27.03.2026 Справа № 380/1687/17
Провадження по справі № 6/940/5/26
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2026 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Самсоненка Р.В.

за участю секретаря судових засідань Зіп`юк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тетієві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа № 2/380/46/18,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» звернулося до суду із заявою, в якій просить замінити стягувана у виконавчому листі № № 2/380/46/18 від 20.02.2018 р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу з ПАТ КБ «Приватбанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» та видати дублікат виконавчого листа № 2/380/46/18 від 20.02.2018р., про стягнення боргу з ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована тим, що рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 19.01.2018 позов ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості було задоволено, та на виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист № 2/380/46/18 від 20.02.2018. 22.08.2025 між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Капіталресурс» було укладено Договір факторингу № 8-22-08/2025, за яким було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором ОСОБА_1 . Таким чином кредитора по договору було змінено з АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «Капіталресурс». На примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 56331260 з примусового виконання виконавчого листа № 2/380/46/18 від 20.02.2018. 29.07.2019 державним виконавцем ВДВС вищевказане ВП було завершено, оригінал вищевказаного виконавчого листа направлено стягувачу. У заяві вказано, що оригінал вищевказаного Виконавчого листа на адресу стягувача не надходив, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження відкриті виконавчі провадження про стягнення боргу з Боржника на підставі вищевказаного виконавчого листа відсутні. На підставі викладеного, ТОВ «Капіталресурс» не може реалізувати свої права, як стягувача, а тому звернувся до суду із вказаною заявою.

У судове засідання представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» не прибув, в заяві просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника заявника.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Представники АТ КБ «ПриватБанк» та Тетіївського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не прибули, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали заяви, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 19.01.2018 по справі № 380/1687/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 09.07.2013 року в розмірі 79425,56 грн. та судові витрати у справі в розмірі 1600,00 грн.

Судом встановлено, що 22.08.2025 між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Капіталресурс» було укладено договір факторингу № 8-22-08/2025.

Відповідно до витягу з реєстру боргових зобов`язань № 2 до договору факторингу № 8-22-08/2025 від 22.08.2025, до ТОВ «Капіталресурс» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № б/н від 09.07.2013.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Згідно правової позиції Верховного суду України висловленої при розгляді справи № 6-122цс13 від 20.11.2013 року, виходячи зі змісту статей ст.512, 514 ЦК України, ст. 358 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у зв`язку з укладенням 22.08.2025 між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Капіталресурс» договору факторингу № 8-22-08/2025 відбулася заміна стягувача з АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «Капіталресурс».

Водночас, ТОВ «Капіталресурс» позбавлене можливості реалізувати своє право на примусове стягнення грошових коштів у зв`язку з втратою виконавчого листа.

Згідно підпункту 17.4 пункту 17 пункту 1 Перехідних положень (Розділ ХІІІ) Цивільного процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягував або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

З системного аналізу приписів норм чинного законодавства випливає, що дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

Під час розгляду заяви судом встановлено, що після ухвалення зазначеного рішення було видано виконавчий лист, який АТ КБ «ПриватБанк» пред`явило до виконання, однак виконавчий лист, після його повернення державним виконавцем стягувачу, було втрачено.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що "єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Встановлено, що виконавчий лист № 2/380/46/18 від 20.02.2018 Тетіївським районним судом Київської області, перебував на примусовому виконанні у Тетіївському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (виконавче провадження № 56331260).

Постановою заступника начальника відділу Тетіївському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 29.07.2019 виконавчий документ № 2/380/46/18 повернуто стягувачу, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно діючого законодавства, дублікатом виконавчого листа є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

З урахуванням викладеного вище та вимог діючого законодавства суд вважає, що заява про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260, 354, 442 ЦПК України, ст.ст. 512 -514 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд,

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа № 2/380/46/18 - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», (, юридична адреса: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) його правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» (, юридична адреса: 04073, м.Київ, пр-т. Степана Бандери, буд. 28-А) у виконавчому листі № 2/380/46/18 від 20.02.2018 Тетіївського районного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) боргу за кредитним договором № б/н від 09.07.2013 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Видати дублікат виконавчого листа № 2/380/46/18 від 20.02.2018 про стягнення боргу з ОСОБА_1 по цивільній справі № 380/1687/17, за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Р.В. Самсоненко