Справа № 159/4966/25
Провадження № 2/161/436/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі судового засідання Опальчук А.А.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача Сороки А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 , про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" про зобов`язання вчинити дії, а саме зобов`язати надати повні копії всіх фото- та відеоматеріалів, що є Додатком №3 до акту про порушення №001522 від 07.03.2025.

Позов обґрунтовує тим, що позивачка - ОСОБА_2 , разом із сім`єю є тимчасовими мешканцями будинку АДРЕСА_1 , не будучи його власниками чи співвласниками, договору з ПрАТ «Волиньобленерго» не укладали, не мають особового рахунку, тому вважає, що жодних зобов`язань як споживачі електроенергії не мають.

07.03.2025 р. до будинку, де вона перебувала з малолітньою дочкою, без попередження проникли працівники ПрАТ «Волиньобленерго», які в грубій формі змусили її надати персональні дані та підписати акт про порушення №001522 й супровідні документи, після чого залишили будинок.

Вказує, що їй був наданий примірник Акта про порушення без зазначеного у ньому Додатку №3 (копіями фото- та відеоматеріалів, відзнятих перевіряючими під час перевірки), а також та без наклеєної на нього контрольної (голографічної) пломби для забезпечення цілісності та запобігання несанкціонованому доступу до вмісту сейфа пакета. Посилається на те, що оскільки відповідач не надав повного Акта про порушення (зокрема Додатку №1 з фото- і відеоматеріалами), було обмежено її право на захист, у зв`язку з чим вона та її представник подали відповідні запити на отримання цих матеріалів до філії та головного офісу. Однак їм було відмовлено в наданні затребуваної інформації.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 21.10.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено судове засідання.

07.11.2025 на адресу суду надійшов відзив від представниці відповідача, обґрунтований тим, що Акт про порушення №001522 складено щодо іншого споживача, позивач не довела наявності правовідносин із ПрАТ «Волиньобленерго» чи порушення своїх прав, а тому не має підстав для доступу до матеріалів або задоволення позову. Просили відмовити в задоволенні позову.

01.12.2025 на адресу суду надійшли пояснення третьої особи ОСОБА_2 , які ґрунтуються на тому, що Акт про порушення №001522 складено щодо позивачки, що і підтверджує її статус у правовідносинах і право на доступ до всіх матеріалів, а також на захист, оскільки відповідач додатково нарахував їй суму боргу, чим посягає на спільне майно сім`ї.

Представник позивачки адвокат Приступа С.А. позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача Сорока А.П. поросив суд відмовити в задоволенні позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Судом встановлено, що власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №417218351 від 11.03.2025 (а.с.1112).

07.03.2025 працівники ПрАТ «Волиньобленерго» провели перевірку вузла обліку електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 по за результатами якої було виявлено порушення п. 8.4.2 ПРРЕЕ пп.3, а саме: інші дії споживача, які призвели до зміни показів засобів вимірювальної техніки - пристрою випромінювання електромагнітних полів, тощо. Ввказане порушення при контрольному виявити неможливо. На місці виявлення порушення у присутності ОСОБА_2 (представника споживача або іншої особи, яка допустила працівника оператора) було оформлено акт про порушення № 001522 від 07.03.2025 та схему електроживлення споживача (додаток до Акта про порушення).

17.07.2025 комісія з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ ПрАТ «Волиньобленерго» розглянула акт про порушення № 001522 від 07.03.2025, встановила порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме: інші дії споживача, які призвели до зміни показів засобів вимірювальної техніки, а саме пристрою випромінювання електромагнітних полів, чим порушив п. 8.4.2 ПРРЕЕ пп.3, про що прийняла рішення, оформлене протоколом №694 від 17.07.2025. Вартість необлікованої електричної енергії склала 324 105,12 грн.

Згідно з пунктом 8.4.2 ПРРЕЕ, визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень: 3) пошкодження (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу лічильника тощо) або відсутність засобів вимірювальної техніки (за умови наявності акта про пломбування, складеного в порядку, установленому Кодексом комерційного обліку, або іншого документа, який підтверджує передачу на збереження засобів вимірювальної техніки, та у разі пошкодження засобів вимірювальної техніки за умови втручання споживача в роботу засобів вимірювальної техніки), інші дії споживача, які призвели до зміни показів засобів вимірювальної техніки (використання фазозсувного трансформатора, постійних магнітів (у разі невстановлення на/в лічильник індикаторів), пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо).

Позивачка просила зобов`язати надати повні копії всіх фото- та відеоматеріалів, що є Додатком №3 до акту про порушення №001522 від 07.03.2025, однак в судовому засіданні представник відповідача надав фото на відеоматеріали. Твердження позивача, що не надані всі матеріали не заслуговують на увагу, оскільки позивачка не змогла сформувати які саме додатки їй ще не надано.

Позивачка звернулась із вимогою про зобов`язання надати повні копії фото- та відеоматеріалів, що становлять Додаток №3 до акта про порушення №001522 від 07.03.2025, однак у судовому засіданні представником відповідача такі матеріали було надано; доводи позивачки щодо їх неповноти суд вважає необґрунтованими, оскільки вона не конкретизувала, які саме матеріали залишились ненаданими.

З огляду на те, що позивачка не довела факту порушення своїх прав чи інтересів, заявлені нею позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).

Способами захисту цивільних прав та інтересів відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача (такі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц; від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц; від 15 травня 2019 року у справах №№552/91/18, 554/9144/17).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. (Постанови Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, від 2 липня 2019 року у справі №48/340, від 19 травня 2020 року у справі №916/1608/18).

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципу верховенства права.

Обрання позивачем неналежного чи неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, від 06.04.2021 у справі №910/10011/19, від 22.06.2021 у справі №200/606/18, від 02.11.2021 у справі №925/1351/19).

Суд зазначає, що встановлення фактів саме по собі не є самостійною метою цивільного судочинства та допускається лише за наявності їх безпосереднього юридичного значення. Відсутність причинно-наслідкового зв`язку між встановленням заявлених фактів і можливістю захисту прав свідчить про неефективність обраного способу захисту.

З огляду на те, що позивачка просила зобов`язати відповідача надати фото- та відеоматеріали, які є Додатком №3 до акту про порушення №001522 від 07.03.2025, суд дійшов висновку, що вона не довела ані необхідності такого способу захисту, ані його ефективності для відновлення порушених прав, і яких саме.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки позивачкою також не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, та не обґрунтовано правову необхідність отримання зазначених матеріалів і їх значення для захисту її прав чи інтересів, то є підстави вважати обраний спосіб захисту неналежним та неефективним, а тому, за таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12-13, 76-77, 79, 81, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 , про зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Волиньобленерго», адреса: м. Луцьк, вул. Яремчука Назарія, 4,

Повне судове рішення складено 26.03.2026.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк