Дата документу 16.03.2026
Справа № 334/5537/21
Провадження № 4-с/334/3/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Шерештан О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) щодо не зняття арешту з майна боржника, зобов`язання закрити виконавчі провадження

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо відмови у знятті арешту з майна боржника.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначила, що в проваджені Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа №334/5537/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2025 року провадження у справі закрито у зв`язку з повним погашенням заборгованості по кредитному договору № CNL-204/018/2007 від 27.09.2007 року.

ОСОБА_1 02.12.2025 року звернулась до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) із заявою про зняття арешту з майна ОСОБА_1 , зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 27965483.

Листом від 04.12.2025 року Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі повідомив про відсутність підстав для зняття арешту з майна.

Заявниця просить суд визнати незаконною бездіяльність Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 , зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 27965483, дата, час державної реєстрації: 13.09.2018, 14:07:16, незаконною; зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) зняти арешт з майна ОСОБА_1 зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 27965483.

16.03.2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про уточнення скарги, у якій з наведених вище підстав просить суд у зв`язку з фактичним погашенням боргу в повному обсязі, припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення, зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закрити виконавчі провадження № 45612339 від 01.12.2014 та № 59291115 від 06 06.2019 про стягнення виконавчого збору, оскільки фактичне виконання виконавчого провадження здійснено приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-206/11, виданого 25.11.2014 Ленінським районним судом м. Запоріжжя.

В обґрунтування уточненої скарги ОСОБА_1 додатково зазначила, що постановою про закінчення виконавчого провадження №66010862 від 24.05.2024 винесеною приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-206/11 виданого 25.11.2014 Ленінським районним судом м. Запоріжжя підтверджується погашення боргу в повному обсязі, припинення чинності арешту майна та скасування інших заходів примусового виконання судового рішення.

Вважає бездіяльність Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжі щодо не зняття арешту з майна на підставі несплати боржником за ВП 45612339 від 01.12.2014 та ВП 59291115 від 06.06.2019 виконавчого збору незаконними відповідно ч. 7 ст. 9, ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно з якою відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження.

Крім того, скаржник зазначає, що відповідно до частин першої, другої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір є збором, що справляється за примусове виконання судового рішення органами державної виконавчої служби, та пов`язується із фактичним виконанням рішення і передачею стягнутих коштів стягувачу. Водночас, за твердженням скаржника, у межах виконавчих проваджень, здійснюваних Дніпровським ВДВС, судове рішення фактично не виконано, а кошти стягувачу не передавалися.

Також скаржник вказує, що відповідно до частини третьої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні правові підстави для стягнення виконавчого збору без реального виконання судового рішення.

Не погоджуючись з доводами скарги, представником Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сіваковою О.О. до суду подано заперечення на скаргу, відповідно до яких виконавець зазначає, що за даними АВСП на виконанні перебувало виконавче провадження 45612339 з примусового виконання виконавчого листа № 2-206 виданого 25.11.2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми боргу у розмірі 351367,88 грн.

28.11.2014 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

З метою забезпечення виконання рішення суду 01.12.2014 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

16.11.2015 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві згідно п.9 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно довідки з АВСП на виконанні перебувало виконавче провадження 59291115 з повторного примусового виконання виконавчого листа №2-206 виданого 25.11.2014 року Ленінським районним судом про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми боргу у розмірі 351367,88 грн.

06.06.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

З метою забезпечення виконання рішення суду 06.06.2019 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

06.04.2020 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві згідно п.9 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до постанови про закінчення ВП 66010862 від 24.05.2024 приватного виконавця Сколибога О.С. основна сума заборгованості за відповідним виконавчим документом стягнута у повному розмірі.

Однак боржником за ВП 45612339 та ВП 59291115 витрати виконавчого провадження та виконавчий збір не сплачено.

Відповідно ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» та за відсутності відповідного рішення суду про скасування арешту, на теперішній час у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника.

Просила суд відмовити в задоволенні скарги на дії державного виконавця у повному обсязі.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 підтримав вимоги уточненої скарги, просив її задовольнити.

Представник державної виконавчої служби Сівакова О.О. у судовому засіданні просила відмовити у задоволені скарги.

Заінтересовані особи стягувач ТОВ «ОТП Факторинг Україна», відповідачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явились будучи належним чином повідомленими про дату та час засідання, письмових заяв із визначенням своєї позиції щодо заявленої скарги до суду не надали.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги, суд доходить наступного висновку.

Кравченко З.Г. звернулась до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця у цивільній справі №334/5537/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, провадження у якій закрито ухвалою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2025 року.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що на розгляді Ленінського районного суду м. Запоріжжя також перебувала справа № 2-206/11 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення у солідарному порядку на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 349547,88, витрат по сплаті судового збору у сумі 1700,00грн., витрат на ІТЗ судового збору у розмір 120,00 грн., а всього 351367,88 грн. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2013 у вказаній справі позов задоволено у повному обсязі.

25.11.2014 Ленінським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист для примусового виконання рішення суду від 13.11.2013 по даній справі.

28.11.2014 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №45612339 з примусового виконання виконавчого листа №2-206 виданого 25.11.2014 року Ленінським районним судом про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми боргу у розмірі 351367,88 грн.

Постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.12.2014 року у виконавчому провадженні №45612339 накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 .

Постановою державного виконавця від 16.11.2015 року у виконавчому провадженні №45612339 повернуто виконавчий документ стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст. 47, ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно з матеріалами справи, виконавчий лист повторно пред`являвся до примусового виконання неодноразово.

Зокрема, постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя від 13.06.2016 було відкрито виконавче провадження № 51370314. За даними АСВП стан виконавчого провадження завершено, постановою від 26.09.2016 виконавчий документ повернутий стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст. 47 Закону.

06.06.2019 державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було відкрито виконавче провадження № 59291115 з повторного примусового виконання виконавчого листа №2-206 виданого 25.11.2014 року Ленінським районним судом про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми боргу у розмірі 351367,88 грн.

Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження також винесено постанову від 06.06.2019 про стягнення виконавчого збору відповідно до ст.. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

У цьому ж виконавчому провадженні постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.06.2019 року накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 : 1. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 215 Об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка Кадастровий номер: :02:001:0046 Опис об`єкта: Площа (га): 7,1157, Дата державної реєстрації земельної ділянки: 04.05.2006, орган що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: ЗРФ Центр ДЗК Склад угідь: Площа (га): 7,1157, Дата державної реєстрації земельної ділянки: 04.05.2006 Цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 2. частина Реєстраційний номер майна: 11393760 Тип майна: квартира Адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 Загальна площа (кв.м.): 67,85, Житлова площа (кв.м): 42,1, Загальна вартість нерухомого майна (грн): 51005 Номер запису: 36133 в книзі 229.

06.04.2020 року постановою старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Сіваковою О.О. на підставі п.9 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» повернуто виконавчий лист №2-206/11 стягувачеві.

У 2024 році стягувач звернувся повторно з виконавчим листом для примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С.,який відкрив відповідне виконавче провадження ВП № 66010862.

Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. від 24.05.2024, винесеної у ВП № 66010862, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-206/11 виданого 25.11.2014 Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у солідарному порядку за користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 349547,88 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 1700,00грн., витрати на ІТЗ судового збору у розмір 120,00грн., а всього 351367,88грн. - закінчено, у зв`язку зі стягненням заборгованості в повному обсязі, рішення виконано фактично. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Припинено стягнення на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Знято арешт накладений постановою про арешт майна боржника ВП № 66010862 від 08.07.2024 на все майно, що належить боржнику.

Відтак, матеріалами справи підтверджується, що при примусовому виконанні державною виконавчою службою виконавчого листа № 2-206/11, виданого 25.11.2014 Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 у солідарному порядку за користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 349547,88 грн. було накладено арешт:

- постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 01.12.2014 року на все майно боржника ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження №45612339;

- постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.06.2019 року у виконавчому провадженні № 59291115 на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 : 1. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 215 Об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка Кадастровий номер: :02:001:0046 Опис об`єкта: Площа (га): 7,1157, Дата державної реєстрації земельної ділянки: 04.05.2006, орган що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: ЗРФ Центр ДЗК Склад угідь: Площа (га): 7,1157, Дата державної реєстрації земельної ділянки: 04.05.2006 Цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 2. частина Реєстраційний номер майна: 11393760 Тип майна: квартира Адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 Загальна площа (кв.м.): 67,85, Житлова площа (кв.м): 42,1, Загальна вартість нерухомого майна (грн): 51005 Номер запису: 36133 в книзі 229.

Наявність обтяження майна боржника підтверджується Інформацією з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень): - номер запису про обтяження 8035472 від 11.12.2014 на підставі постанови про арешт майна боржника Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 01.12.2014 року, виконавче провадження №45612339; - номер запису про обтяження 32360154 від 12.07.2019 на підставі постанови про арешт майна боржника Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя від 06.06.2019, виконавче провадження №59291115.

ОСОБА_1 02.12.2025 звернулась до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) із заявою про скасування арешту, накладеного на її майно у виконавчих провадженнях №45612339 і № 59291115, у зв`язку зі стягненням заборгованості в повному обсязі в рамках виконавчого провадження ВП № 66010862, яке перебувало у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С.

Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) відмовив ОСОБА_1 у знятті арешту з майна. Неможливість скасування такого арешту Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) пояснює наявністю несплаченого виконавчого збору у виконавчих провадженнях №45612339 і № 59291115 та відсутністю підстав, передбачених ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця, вимоги якої уточнила з урахуванням заперечень Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі. Оскаржуючи дії державного виконавця щодо не скасування арешту майна боржника, заявниця визначила, що ефективним способом захисту прав та законних інтересів є зобов`язання державного виконавця закрити виконавчі провадження про стягнення виконавчого збору №45612339 від 01.12.2014 і №59291115 від 06.06.2019.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження".

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

За правилами статті 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як встановлено судом, виконавчі провадження ВП 45612339 та ВП 59291115, в межах яких було накладено арешт на майно боржника, мають статус завершених у зв`язку поверненням виконавчого листа стягувачу.

Так, постановою державного виконавця від 16.11.2015 року у виконавчому провадженні №45612339 повернуто виконавчий документ стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення). Зняття арешту у разі повернення виконавчого документа стягувачу цією статтею не передбачено.

Підстави закінчення виконавчого провадження і наслідки звершення виконавчого провадження визначені у ст. 49, 50 ЗУ «Про виконавче провадження».

Постановою старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 06.04.2020 року виконавчий лист №2-206/11 був повернутий стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення (п.9).

Згідно з ч.3 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт з майна знімається лише у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті. Підстави закінчення виконавчого провадження визначені ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

В разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»).

Зняття арешту з майна боржника унормовано ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, згідно з ч.4, 5 ст. 59 Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2025 справа № 2/1522/11652/11 (провадження № 14-137цс24), арешт майна боржника не підлягає автоматичному скасуванню у разі повернення виконавчого документа стягувачу, а питання його скасування вирішується з урахуванням виконання боржником обов`язків, передбачених законом.

Разом з цим, спір щодо правомірності дій державного виконавця у справі виник не у зв`язку з оскарженням бездіяльності у вигляді не зняття арешту державними виконавцями, які здійснювали виконавчі дії у виконавчих провадженнях №45612339 і №59291115 на стадії їх завершення під час повернення виконавчих документів стягувачу у 2015 та 2020 роках відповідно, а у зв`язку з тим, що за заявою ОСОБА_1 від 02.12.2025 про зняття арешту з майна у зв`язку з виконанням виконавчого документу в межах виконавчого провадження приватного виконавця, державний виконавець відмовився зняти арешт з майна боржника, накладений у виконавчих провадженнях №45612339 і №59291115.

Однак як встановлено вище, виконавчі провадження №45612339 і №59291115 були відкриті з виконання виконавчого листа №2-206/11, виданого 25.11.2014 Ленінським районним судом м. Запоріжжя у справі № 2-206/11 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення у солідарному порядку на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 349547,88, витрат по сплаті судового збору у сумі 1700,00грн., витрат на ІТЗ судового збору у розмір 120,00 грн., а всього 351367,88 грн., а не у справі №334/5537/21 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рамках якої ОСОБА_1 подала скаргу на дії державного виконавця і просить зобов`язати державного виконавця закрити виконавчі провадження про стягнення виконавчого збору №45612339 від 01.12.2014 і №59291115 від 06.06.2019.

Зобов`язання державного виконавця до вчинення певних дій є можливим виключно у випадку встановлення судом протиправності його рішень, дій або бездіяльності.

Під час судового розгляду скарги на дії державного виконавця не встановлено обставин, які б свідчили про незаконність дій державного виконавця під час виконання судових рішень у справі №334/5537/21 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки арешти, відмова у скасуванні яких оскаржується, були накладені державним виконавцем у виконавчих провадженнях з примусового виконання виконавчого листа №2-206/11, виданого 25.11.2014 Ленінським районним судом м. Запоріжжя у справі № 2-206/11 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.251, 252, 258-260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) щодо не зняття арешту з майна боржника, зобов`язання закрити виконавчі провадження №45612339 від 01.12.2014 і №59291115 від 06.06.2019 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Складення повного тексту ухвали 20.03.2026.

Суддя: Турбіна Т. Ф.