Справа № 545/1185/26
Провадження № 2/545/1524/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

25.03.2026 суддя Полтавського районного суду Полтавської області Любчик О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області про звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и в:

представник позивача адвокат Савчук О.В. звернувся до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту.

Дослідивши вказану позовну заяву з додатками, вважаю, що її подано без додержання вимог, викладених у ст.175,177 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Так, звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач зазначає, що належне їй нерухоме майно знаходиться під арештом. Згідно актуальної інформації про нерухомість з офіційного витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,28 га кадастровий номер :00:007:0051, знаходиться під обтяженням № 3364071 від 30.11.2006 р. Звернувшись до Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі за отриманням інформації щодо підстав виникнення заборони відчуження та зняття арешту із нерухомого майна, вона отримала відповідь від 17.02.26 №5102, в якій зазначено, що існує запис про арешт належного позивачу нерухомого майна від 29.11.2006 р. згідно постанови ДВС Полтавського району № 15630. Але, згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на 26.01.2026 р. у відділі не перебувають виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 .

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому, суд зауважує на тому, що пунктом першим постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016р. №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у частині, що не суперечить нормам діючого законодавства, визначено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно), що передбачено п. 2 згаданої постанови.

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (Закон України «Про виконавче провадження»).

Окрім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові у справі № 725/3352/23 від 06 травня 2024 року висловився щодо пред`явлення позову про зняття арешту з майна, а саме, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Вказаний висновок узгоджується із постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і карних справ, викладених 03.06.2016 року у постанові № 5 «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна».

Згідно з ч. 1 статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи, а положеннями ч. 1 ст. 48 ЦПК України чітко встановлено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

В даному ж випадку, звертаючись до суду із позовом про зняття арешту із майна та посилаючись на відповідні статті ЦПК України, представник позивача вказує відповідачем Полтавський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області. При цьому, представник позивача не зазначає обставин про те, що вказаним ним відповідачем оспорюється право позивача.

Таким чином, позивач не визначилася із складом учасників справи (сторонами та третіми особами) та не зазначила в числі відповідачів саме ту особу, в інтересах якої накладалися вищевказані арешти на майно.

Частиною 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивачем до матеріалів справи не надано відповідних відомостей про статус виконавчого провадження (інформацію про закриття) на підставі якого виникло обтяження нерухомого майна згідно постанови ДВС Полтавського району, серія та номер: 15630, виданий 29.11.2006, видавник: ДВС Полтавського району.

Крім того, до матеріалів позовної заяви не додано повного витягу з Автоматизованої системи виконавчих проваджень щодо виконавчого провадження, у рамках якого було накладено арешт на майно ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вказані обставини, які перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі, позовну заяву слід залишити без руху, із наданням позивачу можливості усунути вищезазначені недоліки.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області про звільнення майна з-під арешту залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків десять днів з моменту отримання копії ухвали.

Попередити позивача, що в разі невиконання ухвали суду у встановлені строки позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Любчик