Справа № 564/5318/25
Рядок статзвіту № 38
24 березня 2026 року
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Грипіч Л. А.
з участю секретаря Вознюк Ю. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
20.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено Договір факторингу №12/89, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №2 від 20.12.2020 року до Договору факторингу №12/89 від 20.12.2020 року, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 в сумі 64 488,00 грн., з яких: 29 286,84 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 7 443,30 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 27 757,86 - заборгованість за комісією за надання кредиту.
Оскільки, відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконала, кредитні кошти не повернула, у неї утворилася заборгованість.
Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 05.01.2026 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі, про що повідомлено сторони.
Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачу у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив.
Своїм правом на подання відзиву на позов відповідач ОСОБА_1 не скористалася.
Ухвалою суду від 05.02.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.
В судове засідання представник позивача Король В.А. не з`явився, при подачі позову до суду просив суд проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та зазначив, що не заперечує стосовно винесення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася судом вчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання відповідачем поштового відправлення, відзиву на позов до суду не подала.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
20.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено Договір факторингу №12/89, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №2 від 20.12.2020 року до Договору факторингу №12/89 від 20.12.2020 року, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 64 488,00 грн., з яких: 29 286,84 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 7 443,30 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 27 757,86 - заборгованість за комісією за надання кредиту.
20.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено Договір факторингу №12/89, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №2 від 20.12.2020 року до Договору факторингу №12/89 від 20.12.2020 року, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 в сумі 36 647,12 грн., з яких: 16 396,32 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 4 457,90 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 15 792,90 - заборгованість за комісією за надання кредиту.
Оскільки, відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконала, кредитні кошти не повернула, у неї утворилася заборгованість.
З матеріалів справи судом встановлено, що всі нарахування, що відбувалися до дати отримання позивачем ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" права грошової вимоги здійснювалися безпосередньо АТ "ІдеяБанк" станом на день відступлення права вимоги. ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд враховує наступне.
Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
При цьому суд враховує, що вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався і доказів погашення відповідачем кредитної заборгованості суду не подано.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Зокрема, Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунків щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум, а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», надання інформації щодо кредиту відповідача, що є складовою плати за обслуговування кредиту, має відбуватись безоплатно, проте позивачем було встановлено плату за таке обслуговування.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватись будь-якою зустрічною оплатою збоку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як обслуговування кредитної заборгованості, не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту позивальнику.
Враховуючи наведене, Акціонерне товариство «Ідея Банк» не мало права встановлювати такий платіж у кредитному договорі, за дії, які банківська установа вчиняє на власну користь, тому що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами.
Така умова договору є нікчемною та не потребує визнання недійсною.
Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Відповідно до ч.2 ст.10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ст.5 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Зі змісту вказаної норми вбачається, що суд, вирішуючи спір, не вправі допускати неправильного застосування норм матеріального права - незалежно від того, чи міститься посилання на таке неправильне застосування норм матеріального права в доводах сторін спору. Це не суперечить засадам змагальності сторін, оскільки даний принцип полягає у прояві в змагальності формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі , та забезпечує повноту досліджень обставин справи.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн, який сплачений згідно платіжної інструкції №149847 від 19.12.2025 року.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 81, 141, 247, 263, 265, 268, 279, 280 ЦПК України, ст. ст. 526, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,(жителька АДРЕСА_1 ), ІН: НОМЕР_1 .
Повне рішення складено
24 березня 2026 року.
СуддяЛ. А. Грипіч