Справа №463/2559/26
Провадження №2/463/1507/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

30 березня 2026 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Нор Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До Личаківського районного суду м. Львова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розглянувши подану позовну заяву, вважаю за необхідне залишити зазначену позовну заяву без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно із ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи) (ч. 9 ст. 28 ЦПК України).

Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні (ч. 10 ст. 28 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Встановлено, що позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача, який є громадянином Республіки Польща із вимогами про розірвання шлюбу.

Оскільки, відповідач є громадянином іншої держави, процесуальні питання пов`язані з вирішення цього спору регулюються Законом України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Під час відкриття провадження у справі з іноземним елементом обов`язком суду є з`ясування дотримання позивачкою вимог цього Закону.

Згідно зі ст. 63 Законом України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

За правилами ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання, або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання.

Вибір права згідно з частиною другою цієї статті обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 цього Закону. Угода про вибір права припиняється, якщо особистий закон подружжя стає спільним.

Аналіз положень ст. 60 Закону № 2709-IV дає підстави дійти висновку, що законодавець України визначив чотири колізійні прив`язки у визначенні закону, яким має керуватися подружжя під час вирішення питання про припинення шлюбу:

спільний особистий закон подружжя (lex patrie);

закон спільного місця проживання подружжя, за умови, що один з подружжя продовжує проживати в цій державі (lex domicilii);

право держави, з якою обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок (proper law);

закон, обраний подружжям (lex voluntatis).

Позивачка, пред`являючи даний позов до Личаківського районного суду м. Львова у позовній заяві зазначає останнє відоме місце проживання відповідача громадянина Республіки Польща ОСОБА_2 : ul. Oberconiwka 58/6. 34-500 Zakopane, Polska.

З позову видно, що у сторін дітей не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлені підстави визначення підсудності справ судам України, зокрема:

- якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону;

- якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача;

- дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Таким чином, у випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом може бути визначено за угодою сторін.

Позивачка не додала доказів, які б підтверджували, що відповідач спільно проживав із позивачем, був зареєстрований, мав останнє відоме місце проживання на території, підсудній Личаківському районному суду м. Львова, чи має нерухоме майно на території України, також не надано відомостей про те, що сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Відсутність доказів про місце проживання сторін, їх останнє спільне місце проживання, як подружжя, з урахуванням того, що відповідач є громадянином Республіки Польща, перешкоджає суду вирішити питання того чи підсудна справа Личаківському районному суду м. Львова.

Разом із тим, позивачка, звертаючись до суду з позовною заявою, вказує адресу реєстрації місця проживання позивача ОСОБА_2 : ul. Oberconiwka 58/6. 34-500 Zakopane, Polska.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Проте, позивачем не надано доказів, які б підтверджували обставини зазначені у ч. 2 ст. 28 ЦПК України.

У зв`язку з вищенаведеним, з метою визначення підсудності, суд пропонує позивачу надати суду відповідні відомості.

Згідно із ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 та 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на наведене, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши представнику позивача строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху, надавши позивачу строк у десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків.

У випадку невиконання вимог суду у вказаний термін, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду в порядку та строки, передбачені ст. ст. 353, 354, 355 ЦПК України

Суддя: Нор Н.В.