ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/768/26Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Черкаси :

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т. Л.
суддіКарпенко О. В., Новіков О. М.
секретар Широкова Г.К.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача адвоката Столяр О. І. на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 15.01.2026 (повний текст складено 19.01.2026, суддя в суді першої інстанції Троян Т. Є.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ФГ «ТЕРРА», Перший відділ ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зняття арешту з нерухомого іпотечного майна,

у с т а н о в и в :

у серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила зняти арешт з іпотечного нерухомого майна - нежитлового приміщення №52 загальною площею 226,1 кв. м., що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 101.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 25.02.2021 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О. В. за №899 з подальшими змінами, за яким позикодавець ОСОБА_1 передала, а позичальник ОСОБА_2 прийняв у власність грошові кошти в сумі 3 119 079 гривень, що за готівковим курсом продажу долара США на момент укладення цього Договору становило еквівалент 113 835 доларів США.

Позичальник був зобов`язаний повернути отримані кошти до 15.04.2022 включно.

3 метою забезпечення виконання усіх грошових зобов`язань, які виникли за договором позики, між цими ж сторонами було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О. В. 25.02.2021, зареєстрований в реєстрі № 900 (з наступними змінами).

Предметом іпотеки є нежитлове приміщення загальною площею 226,1 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: 101, власником якого є ОСОБА_2 .

Одночасно з укладенням договору іпотеки 25.02.2021 відповідне обтяження іпотекою було внесено до реєстрів та зареєстрована заборона відчуження предмету іпотеки, номер запису про обтяження 40725405.

Позивач указує, що станом на 30.01.2025 сума неповернутої частини позики складала гривневий еквівалент 109 835 доларів США та 05.02.2025 вона звернулась на адресу боржника ОСОБА_2 з вимогою про усунення порушень за договором позики та попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку.

У зв`язку з невиконанням позичальником ОСОБА_2 за укладеним договором позики від 25.02.2021 своїх грошових зобов`язань, Іпотекодержатель ОСОБА_1 подала нотаріусу згідно ст.38 ЗУ «Про іпотеку» необхідні документи для укладення договору купівлі - продажу іпотечного майна, однак отримала відмову від 19.06.2025 за вих. №44/02-31 з посиланням на наявність зареєстрованого арешту на все нерухоме майно ОСОБА_2 , накладеного ДВС м. Черкаси (виконавче провадження №75541548).

Указаний арешт всього нерухомого майна відповідача ОСОБА_2 перешкоджає позивачу, як Іпотекодержателю, звернути стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, передбаченому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», а тому з урахуванням переважного права позивача на задоволення своїх вимог за рахунок іпотечного майна підлягає зняттю, що й обумовило звернення з цим позовом до суду.

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 15.01.2026 позовні вимоги у справі відхилено з посиланням на те, що накладення арешту на майно боржника не позбавляє кредитора переважного права задовольнити свої вимоги в майбутньому й не скасовує для нього правил пріоритетності, передбачених ЗУ «Про іпотеку».

Часткове зняття арешту з окремого нерухомого майна, накладеного у межах виконавчого провадження для виконання судового рішення, фактично призводить до усунення цього майна з-під дії примусового виконання та створює ризик неможливості або істотного ускладнення виконання судового рішення, винесеного на користь іншого кредитора ФГ «ТЕРРА».

Суд не наділений повноваженнями визначати інший порядок виконання судового рішення або вибірково знімати арешт з майна боржника на користь одного з кредиторів.

Позивач не позбавлений права реалізувати свої права як іпотекодержатель шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження», з урахуванням пріоритету його вимог, зокрема за письмовою згодою заставодержателя (ст.51 ЗУ «Про виконавче провадження).

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 11.02.2026 засобами поштового зв`язку представник позивача адвокат Столяр О. І. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та позов задовольнити.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що з відповіді нотаріуса про відмову зареєструвати договір купівлі - продажу іпотечного майна вбачається перешкода для іпотекодержателя задовольнити свої вимоги до боржника за рахунок іпотеки, яка в силу приписів ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» має пріоритет щодо забезпечення вимог іпотекодержателя за рахунок такого майна перед вимогами інших кредиторів цього ж боржника.

Скаржник також наголошує на тому, що за вимогами ст.51 ЗУ «Про виконавче провадження, на які вказав суд першої інстанції, звернення стягнення на предмет іпотеки не порушуватиме прав інших учасників відповідних правовідносин, адже вартість предмета іпотеки не перевищує забезпечений розмір заборгованості боржника.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що 25.02.2021 між позивачем ОСОБА_1 , як позикодавцем, та відповідачем ОСОБА_2 , як позичальником, було укладено Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О. В. за №899 (з наступними змінами внесеними Договором про внесення змін та доповнень №1 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О. В. 07.05.2021 за реєстровим № 1726 та Договором про внесення змін та доповнень №2 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О. В. 13.07.2021 за реєстровим №2849).

На підставі вказаного договору позики позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність грошові кошти в сумі 3 119 079 гривень, що за готівковим курсом продажу долара США, на момент укладення цього Договору становило еквівалент 113 835 доларів США.

Позичальник зобов`язаний повернути отримані кошти до 15.04.2022 включно.

3 метою забезпечення виконання усіх грошових зобов`язань, які виникли за договором позики, між цими ж сторонами було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О. В. 25.02.2021, зареєстрований в реєстрі № 900 (з наступними змінами внесеними Договором про внесення змін та доповнень №1 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О. В. 07.05.2021 за реєстровим №1727, Договором про внесення змін та доповнень № 2 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О. В. 13.07.2021 за реєстровим №2850).

Предметом іпотеки за вказаним договором є нежитлове приміщення загальною площею 226,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: 101, власником якого є ОСОБА_2 .

Одночасно з укладенням договору іпотеки 25.02.2021 відповідне обтяження іпотекою було внесено до реєстрів та зареєстрована заборона відчуження предмету іпотеки, номер запису про обтяження 40725405.

Станом на 30.01.2025 сума неповернутої частини позики складала гривневий еквівалент 109 835 доларів США, тому 05.02.2025 ОСОБА_1 звернулась на адресу боржника ОСОБА_2 з вимогою про усунення порушень за договором позики та попередженням про звернення стягнення в позасудовому порядку, передбаченому ст. 37 та ст. 38 ЗУ «Про іпотеку».

У зв`язку з невиконанням позичальником ОСОБА_2 за укладеним договором позики від 25.02.2021 грошових зобов`язань, іпотекодержатель ОСОБА_1 отримала право на звернення стягнення в позасудовому порядку та подала нотаріусу передбачені ст.38 ЗУ «Про іпотеку» документи для укладення договору купівлі - продажу іпотечного майна, однак отримала відмову (19.06.2025 за вих. №44/02-31) з посиланням на те, що нотаріусом встановлено наявність зареєстрованого арешту на все нерухоме майно ОСОБА_2 , накладеного ДВС м. Черкаси (виконавче провадження №75541548).

Зокрема, у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.06.2025 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кисельова Н. В. зазначено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо наявні зареєстровані арешти на нерухоме майно та/або особа яка звернулась з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників.

Указана обставина підтверджується записом про арешт всього майна боржника ОСОБА_2 у межах суми боргу 908 240,62 гривень, внесений 21.01.2025 на підставі рішення державного виконавця №75541548 від 30.01.2013 (Інформаційна довідка № 438056574 від 04.08.2025).

Також із Інформаційної довідки 438056149 від 04.08.2025 вбачається запис про обтяження іпотекою приміщення АДРЕСА_3 , який внесено 25.02.2021 приватним нотаріусом Шевченко О. В. на підстав Договору іпотеки №900 від 25.02.2021 з подальшими змінами.

Оскільки указаний арешт всього нерухомого майна відповідача ОСОБА_2 перешкоджає позивачу, як Іпотекодержателю, звернути стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, передбаченому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», а тому з урахуванням переважного права позивача на задоволення своїх вимог за рахунок іпотечного майна, позивачем заявлено у цій справі позовні вимоги про зняття арешту.

Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами.

Статтями 575, 577 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до статті 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки щодо зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.

Статтею 4 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Особливості звернення стягнення на заставлене нерухоме майно визначено також положеннями ЗУ «Про виконавче провадження».

Так частинами 1, 3 статті 51 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо:

1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю;

3) наявна письмова згода заставодержателя.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Арешт з майна може бути знятий виконавцем за рішенням суду відповідні приписи статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження».

Також з урахуванням релевантних правових висновків ВС у постанові від 19.11.2019 у справі №137/2080/18-ц наявні правові підстави для зняття арешту з нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, оскільки іпотекодержатель має переважне право перед іншими кредиторами на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Також ВС в постановах від 30.06.2021 справі № 337/800/19, від 14 грудня 2022 року в справі № 362/2317/21 та 03.12.2025 у справі № 370/471/21 дійшов висновку, що у разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно.

З урахуванням вказаних вище приписів законодавства та правових висновків ВС, апеляційний суд у даній справі констатує, що позивач, як іпотекодержатель, має переважне право перед іншими кредиторами боржника-іпотекодавця на задоволення своїх вимог за рахунок обтяженого іпотекою майна.

За обставин даної справи відомості про іпотечне обтяження нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 на підставі Договору іпотеки від 25.02.2021 до державних реєстрів внесено 25.02.2021, а спірний арешт на все майно боржника ДВС зареєстровано пізніше, а саме : 21.01.2025, тобто на чотири роки пізніше .

Також слід враховувати, що згідно відмови нотаріуса від 19.06.2025 за вих. №44/02-31 щодо реєстрації договору купівлі - продажу іпотечного майна як способу позасудового задоволення вимог позивача-іпотекодержателя до боржника-іпотекодавця з посиланням на наявність спірного арешту ДВС щодо іпотечного майна, вбачається порушення пріоритетних прав позивача щодо можливості задовольнити свої кредиторські вимоги за рахунок іпотечного майна.

Відтак оскаржуваний у даній справі арешт є незаконним, оскільки порушує зазначені вище права позивача та має бути знятий, що свідчить про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

У постанові від 31 травня 2023 року у справі № 296/314/19 Верховний Суд дійшов висновку, згідно з яким позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений як власником, так і особою, яка має передбачене законом речове право на чуже майно.

Крім того, з правових висновків ВС у постановах від 31.05.2023 у справі №296/314/19 та від 03.12.2025 у справі №370/471/21 у аналогічних спорах слідує, що в разі коли належно зареєстрована іпотека виникла раніше за накладений арешт для задоволення вимог стягувачів інших, ніж іпотекодержатель (як у даному випадку), суд має звільняти з-під арешту іпотечне майно.

Апеляційний суд вважає хибним посилання суду першої інстанції на те, що часткове зняття арешту з окремого нерухомого майна, накладеного у межах виконавчого провадження для виконання судового рішення, фактично призводить до усунення цього майна з-під дії примусового виконання та створює ризик неможливості або істотного ускладнення виконання судового рішення, винесеного на користь іншого кредитора ФГ «ТЕРРА», адже існує законодавчо обумовлена перевага прав іпотекодержателя (позивача у цій справі) на задоволення своїх вимог до боржника за рахунок іпотечного майна перед іншими кредиторами ст. 1 ЗУ «Про іпотеку».

При цьому уже на момент пред`явлення позову було порушене право позивача на отримання задоволення своїх кредиторських вимог у спосіб укладення договору купівлі-продажу іпотечного майна за приписами ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», оскільки нотаріус через наявність спірного арешту відмовив у посвідченні зазначеного правочину.

Суд першої інстанції помилково зазначив, що суд не наділений повноваженнями визначати інший порядок виконання судового рішення або вибірково знімати арешт з майна боржника на користь одного з кредиторів, адже право на зняття арешту згідно судового рішення вбачається зі змісту вимог статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження».

Слід оцінити критично також посилання суду першої інстанції на те, що позивач не позбавлений права реалізувати свої права як іпотекодержатель шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, передбаченому ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження» з метою забезпечення прав інших кредиторів боржника за рахунок іпотечного майна у разі якщо його вартість перевищуватиме вимоги іпотекодержателя, адже у такому разі відповідні кошти будуть повернуті боржнику-іпотекодавцю та зможуть бути використані для задоволення вимог інших кредиторів такого учасника виконавчого провадження.

Відповідний порядок вбачається зі ч.5 ст.51 ЗУ «Про виконавче провадження», де вказано, що у разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 15.01.2026 у даній справі належить скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та прийняти постанову про задоволення позовних вимог.

Отже подана у справі апеляційна скарга підлягає до задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028 грн судового збору, сплаченого за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 15.01.2026 у даній цивільній справі скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту з іпотечного майна задовольнити.

Зняти арешт з іпотечного нерухомого майна - нежитлового приміщення №52 загальною площею 226,1 кв. м., що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 101, належне ОСОБА_2 , накладений державним виконавцем Першого ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) у межах виконавчого провадження №75541548 постановою про арешт майна боржника від 20.01.2025 та рішенням про державну реєстрацію обтяження від 21.01.2025 номер запису про обтяження 58083990 від 21.01.2025.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3028 грн судового збору, сплаченого за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 24.03.2026.

Суддя-доповідач

Судді