Справа № 462/2586/26
УХВАЛА

26 березня 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О. Б., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про відкликання заяви про видачу судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу,

встановила:

25.03.2026 року представниця заявника ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулась до Залізничного районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу за період з 01.09.2023 року по 31.03.2026 року у розмірі 3 648,30 грн. та 266,24 грн. сплаченого судового збору.

26.03.2026 року від представниці заявника ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про відкликання заяви про видачу судового наказу та повернення сплаченого судового збору у зв`язку із оплатою боргу боржником.

Суддя, розглянувши письмову заяву, перевіривши матеріали справи, дійшла такого висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч. 5 ст. 163 ЦПК України заявник має право відкликати заяву про видачу судового наказу до її розгляду судом.

Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутністю такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки нормами ЦПК України не передбачене повернення заяви про видачу судового наказу, яка подана в порядку наказного провадження, в даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо повернення позовної заяви (ст. 185 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коли до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Ініціювання заяви про відкликання позову до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі є процесуальним правом позивача в розумінні п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, при цьому причини, з яких позивач відкликає позовну заяву, значення не мають.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати до суду заяви та клопотання. Подання заяви про відкликання позову (заяви) є правом позивача (заявника), яке не може бути обмежено судом.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (принцип диспозитивності цивільного судочинства).

Відповідна правова позиція викладена у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду № 585/2152/19 (провадження № 61-4450св20) від 17.07.2020 року та у справі № 712/13263/17 (провадження № 61-29936св18) від 11.04.2019 року.

Враховуючи наведене, а також те, що на момент подачі заяви про відкликання заяви судового наказу або ухвали про відмову у видачі судового наказу у справі не було постановлено, а заявник до її розгляду подав заяву про відкликання заяви про видачу судового наказу, суд вважає за необхідне подану заяву задовольнити та повернути заявнику заяву про видачу судового наказу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закон України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі повернення заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

07 січня 2025 року набув чинності наказ Міністерства фінансів України від 26.11.2024 року № 606 «Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.12.2024 року за № 1888/43233. Даним наказом внесено зміни до механізму повернення судового збору у випадках, визначених ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, з урахуванням зазначених змін (далі Порядок), органи Казначейства здійснюють повернення судового збору в усіх випадках виключно на підставі електронного подання, сформованого відповідним судовим органом.

Таке подання формується відповідним судовим органом на підставі поданої платником (його уповноваженою особою) заяви про повернення коштів з бюджету, складеної із зазначенням усіх необхідних реквізитів, визначених п. 5 Порядку.

Як вбачається з долученої до заяви платіжної інструкції від 19.03.2026 року № 1474, заявником сплачено 266,24 грн. судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення сплаченого судового збору.

Керуючись ст. 10, 13, 43, 163, 185 ЦПК України, суддя

постановила:

заяву задовольнити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу з доданими до неї документами.

Головному управлінню Державної казначейської служби України у Львівській області (, що розташоване за адресою: м. Львів, вул. К. Левицького, 18) повернути з державного бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (, місцезнаходження: 79039, м. Львів, вул. Золота, 42; р/р НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 266 (двісті шістдесят шість) гривень 24 копійки згідно платіжної інструкції від 19.03.2026 року № 1474.

Ухвала в частині повернення судового збору оскарженню не підлягає, а в частині повернення заяви про видачу судового наказу може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Постигач О. Б.