Справа №: 148/180/26
Провадження № 2/148/578/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Дамчук О.О.,

за участю секретаря Носулько К.П.

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в спрощеному порядку з повідомленням сторін в м. Тульчин цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що 19.10.2023 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачкою за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 1065634. Згідно з умовами якого відповідачка отримала 1900,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, та можливих штрафних санкцій, що передбачені Договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток № 1 до договору № 1065634 від 19.10.2023) платіж повернення кредиту та сплати процентів мав бути внесений відповідачкою 14.10.2024. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит на потрібну їй суму. Відповідачка у свою чергу умов вказаного кредитного договору належним чином не виконувала. У подальшому, 21.06.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 21062024, згідно з умовами якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» право грошової вимоги за зазначеним кредитним договором. 12.01.2026 на адресу відповідачки позивачем було надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, яка у визначені строки добровільно відповідачкою сплачена не була. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, станом на день звернення до суду, остання має заборгованість у сумі 11382,80 грн, з яких 1900,00 грн сума кредиту; 9482,80 грн сума процентів за користування кредитом. Просить стягнути загальну суму заборгованості за простроченим зобов`язанням та судові витрати, які складаються із суми судового збору в розмірі 2422,40 грн, сплаченого при подачі позову до суду та 8000,00 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Представник позивача ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» Усенко М.І. (а.с.41), наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві, просить розглянути справу за його відсутності, а також не заперечує проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідачки у судове засідання (а.с.63).

Відповідачка в судове засідання не прибула будучи належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с.55-56, 62, 66). Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за її відсутності на адресу суду від останньої не надходили.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Зі згоди представника позивача у відповідності до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на наведене вище, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими обставинами вони підтверджуються (п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України).

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідачка не скористалася своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174 та 191 ЦПК України та не подала до суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування, а тому за відсутності доказів поважності причин неподання відповідачкою заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядились своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Із матеріалів справи вбачається, що при укладанні Договору сторони керувались статтею 3 Закону України "Про електрону комерцію" де зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11Закону України"Про електронну комерцію").

Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію"визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

З урахуванням викладеного вбачається, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК).

У силу частини першої статті 638 ЦК договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19, провадження № 61-16243св20.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.

Відповідно до статті 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч.2 ст.1056-1ЦК).

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Статтею 599 ЦК передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином або частково чи у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України.

Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 19.10.2023 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачкою за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» укладено електронний договір № 1065634 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» (а.с.19 зворот -22).

Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) становить 1900,00 грн. (п.1.3. Договору); строк кредиту 361 день, періодичність сплати процентів кожні 19 днів (п.1.4. Договору); тип процентної ставки фіксована, занижена процентна ставка у розмірі 0,01% в день діє за умови, якщо споживач до 07.11.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу; стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день (п.1.5 Договору); 14.10.2024 (дата остаточного погашення заборгованості).

Відповідно до п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

Також пунктом 3.1 Договору передбачено, проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт.

Як вбачається із розрахунку заборгованості (а.с.25 зворот - 30) станом на 21.06.2024 у відповідачки наявна заборгованість у загальному розмірі 11382,80 грн.

Також п.п.1.1, 1.15, 9.2, 9.6 Договору було передбачено, що цей договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Укладення Товариством Кредитного договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки та цей Договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

Окрім того п. 9.11 Договору передбачено, що всі додатки до цього договору підписані сторонами є невід`ємною частиною Договору.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України (по тексту ЦК).

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Як вбачається із довідки про ідентифікацію ОСОБА_1 було 19.10.2023 на мобільний телефон відправлено одноразовий ідентифікатор задля акцептування договору № 1065634 від 19.10.2023 (а.с.23 зворот). Також в матеріалах справи наявні лист-повідомлення ТОВ «ПЕЙТЕК» № 02 від 20.10.2025 (а.с.25) та інформаційний лист АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 20.1.0.0.0/7-260302/78871-БТ від 03.03.2026 (а.с.67) наданий на виконання ухвали суду від 24.02.2026 про витребування доказів, із яких вбачається, що на картку № НОМЕР_2 , яка належить відповідачці та яка зазначена у Договорі 19.10.2023 здійснено переказ коштів у сумі 1900,00 грн, що свідчить про укладення зазначеного договору та виконання його умов ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», що не заперечується відповідачкою.

Відтак, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 1900,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку останньої.

Станом на 12.01.2026 відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів у строки передбачені Договором не виконала у зв`язку з чим у неї виникла зазначена вище заборгованість.

21.06.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 21062024, згідно з умовами якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» право грошової вимоги за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників (а.с.30 зворот - 35).

Відповідно до витягу з реєстру боржників кредитний договір відповідачки ОСОБА_1 значиться під порядковим номером 4723 у реєстрі боржників. Загальна сума заборгованості 11382,80 грн, яка складається із залишку по тілу кредиту в розмірі 1900,00 грн, залишку по відсотках у сумі 9482,80 грн (а.с.35 зворот).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК).

Отже позивач правомірно набув право грошової вимоги ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» до відповідачки за договором № 1065634 про надання споживчого кредиту від 19.10.2023, що підтверджується договором про факторингу № 21062024, згідно якого права вимоги переходять до нового кредитора після підписання сторонами акту приймання передачі Реєстру боржників за формою додатку № 2 цього договору та виконання фактором вимог п. 7.2 щодо сплати суми фінансування, передбаченої п. 7.1 (п.6.2.3 Договору факторингу), що підтверджується копією платіжної інструкції № 3392 від 21.06.2024 про сплату ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» на рахунок ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відповідної суми передбаченої п. 7.1 договору факторингу (а.с.36 зворот); актом приймання-передачі реєстру боржників (а.с.36) та витягом з реєстру боржників (а.с.35 зворот).

У ході судового розгляду доказів своєчасного виконання зобов`язання з повернення кредиту судом не здобуто.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Із встановлених судом обставин убачається, що не виконання відповідачкою належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредиту між нею та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» в обумовлені договором строки, призвело до порушення прав позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що в зв`язку з укладенням договору факторингу № 21062024 від 21.06.2024 у позивача виникло право вимоги до відповідачки, включаючи право вимагати від неї належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за договором кредиту (п.1.2 Договору факторингу № 21062024 від 21.06.2024), оскільки відповідачкою частково було погашено заборгованість в розмірі 800,00 грн лише 14.11.2023, а не як передбачено п. 1.5.2 договору про надання споживчого кредиту, знижена процентна ставка до останньої не застосовувалась, суд провівши свій розрахунок (1900,00 х 2,2 / 100 х 246 (днів до укладення договору факторингу) = 10282,80 грн проценти за договором); загальна сума заборгованості складає 11382,80 (10282,80 + 1900,00 = 12182,80 грн - 800,00 грн сума погашення заборгованості відповідачкою), погоджується з розміром нарахованих процентів за договором, що підлягають стягненню з відповідачки.

Таким чином, аналізуючи викладене вище, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи відсутність доказів на спростування позиції представника позивача, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та змагальності суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог представника позивача у заявлених ним межах та про існування правових підстав щодо їх задоволення.

Відповідно до пункту 6 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено копію Договору про надання правової допомоги з АО «АПОЛОГЕТ» № 0107 від 01.07.2025 (а.с.39 зворот), копію акту наданих послуг № 767 від 12.01.2026 (а.с.40), копію детального опису наданих послуг від 12.01.2026 за договором про надання правової допомоги від 01.07.2025 «АПОЛОГЕТ» (а.с.40 зворот), копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб (а.с.38 зворот-38), копію ордеру на надання правничої допомоги серії ВС № 1381377 (а.с.41),, копію довіреності на право укладання договорів від імені позивача (а.с.41 зворот), тому з урахуванням вимог ст.137 ЦПК України суд вважає, що з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн. Клопотань про зменшення суми витрат на правничу допомогу в порядку ч.5 ст. 137 ЦПК України від відповідачки на адресу суду не надходило.

Згідно позиції ВС висловленої у Постанові КЦС ВС року по справі № 275/150/22 від 13.03.2025, у розумінні положень частини п`ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, обґрунтованого цією стороною відповідного клопотання щодо недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, а тому суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від 28 листопада 2023 року по справі № 940/1004/22, провадження № 61-2675св23).

Окрім того, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із 2422,40 гривень сплаченого судового збору, що підтверджується копією платіжної інструкції № 31992 від 11.11.2025 (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 525-527, 530, 598-599, 610, 615, 629, 634, 1054, пунктом 18. Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 211, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 280, 354 ЦПК України, ЗУ «Про електронну комерцію», ЗУ "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ-35234236, місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, 4-й поверх, IBAN: НОМЕР_4 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»), заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 1065634 від 19.10.2023 в розмірі 11382,80 (Одинадцять тисяч триста вісімдесят дві) грн 80 коп.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ-35234236, місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, 4-й поверх, IBAN: НОМЕР_4 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»), у рахунок відшкодування понесених витрат на правову допомогу в розмірі 8000,00 (Вісім тисяч) гривень 00 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 (Двох тисяч чотирьохста двадцяти двох) гривень 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області, протягом тридцяти днів, починаючи з дня проголошення, чи отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.О.Дамчук