ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

за участю секретаря судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2025 року (повний текст рішення складено 29 вересня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного державного нотаріального архіву про зобов`язання вчинити дії -

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовної заяви

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Полтавського обласного державного нотаріального архіву про зобов`язання вчинити дії, в якому прохала суд визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо невидачі належним чином завіреної копії свідоцтва про право власності від 10 листопада 1958 року та зобов`язати Полтавський обласний державний нотаріальний архів надати позивачу належним чином завірену копію свідоцтва про право власності, виданого ОСОБА_2 В-Кохнівською селищною радою 10 листопада 1958 року за реєстровим № 389.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є спадкоємцем за заповітом на спадщину після смерті ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, на підставі чого ОСОБА_1 є співвласником домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 лютого 2012 року по справі № 2-156/12.

Спадкове майно належало померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Третьою кременчуцькою державною нотаріальною конторою 18 листопада 1998 року за реєстровим №3353, зареєстрованого в Кременчуцькому МБТІ в реєстровій книзі 3 за номером запису 374, реєстраційний номер 26200552.

У свідоцтві про право на спадщину за законом, виданого в м. Кременчуці 18 листопада 1998 року зазначено, що будівля та господарські приміщення розташовані на земельній ділянці державного фонду, які належали померлому ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності, виданого В-Кохнівською селищною радою 10 листопада 1958 року за реєстровим № 389, зареєстрованого в Кременчуцькому МБТІ 20 листопада 1958 року в реєстровій книзі №3 за реєстровим №377.

При оформленні права власності в реєстраційній службі м. Кременчука позивача попрохали надати оригінал свідоцтва про право власності, виданого В-Кохнівською селищною радою 10 листопада 1958 року за реєстровим № 389, зареєстрованого в Кременчуцькому МБТІ 20 листопада 1958 року в реєстровій книзі №3 за реєстровим №377, у зв`язку з чим остання звернулася до відповідача з проханням надати належним чином завірену копію вище вказаного документа, однак отримала відмову, оскільки запитуваний документ не є нотаріально посвідченим.

Короткий зміст судового рішення місцевого суду

Рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2025 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Полтавського обласного державного нотаріального архіву про зобов`язання вчинити дії відмовлено в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2025 року не погодилася позивач та оскаржила його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу, в якій прохала суд скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, оскаржуване судове рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Судом не було взято до уваги, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом на 3/4 частки спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , яке складається, зокрема, з частки житлового будинку, що є об`єктом права власності, первинний документ щодо якого (свідоцтво про право власності від 10 листопада 1958 року) знаходиться на зберіганні у відповідача, а тому позивач має право на отримання копії первинного правовстановлюючого документа для захисту своїх майнових прав як співвласника.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу з дотриманням вимог ЦПК України до Полтавського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

ОСОБА_1 під час судового засідання вимоги поданої апеляційної скарги підтримала та прохала її задовольнити з наведених у ній підстав.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина друга статті 372 ЦПК України).

Крім того, від відповідача до суду апеляційної інстанції надійшла заява, в якій останній прохав розгляд справи проводити за відсутності представника Полтавського обласного державного нотаріального архіву, відмовивши у задоволенні апеляційних вимог позивача.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Третьою кременчуцькою держнотконторою була відкрита спадкова справа №156/94 (а.с. 133-142).

У вказаній спадковій справі містяться свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно яких спадкоємцями майна по частці ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яке складається із житлового будинку і господарських будівель, що складається в цілому з житлового будинку л. А глинобитного, розмір житлової площі 11,1 кв.м., загальної площі 27,8 кв.м., з господарськими будівлями: сарая л. Б, сарая л. Б1, погріба л. в, огорожі № 1, 2, бруківки № 5-6, що знаходиться в АДРЕСА_1 , розташовані на земельній ділянці державного фонду, які належали померлому згідно свідоцтва про право власності, виданого В- Кохнівською селищною радою 10 листопада 1958 року за реєстровим № 389, зареєстрованого в Кременчуцькому міжміському бюро технічної інвентаризації 20 листопада 1958 року в реєстровій книзі №3 за реєстровим №377 (а.с. 22-23, 140-141).

У наданій, на вимогу місцевого суду, копії спадкової справи на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 міститься ксерокопія свідоцтва на право особистої власності будівлі, виданого ОСОБА_2 . В-Кохнівською селищною радою 10 листопада 1958 року за реєстровим № 389 (а.с. 137-138).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадкоємцем частки спадкового майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дочка ОСОБА_1 . Спадкове майно, на яке в указаній частці видано це свідоцтво, складається з частки житлового будинку, що в цілому складається з житлового будинку л. А, розмір житлової площі 11,1 кв.м., загальної площі 27,8 кв.м., з господарськими будівлями: сарая л. Б, сарая л. Б1, погріба л. в, огорожі № 1, 2, що знаходиться в АДРЕСА_1 , розташовані на земельній ділянці площею 1500,00 кв.м., що належали померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Третьою кременчуцькою держнотконторою 18 листопада 1998 року за реєстровим №3353, зареєстрованого в Кременчуцькому МБТІ в реєстровій книзі 3 за номером запису 374 (а.с. 03).

У витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 15 квітня 2009 року, вказано про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на будинок з господарськими будівлями, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 04).

Полтавський обласний державний нотаріальний архів, розглянувши звернення ОСОБА_1 , у відповіді від 28 травня 2024 року №1154/02-04 повідомив, що архів не може надати копію свідоцтва про право власності, виданого В-Кохнівською селищною радою 10 листопада 1958 року за реєстровим № 389, оскільки зазначений докумет не є нотаріально посвідченим (а.с. 05, 45).

ОСОБА_1 направила начальнику відділу з питань нотаріату у Полтавській області Управління нотаріату Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скаргу на дії Полтавського обласного державного нотаріального архіву, в якій прохала провести службову перевірку по факту відмови у видачі належним чином завіреної копії свідоцтва про право власності, виданого В-Кохнівською селищною радою 10 листопада 1958 року за реєстровим № 389, та прийняти заходи реагування щодо працівників Полтавського обласного державного нотаріального архіву (а.с. 46).

Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, на вказану скаргу, листом від 04 липня 2024 року, повідомило про відсутність підстав для застосування до представників Полтавського обласного державного нотаріального архіву заходів реагування, передбачених чинним законодавством (а.с. 47).

Позиція суду апеляційної інстанції

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Звертаючись до місцевого суду з позовом, ОСОБА_1 зазначила, що відмова Полтавського обласного державного нотаріального архіву у видачі належним чином завіреної копії свідоцтва про право власності, виданого В-Кохнівською селищною радою 10 листопада 1958 року за реєстровим № 389, є незаконною та такою, що порушує її права, як співвласника майна, якого стосується витребувана копія документа.

Згідно статті 8 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, що діяла на час звернення) довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. У разі смерті особи чи визнання її померлою такі довідки видаються спадкоємцям померлого. У разі визнання особи безвісно відсутньою опікун, призначений для охорони майна безвісно відсутнього, має право отримувати довідки про вчинені нотаріальні дії, якщо це необхідно для збереження майна, над яким встановлена опіка.

Довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи надаються нотаріусом протягом десяти робочих днів на обґрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування у зв`язку з кримінальним провадженням, цивільними, господарськими, адміністративними справами, справами про адміністративні правопорушення, що знаходяться у провадженні цих органів, з обов`язковим зазначенням номера справи та прикладенням гербової печатки відповідного органу, а також на обґрунтовану письмову вимогу державного виконавця, приватного виконавця за виконавчим провадженням з обов`язковим зазначенням номера виконавчого провадження та реквізитів виконавчого документа, на підставі якого здійснюється виконавче провадження, Національному агентству з питань запобігання корупції - на його письмовий запит, здійснений з метою виконання повноважень, визначених Законом України «Про запобігання корупції», Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню - на їхню обґрунтовану письмову вимогу, направлену у зв`язку з розглядом справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у встановлений органом Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення строк.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадкоємцем частки спадкового майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дочка ОСОБА_1 . Спадкове майно, на яке в указаній частці видано це свідоцтво, складається з частки житлового будинку, що в цілому складається з житлового будинку л. А, розмір житлової площі 11,1 кв.м., загальної площі 27,8 кв.м., з господарськими будівлями: сарая л. Б, сарая л. Б1, погріба л. в, огорожі № 1, 2, що знаходиться в АДРЕСА_1 , розташовані на земельній ділянці площею 1500,00 кв.м., що належали померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Третьою кременчуцькою держнотконторою 18 листопада 1998 року за реєстровим №3353, зареєстрованого в Кременчуцькому МБТІ в реєстровій книзі 3 за номером запису 374.

Натомість, вище вказане нерухоме майно спадкодавець ОСОБА_3 успадкував після смерті свого батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із копії спадкової справи останнього, яка містить копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 листопада 1998 року.

Відтак, проаналізувавши вище вказані обставини справи, колегія суддів вважає, що позивач має право на отримання документів, які передбачені, зокрема, положеннями частини сьомої статті 8 Закону України «Про нотаріат».

Крім того, на момент вчинення нотаріальних дій на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , зокрема видачу свідоцтв на про право на спадщину, діяла Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, пунктом 21 Розділу II «Загальні правила вчинення нотаріальних дій» якої встановлено, що документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, приєднуються до примірника угоди, свідоцтва про право на спадщину та ін., що залишається у справах державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса.

Оригінали документів (наприклад, свідоцтва про народження, шлюб, смерть) повертаються особам, що їх подали, а у нотаріуса залишаються їх копії.

Копії подаються заінтересованими особами або на їх прохання виготовляються нотаріусом чи іншим працівником державної нотаріальної контори або особою, яка перебуває у трудових відносинах з приватним нотаріусом. На таких копіях нотаріус робить напис: «З оригіналом вірно», ставить дату і свій підпис, які скріплює печаткою.

Крім того, пунктом 117 Глави 3 «Видача свідоцтва про право на спадщину» Розділу III «Правила вчинення окремих видів нотаріальних дій» передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Якщо до складу спадкового майна входить жилий будинок та інше нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), державний нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, довідку-характеристику бюро технічної інвентаризації, а в місцевостях, де інвентаризація не проводилась, - довідку виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів.

У тому випадку, коли правовстановлюючий документ на майно, що підлягає реєстрації, повертається спадкоємцеві (свідоцтво про реєстрацію чи технічний паспорт на автомототранспортний засіб, іншу самохідну машину або механізм, судновий білет чи свідоцтво тощо), державний нотаріус перевіряє документ, про що робить відмітку на заяві про видачу свідоцтва про право на спадщину або на примірнику цього свідоцтва, який залишається у справах державної нотаріальної контори.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що відомості про наявність у відповідача оригіналу свідоцтва про право власності, виданого ОСОБА_2 . В-Кохнівською селищною радою 10 листопада 1958 року за реєстровим № 389, відсутні, натомість у наданій на вимогу місцевого суду копії спадкової справи на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 міститься ксерокопія вказаного вище свідоцтва на право особистої власності будівлі.

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (у редакції, на час звернення позивача), на вимогу фізичних або юридичних осіб, щодо яких вчинялася нотаріальна дія, нотаріуси вправі видавати копії документів, що зберігаються у справах державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву або приватного нотаріуса. Вірність таких копій засвідчується за правилами цієї глави з проставленням відмітки «Зі справ нотаріальної контори (архіву, приватного нотаріуса)» (пункт 3.5 Глави 7 «Засвідчення вірності копій документів і витягів з них, засвідчення справжності підписів на документах» вказаного Порядку).

Вірність копії з копії документа може бути засвідчена нотаріусом, якщо вірність копії засвідчена в нотаріальному порядку або якщо ця копія видана юридичною особою, що видала оригінал документа (пункт 4.1. Глави 7 «Засвідчення вірності копій документів і витягів з них, засвідчення справжності підписів на документах» вказаного Порядку).

Оскільки наявна в спадковій справі на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ксерокопія свідоцтва на право особистої власності будівлі, виданого ОСОБА_2 . В-Кохнівською селищною радою 10 листопада 1958 року за реєстровим № 389, не є засвідченою у нотаріальному порядку, то відповідач, згідно вимог чинного законодавства, позбавлений можливості видати належним чином засвідчену копію запитуваного документа.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи вище викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2025 року - зміні, з викладенням її мотивувальної частини в редакції даної постанови.

Оскільки місцевий суд дійшов до правильного по суті судового рішення, то рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2025 року в резолютивній частині щодо відмови у задоволенні позову слід залишити без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове судове рішення, він відповідно, змінює розподіл судових витрат.

Оскільки суд апеляційної інстанції змінює судове рішення в частині мотивів, не скасовуючи ухвалу, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2025 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2025 року в резолютивній частині щодо відмови у задоволенні позовної заяви - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 березня 2026 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко