Справа № 309/4691/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 березня 2026 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого - Собослоя Г.Г.,

суддів: Джуги С.Д., Мацунича М.В.,

з участю секретаря: Голубєвої Є.Д.

розглянувши у вдкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця адвокатка Мацола Аліна Володимирівна, на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 03 квітня 2025 року у справі № 309/4691/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, мотивуючи тим, що рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 31.03.2020 присуджено до стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі по 2000 грн. щомісячно, починаючи з 29.11.2019 року та до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років.

Син ОСОБА_3 навчається на стаціонарній формі навчання в Подільському державному аграрно-технічному університеті. Витрати на оренду квартири, їжу, оплату навчання є досить високими. Відповідач нехтує своїми обов`язками зі сплати аліментів, із 29.11.2019 не оплатив аліменти жодного разу. Заходи впливу з примусового стягнення аліментів не дали жодного результату, відповідач продовжує ухилятися від сплати аліментів. Згідно розрахунку заборгованості сплати аліментів по виконавчому листу №309/3712/19, виданого державним виконавцем Грець М.М. заборгованість відповідача по аліментах за період з грудня 2019 року по жовтень 2024 року, станом на 30.09.2024 року складає 116067,00 грн. Розмір заборгованості зі сплати аліментів в судовому порядку не оскаржується.

Відповідно до проведеного позивачкою розрахунку за період з 01.12.2019 року по 01.10.2024 року загальна сума неустойки за несвоєчасну сплату відповідачем аліментів становить 111660 грн., які позивачка просить стягнути з відповідача на її користь.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 03.04.2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 35320,00 гривень за період з 01.12.2019 року по 01.10.2024 року.

В іншій частині вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця адвокатка Мацола А.В., подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вважає рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вказує, що суд першої інстанції всупереч ст. 196 СК України безпідставно зменшив розмір неустойки до 35 320 грн та, на думку апелянтки, застосував хибний алгоритм розрахунку, обмеживши період прострочення лише межами одного місяця, при цьому не додаючи суму заборгованості за попередні місяці до заборгованості за наступні місяці. Це суперечить вимогам закону, за яким неустойка (пеня) нараховується у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення, або до ухвалення судом рішення.

Зауважує, що суд першої інстанції, посилаючись на правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16 від 03 квітня 2019 року, не врахував змісту правових висновків, викладених у них. Зокрема, у справі № 333/6020/16 від 03 квітня 2019 року, Велика Палата Верховного Суду відступила від попередньої практики Верховного Суду України щодо порядку розрахунку розміру (неустойки) пені, який повністю узгоджується із частинами першою-третьою статті 196 СК України та передбачає нарахування неустойки (пені) на всю суму заборгованості за кожен день прострочення.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідач не подавав.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представниця адвокатка Мацола А,В., подала заяву, в якій просила розглянути справу, за відсутності апелянтки та її представниці (а.с. 68-69).

Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується, зокрема, довідкою про доставку повідомлення у додаток "Viber" (а.с. 87).

Заслухавши доповідь судді, розглянувши справу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України у відсутність учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає з огляду на наступне.

Встановлено, що заочним рішенням від 31.03.2020 року у справі № 309/3712/19 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з 29.11.2019 до закінчення навчання, але не більше як до 23 років (а.с. 8-9).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 02.10.2024 № 62502112/45289 встановлено, що згідно виконавчого листа № 309/3712/19 від 31.03.2020, що видав Хустський районний суд про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн, щомісячно, починаючи з 29.11.2019 року до закінчення ним навчання, але не більше як до 23 років заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.09.2024 становить 116 067,00 грн (а.с. 10-13).

На зазначеному розрахунку заборгованості за аліментами ґрунтується розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, зроблений позивачкою ОСОБА_1 за період із 01.12.2019 по 01.10.2024, розмір якого становить 111 660 грн (а.с.14).

Згідно з частинами першою та другою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року в справі № 661/905/19 зазначено, що положення Цивільного кодексу України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що під час обчислення загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року в справі № 333/6020/16-ц розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 %. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Аналогічно вирішено питання в постанові Великої палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року в справі № 572/1762/15-ц, проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів.

Цього суд першої інстанції не врахував та помилково здійснив розрахунок пені за формулою, наведеної у вищевказаній постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, втім помилково зменшив її розмір до 35 320 грн, застосувавши формулу розрахунку наведену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц.

Вказане є підставою для зміни оскаржуваного рішення, а не його скасування, як про те просить скаржниця, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Крім цього слід зауважити, що здійснивши самостійний розрахунок неустойки (пені) за належний період, колегія суддів встановила, що розмір пені перевищує розмір заборгованості зі сплати аліментів, визначеної державним виконавцем, та фактично становить 116 067 грн (100% заборгованості).

Разом з тим, дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства та враховуючи вимоги ч. 1 ст. 13 ЦПК України щодо розгляду справи виключно в межах заявлених вимог, суд не має правових підстав виходити за межі позову, а тому стягненню підлягає сума в розмірі 111 660 грн, визначена позивачкою у позовній заяві.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1 816,80 грн.

Керуючись ст. ст. 367,374,376,382-384 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , в інтересах якогї діє представниця адвокатка Мацола Аліна Володимирівна, задовольнити частково.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 03 квітня 2025 року змінити, виклавши резолютивну частину рішення у такій редакції:

«Позовні вимоги ОСОБА_5 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 неустойку за несвоєчасну сплату алментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 111 660 гривень за період з 01.12.2019 року по 01.10.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грнивень.»

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір за розгляд апеляційної скарги у сумі 1 816,80 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 березня 2026 року.

Головуючий:

Судді: