Справа № 369/2091/26
Провадження №4-с/369/74/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2026 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Лисяк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , орган державної виконавчої служби: Солом`янський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа ОСОБА_2 , на рішення, дії, бездіяльність державних виконавців під час виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із скаргою на дії державного виконавця щодо подвійного стягнення з нього витрат виконавчого провадження і штрафів.

Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначив, що Солом`янським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України здійснювалося виконавче провадження №79580501 з примусового виконання рішення суду у цивільній справі №369/19784/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод щодо участі у вихованні та встановлення графіку спілкування з дитиною матір`ю, яка проживає окремо, старший державний виконавець Мамонова О.В.

Вказаним судовим рішенням визначено наступні способи участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім ОСОБА_3 , 2008 року народження,:

зустрічі кожної суботи з 13.00 до 18.00 за місцем проживання дитини, без присутності батька, або в іншому місці або в інші чотири дні на місяць попередньо узгодженими з дитиною;

кожні шкільні літні канікули не менше 14 діб, зимові не менше ніж 5 діб, в осінні та весняні канікули не менше ніж 3 доби в попередньо узгоджені дні;

кожного року у день народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 не менше 2 годин, за бажанням дитини;

кожного року у день народження матері ІНФОРМАЦІЯ_2 не менше 2 годин, за бажанням дитини;

особисте безперешкодне спілкування за допомогою будь-яких засобів зв`язку, у тому числі мережа Інтернет, програма Skype, Viber у будь-який зручний для дитини час, за бажанням дитини.

Попри відсутність в судовому рішенні жодних обов`язків для ОСОБА_1 , старший державний виконавець Мамонова О.В. регулярно направляла на адресу ОСОБА_1 вимоги про надання інформації про місце проживання сина, його пропозиції щодо зустрічей з матір`ю, тощо, на які ОСОБА_1 регулярно повідомляв орган примусового виконання судових рішень про те, що рішення суду фактично виконано, син спілкується з матір`ю ОСОБА_2 , про тривалий конфлікт у їх відносинах, а також про те, що він, як батько ОСОБА_4 , якому на сьогодні виповнилося 17 років, не може бути присутній на зустрічах сина з матір`ю і не може примусити сина у будь-якій спосіб з`являтись на особисті зустрічі з матір`ю в певний час і в певне місце, ким би вони не були визначені.

Попри наявність підстав для закінчення виконавчого провадження і оскарження постанов про накладення штрафів, кошти ОСОБА_1 на рахунках АТ «КБ «Приватбанк», АТ «Райфайзен банк», Монобанк були арештовані: 15.01.2026 в сумі 5 100,00 гривень, а 23.01.2026 - в сумі 16 195,30 гривень.

23.01.2026 державним виконавцем сформовано платіжні інструкції № 165871 та 165872 на суму 21 295,30 гривень кожна, та направлені до АТ «КБ «Приватбанк» та АТ «Райфайзен банк».

26.01.2026 з рахунків ОСОБА_1 у АТ «КБ «Приватбанк» було списано грошові кошти в сумі 21 295,30 гривень, а 28.01.2026 в тій самій сумі з рахунку ОСОБА_1 у АТ «Райфайзен банк». Тобто постанова про стягнення виконавчого збору і оскаржувані постанови про накладення штрафів виконані двічі.

Заявник вважає дії старшого державного виконавця Мамонової О.В. з подвійного списання коштів на виконання постанови про стягнення виконавчого збору та оскаржуваних постанов про накладення штрафу протиправними та просить суд зобов`язати старшого державного виконавця Мамонову О.В. повернути ОСОБА_1 надмірно стягнуті грошові кошти у виконавчому провадженні №79580501.

17.02.2026 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області постановлено відкрити провадження у справі та витребувати від Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України копії матеріалів виконавчого провадження № 79580501.

16.03.2026 від старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Мамонової О.В. надійшли додаткові пояснення, якими вона повідомила про неможливість направлення копії матеріалів виконавчого провадження № 79580501, посилаючись на те, що матеріали фактично передано до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Заперечень по суті скарги ОСОБА_1 пояснення не містять.

25.03.2026 від представника скаржника адвоката Ковальової О.О. надійшла заява про розгляд справи без участі скаржника, вимоги заяви підтримано у повному обсязі.

25.03.2026 представник Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Витребувані матеріали виконавчого провадження № 79580501 не надано.

25.03.2026 від третьої особи ОСОБА_2 надійшли пояснення, якими вона, посилаючись на невиконання ОСОБА_1 судового рішення у справі №369/19784/23, не заперечує факт подвійного стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження, але вважає дії державного виконавця правомірними.

Згідно положення частини другої статті 450 Цивільного процесуального кодексу України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 447 Цивільного процесуального кодексу України право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що Солом`янським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України здійснювалося виконавче провадження №79580501 з примусового виконання рішення суду у цивільній справі №369/19784/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод щодо участі у вихованні та встановлення графіку спілкування з дитиною матір`ю, яка проживає окремо, старший державний виконавець Мамонова О.В.

У зазначеному виконавчому провадженні 12.11.2025 винесено постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, 24.11.2025 та 14.01.2026 винесено постанови про накладення на ОСОБА_1 штрафів на загальну суму 5100,00 гривень.

23.01.2026 державним виконавцем Мамоновою О.В. сформовано платіжні інструкції № 165871 та 165872 на суму 21 295,30 гривень кожна, та направлені до АТ «КБ «Приватбанк» та АТ «Райфайзен банк».

26.01.2026 з рахунків ОСОБА_1 у АТ «КБ «Приватбанк» було списано грошові кошти в сумі 21 295,30 гривень, а 28.01.2026 в тій самій сумі з рахунку ОСОБА_1 у АТ «Райфайзен банк».

04.02.2026 державним виконавцем Мамоновою О.В. винесено постанову про зняття арешту з усіх рахунків ОСОБА_1 .

Предметом розгляду даної справи не є законність постанов про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, про накладення штрафів у ВП №79580501, а тому судом не надається їм оцінка, проте враховано, що Хоменком О.В. оскаржуються дії і бездіяльність державного виконавця, винесені у ВП 79580501 постанови.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямованіна примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положенням статей 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язано виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Із змісту наведених положень закону випливає, що метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а посадові особи державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено стягнення виконавчого збору за примусове виконання рішення немайнового характеру в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи. Стягнення виконавчого збору двічі не передбачено жодним нормативним актом. Кожна постанова про накладення штрафу може бути виконана лише один раз.

Відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів виконавчої служби щодо виконання рішення суду можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку передбаченому законом.

Матеріалами справи підтверджено, що державним виконавцем Мамоновою О.В. двічі виконано постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження від 12.11.2025 та постанови від 24.11.2025 та 14.01.2026 про накладення на ОСОБА_1 штрафів у ВП 79580501 на загальну суму 42 590,60 гривень. Доказів повернення державним виконавцем коштів як безпідставно або надмірно стягнутих матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 451 Цивільного процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, те, що постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, штрафів у ВП 79580501 виконано двічі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання неправомірними дій державного виконавця та покладення на неї обов`язку з повернення ОСОБА_1 безпідставно та надмірно стягнутих грошових коштів в сумі 21 295,30 гривень, оскільки порушення прав заявника у виконавчому провадженні було доведено під час розгляду справи.

Керуючись статтями 12, 13, 17, 76-81, 264, 265, 273, 354, 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , орган державної виконавчої служби: Солом`янський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа ОСОБА_2 , на рішення, дії, бездіяльність державних виконавців під час виконання судового рішення, - задовольнити.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Мамонової Ольги Володимирівни щодо подвійного виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів у виконавчому провадженні №79580501.

Зобов`язати старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Мамонову Ольгу Володимирівну повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) надмірно стягнуті грошові кошти у виконавчому провадженні №79580501 в сумі 21 295,30 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому ст. 261 ЦПК України.

Повна ухвала складена: 25.03.2026 року.

Суддя А.В. Янченко