Справа № 496/5977/23
Провадження № 2/496/125/26
У Х В А Л А

30 березня 2026 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Портна О.П., розглянувши заяву представника позивача адвоката Собяніної Олени Вадимівни про забезпечення позову по справі за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області, третя особа: Грабовенко-Ворсуляк Діана Миколаївна, державний нотаріус Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, про продовження строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

16.01.2026 року позивачка, в особі представника, звернулася до суду з вказаним позовом.

19.03.2026 року представником позивача було подано до Біляївського районного суду Одеської області заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, посадовим особам органів місцевого самоврядування, а також ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на державну реєстрацію права власності, користування чи оренди земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок садибного типу загальною площею 220,40 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 100, ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ 01.3065765.4653941.20241126.67.0000.80.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши додатки до неї, дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Заява про забезпечення позову має відповідає вимогам, які містяться у Главі 10 Розділу І ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення позову встановлено ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Водночас, ч. 6 ст. 151 ЦПК України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2026 рік» у 2026 році прожитковий мінімум працездатних осіб з 01 січня 2026 року становить 3328,00 гривень.

Згідно із пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову, поданої фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

При цьому, ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Судом встановлено, що заяву про забезпечення позову представником позивача подано засобами системи «Електронний суд», таким чином, сума судового збору, що підлягає сплаті за подання цієї заяви про забезпечення позову складає 532,48 грн.

Відомостей про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову матеріали справи не містять.

Таким чином, до заяви про забезпечення позову позивачем, всупереч вимогам ч. 6 ст. 151 ЦПК України, не додано документу, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Водночас, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до ч. 6 ст. 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (ч. 10 ст. 153 ЦПК України).

Таким чином, оскільки заявником не надано доказів сплати судового збору за подання даної заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява представника позивача, адвоката Собяніної О.В., про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, у зв`язку з чим заяву слід повернути заявнику.

Керуючись статтями 149, 151, 153, 258-261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Собяніної Олени Вадимівни, про забезпечення позову по справі за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області, третя особа: Грабовенко-Ворсуляк Діана Миколаївна, державний нотаріус Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, про продовження строку для прийняття спадщини повернути суб`єкту звернення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст. 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Суддя О.П. Портна