Справа 729/1614/25
З АОЧ Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" березня 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
судді Демченко Л.М.,
за участю секретаря Роєнко А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач ТОВ «Діджи фінанс» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.07.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит №102264316 відповідно до умов якого відповідачу надано кредит шляхом перерахування коштів на картковий рахунок у сумі 7 000,00 грн, строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 2,50%.
29.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Діджи фінанс».
ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 34 580,00 грн, що складається з: заборгованості за тілом кредиту 7 000,00 грн; заборгованості за відсотками 22 250,00 грн; комісії 1 330,00 грн.
Позивач просить стягнути із відповідача зазначену заборгованість, а також судові витрати у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу в сумі 5 000,00 грн.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та шляхом направлення судової повістки за місцем його реєстрації, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, яка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Згідно ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких підстав відповідач вважається належно повідомленим про дату, час і місце судового засідання.
Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Оскільки сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
09 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , укладено договір про споживчий кредит (індивідуальна частина) №102264316, визначена сума кредиту 7 000,00 грн, строк кредитування 30 днів з 09 липня 2021 року по 08 серпня 2021 року, проценти за користування кредитом 5250,00 грн, нараховуються за ставкою 2,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, комісія за надання кредиту 1 330,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово (а.с.19-22).
Положеннями п.6.1 та п.6.2 вищевказаного договору передбачено, що він укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кредитного договору (оферта). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству.
Згідно з платіжним доручення №29710933 від 09 липня 2021 року платник ТОВ «Мілоан» здійснив переказ грошових коштів в розмірі 7 000,00 грн. для отримувача ОСОБА_1 банк отримувача - MASTERCARD кредитний рах. № НОМЕР_1 , призначення платежу - згідно договору 102264316 (а.с.29).
З відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором 102264316 вбачається, що загальний борг за договором становить 34 580,00 грн., з яких 7 000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 26 250,00 грн. борг по відсотках та 1 330,00 грн. борг по комісії (а.с.14).
Згідно з договором відступлення прав вимоги №11Т від 29.10.2021, укладеним між ТОВ «Мілоан» та позивачем, належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками, за плату були відступлені позивачу (а.с.16-18).
Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №11Т від 29.10.2021, позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №102264316 від 09.07.2021 на суму 34 580,00 грн., яка складає 7 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 26 250,00 грн. заборгованість за відсотками та 1 330,00 грн. заборгованість за комісією (а.с.13).
З вимоги про погашення кредитної заборгованості від 25.07.2025, яка була направлена на адресу відповідача, вбачається, що останньому було повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором №102264316 від 09.07.2021 та запропоновано сплатити заборгованість в сумі 34 580,00 грн. за кредитом на банківські реквізити ТОВ «Діджи Фінанс» протягом 30 днів (а.с.31).
Положеннями ч.1 ст.205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до вимог ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно з положеннями ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з вимогами ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Частиною 1 статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно з положеннями ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі ст.ст.76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
У даному випадку обов`язком Позивача є доведення обставини щодо укладення кредитного договору Відповідачкою з первісним кредитором, перерахування їй коштів, невиконання позичальником умов договору та факт набуття і переходу прав вимоги до Позивача як нового кредитора.
Разом з тим, анкета-заява на кредит №102264316, містить, зокрема дату створення, анкетні дані ОСОБА_1 , його контактну інформацію, відомості про щомісячні доходи, суму кредиту, його строк, IP адресу, з якої подано заяву. Однак у ній відсутній як власноручний підпис заявника, так і відомості про введення одноразового ідентифікатора, за допомогою якого позичальником повинен бути підписаний договір (а.с.11).
Доданий до позовної заяви договір про споживчий кредит №102264316 на першій сторінці містить напис «підписано ОСОБА_2 , ТОВ «Мілоан». Час: 09.07.2021 09:27», однак не містить відомостей про підписання договору у будь-який спосіб ОСОБА_1 (а.с.22 зв.ст.).
Графік платежів та паспорт споживчого кредиту №102264316, які є додатками до договору про споживчий кредит, також не містять електронного підпису ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором (а.с.23-24).
Таким чином, позивачем не доведено, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений договір у порядку та на умовах, на які посилається позивач та виникнення заборгованості у вказаному у позовній заяві розмірі.
Разом з тим, платіжне доручення №29710933 від 09.07.2021 є належним доказом фактичного отримання відповідачем кредитних коштів, зокрема містить усі суттєві реквізити: дату, найменування платника (ТОВ «Мілоан»), найменування отримувача (Артюх М.О.), суму переказу (7 000,00 грн) та призначення платежу - «кошти згідно договору №102264316» (а.с.29).
Таким чином у судовому засіданні доведено факт отримання відповідачем від ТОВ «Мілоан» коштів у сумі 7 000,00 грн., який відповідачем жодним чином не спростований, як і не надано доказів у підтвердження повернення вказаних грошових коштів.
Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини справи, наведені вище положення норм матеріального та процесуального закону, розглядаючи позов у межах заявлених позовних вимог з урахуванням предмету та підстав пред`явленого позову, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову на суму 7 000,00 грн.
У зв`язку з частковим задоволенням позову, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування судового збору підлягає стягненню 490,29 грн. та у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу 1 012,00 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.81, 141, 247, 265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість в сумі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.
У задоволенні іншої частини позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір у розмірі 490 (чотириста дев`яносто) гривень 36 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 012 (одна тисяча дванадцять) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя Л.М. Демченко