Провадження № 2/369/890/26
РІШЕННЯ

Іменем України

26.03.2026 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі судового засідання Худинець Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи, які не заявляють самостійний вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович, про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 16 950 грн 64 коп.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначає, що 20.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем було видано виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 257, про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» 47 161 гривня 16 копійок.

За заявою стягувача № 82505 від 28.05.2020 року про примусове виконання, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Оніщенком Дмитром Степановичем було відкрито виконавче провадження № 62527283.

14.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим Михайлом Олександровичем прийнято Постанову про прийняття виконавчого провадження № 62527283 та в межах виконавчого провадження № 62527283, відкритого з примусового виконання виконавчого напису № 257 від 20.01.2020 року, із пенсії позивача приватним виконавцем Чучковою М.О., стягнуто 16 950 грн 64 коп.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.03.2023 року по справі № 369/1289/22, яке набрало законної сили, виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, позивач вважає, що відповідачем, стягнуті за виконавчим написом грошові кошти, були набуті безпідставно, а тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом для захисту своїх порушених прав.

Просив суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 16 950 грн 64 коп.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 вересня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи, які не заявляють самостійний вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович, про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

06 листопада 2024 року відповідачем ТОВ «ФК Управління Активами» подано відзив на позовну заяву. Не погоджуючись з доводами позивача, вказали, що на рахунки товариств не надходили грошові кошти від позивача на погашення заборгованості. Кошти, як стягнені в рамках виконавчого провадження, надходили на рахунок приватного виконавця. Вважають заявлені вимоги про повернення грошових коштів як безпідставно набуті кошти не можуть бути задоволенні, оскільки між сторонами існували договірні відносини, а кошти стягувались в рамках виконавчого провадження. Просив суд відмовити у його задоволенні. Розгляд справи просив проводити за відсутності представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами».

У зв`язку із звільненням головуючого судді ОСОБА_2 з посади судді Києво-Святошинського районного суду Київської області призначено повторний автоматизований розподіл судової справи: № 369/15038/23 (провадження № 2/369/2263/24).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у цивільна справа №369/15038/23 надійшла в провадження судді Скрипник О.Г.

01.01.2025 року, Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області про прийняття справи до провадження, цивільна справа №369/15038/23 прийнята в провадження судді Скрипник О.Г.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутньої Н.О. № 939 від 04.11.2025 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/15038/23 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 04.11.2025 року вказану справу передано на розгляд судді Пінкевич Н.С.

07.11.2025 року, Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області про прийняття справи до провадження, цивільна справа №369/15038/23 прийнята в провадження судді Пінкечив Н.С.

18.02.2026 року, Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області підготовче провадження закрито. озгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 09 березня 2026 року на 09 год. 30 хв.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, подали заяву про розгляд справи без участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві просив цивільну справу за позовом ОСОБА_1 слухати за відсутності представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином. Причин неявки до суду не повідомили.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

При розгляді справи судом встановлено, що 27.12.2012 року між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа Банк» було укладено кредитний договір № 500333584.

20.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем було видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 257, відповідно до якого, було задоволено вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами» стягнути з ОСОБА_1 за період з 08.10.2016 року по 20.01.2020 року включно, суму у розмірі - 18 910, 17 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот десять) гривень 17 копійок заборгованість за тілом кредиту;

- 14 800,99 (чотирнадцять тисяч вісімсот) гривень 99 копійок заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією;

- 13 300, 00 (тринадцять тисяч триста) гривень 00 копійок заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею;

- 150, 00 (сто п`ятдесят) гривень 00 коп. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 47 161, 16 (сорок сім тисяч сто шістдесят одна) гривня 16 копійок.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Оніщенка Дмитра Степановича було відкрито виконавче провадження № 62527283 за заявою стягувача № 82505 від 28.05.2020 року про примусове виконання.

Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бердаром М.М. винесено постанову про передачу виконавчого провадження, керуючись вимогами ч. 4 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно п. 2 Розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень: виконавець якому передано виконавчий документ, виносить постанову про прийняття до виконання виконавчого документа не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документу.

14.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим Михайлом Олександровичем прийнято Постанову про прийняття виконавчого провадження № 62527283.

Дані обставини були встановлені при розгляді справи № 369/1289/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний виконавець Чучков Михайло Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив в законну силу.

Тобто, обставини встановлені рішенням суду не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті ж особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Сторонами вищезазначені обставини не оспорюються, відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України мають преюдиційний характер та не потребують доказування.

28.03.2023 року Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 369/1289/22 позов ОСОБА_1 задоволений повністю. Виконавчий напис від 20.01.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 257, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, визнано таким, що не підлягає виконанню.

В межах виконавчого провадження №62527283, відкритого з примусового виконання виконавчого напису № 257 від 20.01.2020 року, із пенсії позивача приватним виконавцем Чучковою М.О., стягнуто 16 950 грн 64 коп., що підтверджується відповіддю на звернення Головного управління пенсійного фонду України у Київській області від 22.05.2023 року.

З 01.05.2022 року утримання по даному виконавчому провадженню були тимчасово призупинені, згідно Закону України №2129-ІХ від 15.03.2022 «Про внесення змін до розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.

З наданих сторонами доказів, судом встановлено, що у рамках виконавчого провадження під час примусового виконання виконавчого напису, який в судовому порядку визнано таким, що не підлягає виконанню, з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» фактично стягнуто 16 950 грн 64 коп.

Таким чином, оскільки виконавчий напис нотаріуса рішенням Києво-Святошинського районного суду по справі № 369/1289/22 визнано таким, що не підлягає виконанню, стягнуті з позивача грошові кошти відповідачем підлягають поверненню, як безпідставно отримані.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами Глави 83 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно висновку Верховного Суду, наведеного у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18: «з урахуванням того, що виконавчий напис за реєстровим номером №4180 визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже, підстава, на якій відповідач стягнув з позивача 442 426,24 грн. відсутня, суд касаційної інстанції погоджується з правильним висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позову у цій справі».

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Оскільки виконавчий напис від 20.01.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 257, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, на підставі якого проведено оспорюване стягнення, рішенням Києво-Святошинського районного суду від 28.03.2023 року, визнано таким, що не підлягає виконанню, відсутня підстава для подальшого проведення такого стягнення, а стягнуте за виконавчим написом підлягає поверненню позивачу.

За змістом частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про стягнення безпідставно отриманих коштів задовольнити.

Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь позивача ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 16 950,64 грн. (шістнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят грн. 64 коп.).

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 .

Інформація про відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», , юридична адреса: 08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Стельмаха, 9А.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 26 березня 2026 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ