погодився на запропонований розмір процентів за користування кредитними коштами та зобов`язався їх сплачувати відповідно до графіку.

Проте, колегія суддів не може погодитися з розрахунком розміру відсотків за користування кредитними коштами у період з 24 грудня 2023 року до закінчення строку кредитування - 18 квітня 2024 року, з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ (який набрав чинності 24 грудня 2023 року) внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», статтю 8 цього закону доповнено частиною 5, а розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 17.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Пунктом 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:

протягом перших 120 днів - 2,5 %;

протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Таким чином, заважаючи на викладені норми, розмір щоденної відсоткової ставки за споживчим кредитом у період із 24 грудня 2023 року до 21 квітня 2024 року не може перевищувати 2,5%, з 22 квітня 2024 рок до 19 серпня 2024 року -1,5%, а з 20 серпня 2024 року -1%. Нарахування відсотків у більшому, ніж визначено вимогами Закону України «Про споживче кредитування» призведе до порушення прав споживача, що є недопустимим.

За таких обставин, розмір відсотків за користування кредитними коштами після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування» за період з 24 грудня 2023 року до 18 квітня 2024 року в силу закону не може перевищувати 2,5 %.

Відтак загальний розмір відсотків за користування кредитом за договором № 1225-0608 від 24 червня 2023 року не може перевищувати 58905 грн, виходячи з наступного розрахунку:

за період з 24 червня 2023 року по 23 грудня 2023 року розмір відсотків обраховується відповідно до умов договору за ставкою 3% за день і становить 38430 грн (7000 грн х 3% х 183 дні);

за період з 24 грудня 2023 року до 18 квітня 2024 року розмір відсотків обраховується за ставкою 2,5 % за день, обмеженою законом, і не може перевищувати 20 475 грн (7000 грн х 2,5% х 117 днів).

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за відсотками в сумі 27000 грн, що не перевищує розрахованого вище розміру, узгоджується з умовами укладеного сторонами договору та вимогами Закону України «Про споживче кредитування», його вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи вищевказане, рішення суду першої інстанції належить скасувати в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення відсотків за користування кредитними коштами з підстав, зазначених у п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, та ухвалити нове рішення про задоволення позову ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у повному обсязі.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України рішення суду підлягає зміні і в частині розподілу судових витрат, стягнувши з відповідача на користь позивача 2422 грн 40 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Також, з відповідача на користь позивача належить стягнути 3633 грн 60 коп. судового збору за апеляційний перегляд рішення суду.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367, 369, п.2 ч.1 ст. 374, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 лютого 2025 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити в повному обсязі.

Другий абзац резолютивної частини рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 лютого 2025 року викласти в такій редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором від 24 червня 2023 року № 1225-0608 в загальному розмірі 34 000 гривень 00 копійок, з яких: 7000 гривень 00 копійок простроченої заборгованості за кредитом та 27000 гривень 00 копійок заборгованості за нарахованими процентами.»

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 лютого 2025 року змінити в частині розподілу між сторонами судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 2422 гривні 40 копійок судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 3633 гривні 60 копійок судового збору за апеляційний перегляд рішення суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

А. П. Сидоренко