Справа №639/8164/25
Провадження №2/639/424/26
27 березня 2026 року м. Харків
Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - Рубіжного С.О.,
за участю секретаря - Чубенко О.С.,
представника позивача Самойлова Є.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
До Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В позові позивач просить суд зобов`язати ОСОБА_2 відшкодувати ОСОБА_1 збитки (матеріальну, майнову шкоду), завдані внаслідок протиправних дій у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 18.07.2024, у розмірі 774 937,86 грн. Зобов`язати ОСОБА_2 відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 40 000,00 грн. Вирішити питання щодо повернення ОСОБА_1 залишків колишнього транспортного засобу ОСОБА_2 після повного відшкодування ОСОБА_2 ОСОБА_1 збитків (матеріальної, майнової шкоди) у розмірі 774 937,86 грн.
В обґрунтування позову посилається на те, що 18 липня 2024 року о 22:10 водій ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом «BMWX5» номерний знак НОМЕР_1 , у Харкові на перехресті пр-т. Любові Малої та вул. Дудинської, біля будинку № 47 по пр-т. Любові Малої, не був уважним, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 (дати дорогу), не надав дорогу автомобілю «Hyundai Kona», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який наближався до перехрестя по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення. У результаті дорожньо-транспортної пригоди та порушення Відповідачем вимог пунктів 2.3(6), 8.4.(б), 16.11 ПДР України дорогу автомобілю «Hyundai Kona», номерний знак НОМЕР_3 було завдано суттєвих механічних пошкоджень та завдано матеріальних збитків ОСОБА_1 .
26.09.2024 Жовтневим районним судом м. Харкова було ухвалено постанову про визнання винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави.
Таким чином, позивач має право на звернення до суду з позовними вимогами про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у порядку ст. 1187 Цивільного кодексу України.
17.12.2024 позивач звернувся до до Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» із заявою про проведення комплексної автотехнічної та транспортно-товарознавчої експертизи.
28.01.2025 позивач звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про регламентну виплату. МТСБУ надало відповідь на заяву про регламентну виплату Позивача, відмовивши у її здійсненні, посилаючись на те, що по відношенню до пошкодженого ТЗ марки HYUNDAI 3 номерним знаком НОМЕР_3 на момент ДТП був відсутній договір зазначеного виду страхування, то такий транспортний засіб не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 Закону, і, відповідно, МТСБУ не має повноважень відшкодувати шкоду, заподіяну пошкодженням такого транспортного засобу.
Вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту «Нyundai Kona» р.н. НОМЕР_2 , складає: Сс = 1 203 379,28 грн.
Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai Kоnа» р.н. НОМЕР_2 по цінам станом на момент проведення технічного огляду (05.02.2025), складає: 1 343 159,99 грн.
Позивач зазначає, що зазнав не лише матеріальних збитків, пов`язаних із фактичним знищенням транспортного засобу, проведення експертиз, а і моральну шкоду. Позивач зазнав шкоди здоров`ю та тривалий час проходив лікування; транспортний засіб Позивача протиправними діями Відповідача було знищено, унаслідок чого, Позивач тривалий час (більше 1 року) не може використовувати його, проживаючи при цьому у місті, яке регулярно піддається обстрілам з боку країни-агресора і не маючи можливість у екстреній ситуації врятувати своє життя і життя своїх близьких осіб через відсутність транспортного засобу.
Позивач зазнав глибоких моральних, душевних страждань, втратив можливість володіти, користуватись пошкодженим транспортним засобом за його призначенням, а також розпоряджатись таким транспортним засобом на свій розсуд, зазнав значних обмежень у привичному ритмі життя через знищення його транспортного засобу.
Позивач оцінює моральної шкоди у розмірі 40 000,00 грн.
Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 06.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 17 грудня 2025 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Самойлова Євгена Юрійовича про проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та за допомогою додатку EasyСon по цивільній справі №639/8164/25 задоволено.
Ухвалою суду від 19 січня 2026 року закрито підготовче провадження у цивільній справі. Призначено справу до судового розгляду.
В судовому засіданні представник позивача Самойлов Є.Ю., позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим судом ухвалено провести заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи,з урахуванням заяви відповідача, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.
Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 вересня 2024 року року по справі №639/5153/24, встановлені обставини, що 18 липня 2024 року о 22:10 водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом «BMW X5» номерний знак НОМЕР_1 , у Харкові на перехресті просп. Любові Малої та вул. Дудинської, біля будинку №47 по прос. Любові Малої, не був уважним, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 (дати дорогу), не надав дорогу автомобілю « Hyundai Kona», номерний знак НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_1 , який наближався до перехрестя по головній дорозі, в наслідок чого відбулося зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги пунктів 2.3(б), 8.4.(б), 16.11 ПДР України.
ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави. Постанова набрала чинності: 18.10.2024 (том №1 а.с. 104-105).
Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 серпня 2024 року року по справі №639/4443/24, встановлені обставини, що 18 липня 2024 року о 22-10 год. в м. Харкові по просп. Л. Малої, буд. 47, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом BMW X5 н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія проводився із застосуванням приладу Драгер Alcotest 6820, результат огляду склав 2,02 проміле. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9А ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки вищевказане правопорушення ОСОБА_2 допустив вдруге протягом року.
ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.Постанова набрала чинності: 10.09.2024 (том №1 а.с. 106-111).
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, вина відповідача ОСОБА_2 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.
Також обставини ДТП 18.07.2024 підтверджуються копіями протокола огляду місця ДТП, схемою до протоколу ДТП, поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА №105584 (том №1 а.с. 82-103).
Згідно з п.37.1.4 ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
28.01.2025 Позивач звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (із заявою про регламентну виплату (том №1 а.с. 45-49).
Згідно відповіді МТСБУ № 3-016/4825 від 17.02.2025 ОСОБА_1 відмовлено у здійснені регламентної виплати (номер справи МТСБУ: 114813 (том №1 а.с. 50).
Відповідно до інформації Державної митної служби України №19/19-02-02/18.19/3698 від 30.07.2025, транспортний засіб марки «BMW» моделі «Х5» з номером VIN-коду: НОМЕР_7 ввезено на митну територію України 18.08.2023 як гуманітарну допомогу, оформлену за спрощеним порядком в умовах воєнного стану, відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України від 01 березня 2022 року № 174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» (том №1 а.с. 146-147).
Відповідно до відповіді на адвокатський запит ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.08.2025 № 1588/3098, Військової частини НОМЕР_8 від 31.07.2025 № 684113859, Військової частини НОМЕР_9 № 2687/2277 від 15.08.2025 транспортний засіб BMW X5, VIN(FIN) код НОМЕР_7 , номерний знак НОМЕР_1 на обліку транспортних засобі Збройних Сил України не перебуває (том №1 а.с. 163,167, 171).
Таким чином, суд дійшов висновку, що фактичним володільцем транспортного засобу ВМW X5, VIN(FIN) код НОМЕР_7 , державний номер НОМЕР_1 є Відповідач.
Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно з частинами 1-2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
За змістом пункту 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК).
Згідно усталеної судової практики щодо розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.
Зокрема, саме такі роз`яснення містяться у п. 14 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року, №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».
Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність сторін не була застрахована на момент ДТП.
Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Нyundai Kona» р.н. НОМЕР_2 , приймається у розмірі ринкової вартості авгомобіля «Нyundai Kona» р.н. НОМЕР_2 на момент пошкодження у результаті від ДТП (18.07.2024), складає: 774 937,86 грн. (сімсот сімдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять сім грн. 86 коп.)
Вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту «Нyundai Kona» р.н. НОМЕР_2 , складає: Сс = 1 203 379,28 грн. (один мільйон двісті три тисячі триста сімдесят дев`ять грн. 28 коп.) Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Нyundai Kona» р.н. НОМЕР_2 по цінам станом на момент проведення технічного огляду (05.02.2025), складає: 1 343 159,99 грн. (один мільйон триста сорок три тисячі сімсот п`ятдесят дев`ять грн. 99 коп.) (том №1 а.с. 51-81).
Тобто, вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля перевищує його ринкову вартість до моменту ДТП.
Згідно з пунктом 30.1. статті 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.
Відповідно до пункту 30.2 статті 30 Закону № 1961-IV якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.
Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 04.07.2024 по справі № 519/1079/21 зважаючи на те, що витрати на відновлювальний ремонт мотоцикла перевищують вартість цього транспортного засобу до ДТП, суд першої інстанції дійшов висновку, що цей транспортний засіб є фізично знищеним, оскільки його відновлювальний ремонт є економічно необґрунтованим: Тому з урахуванням наданих доказів суд визначив, що майнова шкода, завдана потерпілій унаслідок пошкодження транспортного засобу, відповідає його вартості до моменту ДТП і становить 156 114 грн. Однак суд не зважив на те, що відповідно до усталеної судової практики у справах за позовами про відшкодування шкоди, суд, постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.
Згідно з висновками Верховного Суду, які викладені у постанові від 04.04.2024 по справі № 450/3185/22 відповідно до усталеної судової практики щодо розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, суд, постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.
Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 14.06.2023 року у справі №125/1216/20 зазначила «За змістом статті 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Таким чином, ремонт автомобіля марки «Renault Kadjar», державний реєстраційний номер НОМЕР_10 , вважається економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним.
Порядок відшкодування завданої позивачу шкоди мав відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону № 1961-IV, і позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП».
Як зазначив представник позивача, позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме 17 жовтня 2025 року засобами поштового зв`язку направлено Відповідачу вимоги про відшкодування збитків (матеріальної, майнової шкоди) та повідомлення про готовність передати залишки колишнього транспортного засобу після отримання повного відшкодування завданої матеріальної шкоди (том №1 а.с. 197 204).
Проте така вимога була проігнорована Відповідачем.
Таким чином, розмір завданих Відповідачем Позивачу матеріальних збитків складає 774 937,86 грн. і підлягає повному відшкодуванню Відповідачем Позивачу.
Враховуючи норми законодавства, суд вважає за необхідне зобов`язати ОСОБА_1 після відшкодування ОСОБА_2 , завданих матеріальних збитків в розмірі 774 937,86 грн. залишки транспортного засобу «Hyundai Коnа» р.н. НОМЕР_2 передати ОСОБА_2 .
Стосовно моральної шкоди суд зазначає таке.
Згідно із частиною першою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до частини 3 статті 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Оскільки належний позивачу автомобіль, зазнав значних пошкоджень саме з вини відповідача і його ремонт був економічно необґрунтованим, внаслідок чого позивач був змушений докласти додаткових зусиль для організації свого життя, проводити експертизу, звертатись до суду, після ДТП відповідач не вчинив жодних дій для відшкодування завданої ним шкоди в добровільному порядку, крім того, відповідач ухилявся від явки в судові засідання із розгляду справи про адміністративне правопорушення, про що зазначено у постанові суду від 26.09.2024 у справі №639/5153/24, не відреагував на досудову вимогу, не з`являється в судові засідання, відтак душевні страждання позивача тривали значний час, на підставі викладеного позивач має право на відшкодування завданої моральної шкоди. Вказані обставини відповідачем не спростовані.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 8149,38 грн. (а.с.1).
За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 279, 280-283 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 774 937 (сімсот сімдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять сім) гривень 86 копійок.
Зобов`язати ОСОБА_1 передати транспортний засіб «Hyundai Коnа» р.н.з. НОМЕР_2 , який не може використовуватись за призначенням, ОСОБА_2 як особі, яка відповідає за завдану шкоду, після повного відшкодування останнім суми заподіяних майнових збитків в розмірі 774 937 (сімсот сімдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять сім) гривень 86 копійок ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень 00 копійок
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 8 149 (вісім тисяч сто сорок девять) гривень 38 копійок та витрати повязані з проведенням експертизи в розімірі 11 813 (одинадцять тисяч вісімсот тринадцять) гривень 57 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_11 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_12 , остання адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 27.03.2026.

Суддя С.О. Рубіжний