УХВАЛА

26 березня 2026 року

м. Київ

справа № 641/7601/19

провадження № 61-1769ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 січня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 грудня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна приватною особистою власністю, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , у якому просила суд визнати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , її особистою приватною власністю.

ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 , у якому просив суд визнати за ним право власності на

1/2 частини квартири, що розташована за вищезазначеною адресою, яка

є спільною сумісною власністю подружжя, шляхом поділу вказаної квартири.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 січня 2025 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 18 грудня 2025 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини зустрічних позовних вимог відмовлено.

12 лютого 2026 року представник ОСОБА_1 -

ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 січня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 грудня 2025 року з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень.

Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2026 року поновлено строк на касаційне оскарження судових рішень, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги. Заявнику запропоновано підтвердити відповідність сплати судового збору належними доказами.

У березні 2026 року представник ОСОБА_1 -

ОСОБА_2 на виконання вимог ухвали подала до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги разом із копією позовної заяви та зустрічної позовної заяви, у яких вказано ціну позову 258 000,00 грн.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК Українипередбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Верховним Судом враховано, що рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах: визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України; визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункти 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

У поданій касаційній скарзі представник ОСОБА_1 -

ОСОБА_2 зазначає, що звертаючись із позовною заявою

ОСОБА_3 визначила ціну позову у розмірі 258 000,00 грн.

Таким чином ціна позову в цій справі станом на 01 січня 2026 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328,00 грн х 250 = 832 000,00 грн).

Касаційна скарга заявника та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.

Зазначення у постанові Харківського апеляційного суду від 18 грудня 2025 рокупро можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ціна позову в цій справі не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та справа є незначної складності.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Верховний Суд враховує Рекомендації № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня

1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки представник

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 176 ЦПК України, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 січня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 грудня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна приватною особистою власністю, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська