Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2427/26
Номер провадження 2/711/1834/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

26 березня 2026 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Петренко О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Левицька Руслана Валентинівна та Служба у справах дітей Черкаської міської ради, про визнання права власності на майно та виключення майна зі складу спадщини,

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд визнати право власності на грошові кошти у розмірі 60 528,49 грн, що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий у філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» у ТВБВ №10023/035 на ім`я ОСОБА_6 ; виключити зазначені грошові кошти у розмірі 60528,49 грн, що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий у філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» у ТВБВ №10023/035, зі складу спадщини після смерті ОСОБА_6 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 березня 2026 року означеній позовній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 711/2427/26 та визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Петренка О.В.

Частиною 8 ст.187 ЦПК України передбачено, що суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно відповідей з Єдиного державного демографічного реєстру №2473327 та 2473314 від 17.03.2026, відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що у Придніпровському районі означеного населеного пункту починаючи з 24.05.1996; відповідач ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 12.09.2019 до 12.03.2026. Водночас, відомості щодо місця реєстрації проживання відповідача ОСОБА_5 суд позбавлений об`єктивної можливості був отримати з Єдиного державного демографічного реєстру, оскільки в матеріалах позовної заяви відсутні як дата, місяць і рік народження означеного відповідача, так і його реєстраційний номер облікової картки платника податків, за якими здійснюється пошук в означеному реєстрі.

У зв`язку з цим, 17 березня 2026 року судом був направлений запит до Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради з метою отримання інформації про місце реєстрації проживання (перебування) відповідача ОСОБА_5

Згідно довідки Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №5492/7508-01-10 від 19.03.2026, що 23.03.2026 надійшла до суду і зареєстрована за вхідним №12367/26, відомості про місце реєстрації проживання ОСОБА_5 у департаменті відсутні.

Частиною 15 ст.28 ЦПК України передбачено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 зареєстрована проживанням в об`єкті нерухомості, що розміщений у Придніпровському районі м. Черкаси, тому розгляд позовної заяви ОСОБА_1 , за правила альтернативної підсудності, підсудний Придніпровському районному суду м. Черкаси. Підстав застосування у конкретному випадку положень ст.30 ЦПК України, з призми предмету позову, суддя не вбачає.

Водночас, суддя, перевіривши матеріали позовної заяви на їх відповідність вимогам ЦПК України, встановив таке.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем, в інтересах якого діє законний представник, не долучено до матеріалів позовної заяви квитанції про сплату судового збору за пред`явлення позовних вимог про про визнання права власності на майно та виключення майна зі складу спадщини. Водночас, у мотивувальній частині позовної заяви міститься клопотання законного представника малолітнього позивача, в інтересах якої діє адвокат Семенюк О.Г., про звільнення позивача від сплати судового збору.

Заява обгрунтована положеннями п. «ґ» ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», згідно якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов, зокрема, особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. Оскільки даний позов подається законним представником малолітнього позивача і виключно в його інтересах з метою захисту належних йому майнових прав на грошові кошти, які є його власністю, законний представник просить суд звільнити законного представника малолітнього позивача від сплати судового збору

Суддя, розглядаючи означену заяву, зазначає про таке.

Частинами 1,3 ст.136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011 (далі Закон №3674), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або

2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або

4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина 2 ст.8 Закону 3674).

З аналізу означених норм права суддя зробив висновок, що суд може, однак не зобов`язаний, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати лише у випадку:

1. розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, або

2. позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, або

3. предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, або

4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Таким чином, диспозиції ч.1,2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачають застосування вказаного процесуального інструменту за наявності однієї з перелічених умов, однак з безумовним урахуванням майнового стану сторони, яка заявила клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового забору, згідно зі ст. 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі в справі за позовом особи, яка діє в інтересах малолітньої особи.

Тобто, у клопотанні про звільнення від сплати судового збору законний представник малолітнього позивача повинна не лише навести підстави, передбачені п.1-4 ч.1 ст.8 Закону №3674, а й подати до суду відповідні докази майнового стану цього учасника справи, що унеможливлює її сплатити судовий збір у розмірі, передбаченому Законом №3674.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку, що у конкретному випадку відсутні підстави, передбачені ч.3 ст.136 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями ст.8 Закону України «Про судовий збір», щодо реалізації права суду звільнити позивача та/або зменшити розмір сплати ним судового збору, оскільки цим учасником справи не надано належних і допустимих засобів доказування щодо власного майнового стану, який об`єктивно унеможливлює сплату судового збору у відповідному розмірі.

У цьому контексті суд звертає увагу сторони позивача, що сам по собі факт подання позову особою в інтересах малолітнього позивача без урахування її майнового стану не є самостійною і безумовною підставою для звільнення останньої від сплати судового збору.

Ураховуючи наведене, у задоволенні клопотання законного представник малолітнього позивача про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно та виключення майна зі складу спадщини слід відмовити.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суддя звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011 (далі Закон №3674).

Підпунктом 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону №3674 в редакції, чинній на день подачі позову, встановлено, що за подання позовної заяви майнового характеру, що подана фізичною особою, розмір судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у конкретному випадку 1331,20 грн).

Оскільки у задоволенні заяви законного представника малолітнього позивача про звільнення від сплати судового збору за пред`явлення позовних вимог про визнання права власності на майно (основна позовна вимога) та виключення майна зі складу спадщини (похідна позовна вимога) відмовлено, а матеріали позовної заяви не містять доказів сплати судового збору у відповідному розмірі за пред`явлення означених позовних вимог, тому суддя дійшов висновку, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ч.4 ст.177 ЦПК України.

Суддя відхиляє посилання представника позивача за ордером адвоката Семенюк О.Г. на правові висновки Верховного Суду, що викладені у постановах, що прийняті у справах №120/1647/20-а та 120/6155/20-а, оскільки в означених судових рішеннях Верховний Суд констатував, що при вирішенні питання щодо звільнення від сплати судового збору осіб, які є законними представниками малолітньої чи неповнолітньої особи, доречно виходити з того, чи спричинено оскаржуваними рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушення законних прав та інтересів такої особи. Водночас у конкретному випадку позивач не оскаржує рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а тому підстав для аналізу питання чи спричинило оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю порушення законних прав та інтересів малолітньої особи суддя позбавлений об`єктивної можливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст.185 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку про необхідність залишити позовну заяву без руху та надати позивачу достатній час, необхідний для усунення зазначених недоліків, шляхом подання до суду доказів сплати судового збору в сумі 1331,20 грн (квитанції, платіжної інструкції тощо) або належним чином завірених документів, що надають право позивачу бути звільненою від сплати судового збору, перелік яких викладений у ч.1 ст.5 Закону «Про судовий збір».

Керуючись ч.15 ст. 28, ст. 136, 177, 185, 259, 260, 261,353 ЦПК України ст.5,8 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього позивача ОСОБА_1 , про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви із вимогами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Левицька Руслана Валентинівна та Служба у справах дітей Черкаської міської ради, про визнання права власності на майно та виключення майна зі складу спадщини.

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Левицька Руслана Валентинівна та Служба у справах дітей Черкаської міської ради, про визнання права власності на майно та виключення майна зі складу спадщини залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів сплати судового збору в сумі 1331,20 грн (квитанції, платіжної інструкції тощо) або належним чином завірених документів, що надають право позивачу бути звільненою від сплати судового збору, перелік яких викладений у ч.1 ст.5 Закону «Про судовий збір».

Попередити позивача про наслідки недотримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, що передбачені ч. 3 ст. 185 ЦПК України: якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Водночас повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення позовної заяви.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана суддею 26 березня 2026 року.

Суддя: О. В. Петренко