Провадження № 2-о/127/701/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2026 Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участі заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу в режимі відеоконференції за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), за участі заінтересованої особи Гніванської міської територіальної громади (23310 Вінницька область, Вінницький район м. Гнівань, вул. Соборна, буд.64) про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Гніванської міської територіальної громади звернувся до суду із заявою про встановлення факту його постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю на день її смерті за адресою: АДРЕСА_2 .

Заявник вказує, що встановлення даного факту необхідно для реалізації його права на спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини він за вказаною адресою проживав, однак не був зареєстрований, а у встановлений законодавством шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав, що унеможливило оформлення спадщини.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали, за обставин, викладених ними в заяві, просять суд її задовольнити.

Представник Гніванської міської територіальної громади подав заяву та просить розглянути справу у його відсутність, щодо задоволення заяви не заперечував.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду зазначила, що вона є односельчанкою ОСОБА_1 та його покійної матері ОСОБА_3 . Оскільки остання була у віці, важко хворіла та потребувала стороннього догляду, її син ОСОБА_1 останніх близько п`яти років проживав з нею за адресою: АДРЕСА_2 та здійснював за нею постійний догляд, вони вели спільне господарство. Заявник після смерті матері здійснив її поховання.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, покази свідка, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Судом установлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.11.2021 року.( а.с.13).

Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_3 . Спадкова справа не відкривалась ( а.с.16).

Дане майно належить спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності за заповітом від 09.03.2000 р. ( а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , актовий запис №14, ОСОБА_1 родився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ( а.с.11).

Заявник ОСОБА_1 звернувся із заявою про оформлення спадщини після померлої ОСОБА_3 , однак приватним нотаріусом Смоляк Л.С. було видано роз`яснення №606/01-16 від 16.11.2025р. про неможливість оформлення спадщини ОСОБА_1 , оскільки заявник у встановлений строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 та не надав доказів про постійне спільне проживання спадкоємця та спадкодавця (а.с.16).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з п.п.4.10 п.4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто, спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Однак, при цьому спадкоємець має довести факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини.

Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно Конституції України та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особи, що мешкають в Україні не зобов`язані постійно проживати в місці своєї реєстрації, отже обставина (факт) спільного проживання спадкодавця та спадкоємців підлягає доведенню належними способами та засобами.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Відповідні правові висновки містяться і в судових рішеннях Верховного Суду України та ВССУ (ухвала від 03 листопада 2010 року в справі № 6-7165св09, від 11 листопада 2015 року в справі № 6048327св14, від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-20158св15).

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Як слідує з довідки Гніванської міської ради Вінницького району №125 від 25.04.2025р. громадянка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до погосподарської книги на час відкриття спадщини інші особи прописані за даною адресою відсутні. Зі слів свідків, ОСОБА_1 проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_3 без реєстрації та здійснював догляд до дня її смерті ( а.с.6).

Дані обставини також відображенні і в Акті обстеження матеріально-побутових умов проживання від 01.05.2025р. ( а.с.5).

Підтвердила і дану обставину свідок ОСОБА_4 .

Отже, матеріалами справи та дослідженими в судовому засіданні сукупністю доказів, доводиться факт того, що заявник проживав разом із спадкодавцем своєю матір`ю ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 11, 76, 293-294, 315, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 на день смерті ОСОБА_3 .

Рішення суду може бути оскаржено сторонами шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25.03.2026 року.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ).

Заінтересована особа: Гніванська міська територіальна громада, (23310 Вінницька область, Вінницький район м. Гнівань, вул. Соборна, буд.64)

Суддя: