Справа № 374/11/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2026 р. Кагарлицький районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Шевченко І.І.

за участю секретаря Назаренко А.І.,

розглянувши під час підготовчого засідання у залі суду м. Кагарлик заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Стеценка Олексія Леонідовича про відвід судді Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко І.І. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представник позивача Руденко Олена Анатоліївна до ОСОБА_1 визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

відповідач ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко І.І., у зв`язку з наявністю обставин, що створюють умови для дискримінації, упередженості та відсутності об`єктивності, обмеженням права на справедливий суд, надмірним формалізмом, а також висловлює їй повну недовіру. Не бажає, щоб суддя Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко І.І. розглядала цю справу, обґрунтовуючи позов наступним.

Відповідно до ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 05.03.2026 року у справі № 374/11/25 було відмовлено у задоволення клопотання відповідача ОСОБА_1 про участь в підготовчому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідно до ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 05.03.2026 року у справі № 374/11/25 було зазначено з тієї причини, що відповідачем на попереднє засідання було подання клопотання про проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції та після задоволення даного клопотання, було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 05.03.2026 року у справі № 374/11/25 не було зазначено, що у суду відсутня технічна можливість забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Відповідно до ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 05.03.2026 року у справі № 374/11/25 зазначено, що постановлення ухвали про участь учасника цивільного процесу у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції є не обов`язком, а правом суду.

Фактично, суддя першої інстанції обмежує право відповідача на справедливий суд, а також створює штучні перешкоди у доступі до суду.

Суд не може бути творцем права

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Водночас, здійснюючи судове тлумачення норми права, суд не повинен ухвалювати рішення, які б змінювали закон або суперечили йому, не повинен виходи за межі своїх повноважень й не має перетворюватися на творця права (ухвала ЄСПЛ від 27 квітня 2004 року щодо прийнятності заяви № 65518/01 «Салов проти України»; рішення ЄСПЛ від 29 березня 2006 року у справі «Скордіно проти Італії», заява № 36813/97).

Відповідно до ч. 1. ст. 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості. Нормами цивільного процесуального законодавства не передбачено положення про те, що постановлення ухвали про участь учасника цивільного процесу у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції є не обов`язком, а правом суду.

Відповідно до ч. 1. ст. 212 ЦПК України єдиною підставою для відмови учаснику справи у реалізації права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції є відсутність відповідної технічної можливості. Не може бути підставою для відмови у задоволенні клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду реалізація відповідачем своїх процесуальних прав, а також зазначені ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 05.03.2026 року у справі № 374/11/25 обставини, а саме: «відповідачем на попереднє засідання було подання клопотання про проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції та після задоволення даного клопотання, було подано клопотання про відкладення розгляду справи».

Суд першої інстанції має технічну можливість для проведення судового засідання в режимі відео конференці.

Відповідно до зазначених в системі електронного суду протоколів судових засідань підсистеми ВКЗ № 4685403 від 12.06.2025 року, № 4791534 від 03.07.2025 року, № 4887515 від 24.07.2025 року, № 5085272 від 09.09.2025 року, № 5140635 від 18.09.2025 року, № 5449769 від 13.11.2025 року було проведено судом першої інстанції в режимі відеоконференції 6 (шість) судових засідання.

Відповідно до ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 18.02.2026 року у справі № 374/11/25 було постановлено проводити призначене на 02.03.2026 року на 12:30 судове засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів 7 (сьоме судове засідання).

Зважаючи на вище викладене, у суду першої інстанції немає правових підстав стверджувати, що немає технічні можливості для проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

Відповідачу важко повірите в те, що матеріально-технічне забезпечення суду першої інстанції зазнало негативних змін, а самі технічні можливості раптово у березні 2026 року судом було втрачено.

Відповідач буде змушений звернутися до керівника апарату суду з метою підтвердження/спростування наявності/відсутності технічної можливості для проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 234/11607/20 від 12 січня 2022 року було зроблено такий висновок - при застосуванні процесуальних норм належить уникати надмірного формалізму; надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Безпідставна відмова суду першої інстанції про проведення судового засідання в режимі відеоконференції є проявом надмірного формалізму та штучним обмеженням права відповідача на справедливий суду у розумінні рішень ЄСПЛ.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК України судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_4 на підготовче засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце підготовчого засідання. Заяв та клопотань не надходило.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Стеценко О.Л. на підготовче засідання не зявилися, і від адвоката надійшла заява про відкладення розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши доводи заявленого відводу приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин першої-третьої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Водночас частиною четвертою статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи викладене, заявлений відвід є необґрунтованим, оскільки представник відповідача не погоджується з процесуальним рішенням суду щодо розгляду поданих ним клопотань, що не може бути підставою для відводу. Викладене в заяві про відвід судді щодо сформованого результату розгляду справи на користь позивача є надуманим та необґрунтованим.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

У частині одинадцятій статті 40 ЦПК України зазначено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33-38, 40, 258-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованим відвід, заявлений представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Стеценка Олексія Леонідовича про відвід судді Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко І.І. у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представник позивача Руденко Олена Анатоліївна до ОСОБА_1 визнання права власності в порядку спадкування.

Справу передати до канцелярії суду з метою визначення судді для розгляду заяви про відвід судді відповідно до ч. 1 ст. 33, ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 26.03.2026 р.

Суддя І.І. Шевченко