Номер провадження 2/754/1846/26
РІШЕННЯ

Іменем України

27 березня 2026 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді - Панченко О.М.,

при секретарі судового засідання - Саранвського М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» через систему «Електронний суд» звернулося до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 56 387,24 грн., судові витрати в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.02.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» уклали з ОСОБА_1 кредитний договір №613245699 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язання відповідно до договору виконало у повному обсязі, надало позичальнику грошові кошти у розмірі 18 200,00 грн., шляхом переказу на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 . Відповідачка взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконала. 08.04.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №МВ-ТП/30, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) відступило ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) право вимоги за переліком в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором, в тому числі право вимоги за кредитним договором від 01.02.2025 року № 613245699 до ОСОБА_1 в розмірі 56 387,24 грн., що складається з : заборгованості по кредиту 18 200,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 37 277,24 грн.; заборгованість по комісії за надання кредиту - 910,00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд головуючій-судді Панченко О.М.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 17 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та витребувано по справі докази.

11.02.2026 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

17.02.2026 року від АТ КБ «Приват Банк» надійшли витребувані судом докази.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, при ухваленні рішення просив врахувати відсутність у Позивача права вимоги, а також невірне нарахування відсотків.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.02.2025 року між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №613245699 у формі електронного документа, відповідно до якого Відповідач отримав від ТОВ кредитні кошти у розмірі 18 200,00 грн.

Згідно умов даного кредитного договору, відповідачу було надано кредит у розмірі 18 200,00 грн.

Згідно п.3.1 строк Дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання Позичальником першого траншу. Відповідно до п.3.3 для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 1 146,60 грн. та нараховану Комісію за надання кредиту у розмірі 910,00 грн.

Відповідно до п.8.3 базова процентна ставка складає 0,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 відсотків річних.

Відповідно п.8.5 Розмір Комісії, що нараховується за надання першого Траншу за цим Договором становить 910,00 грн.

В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вище вказаного договору, який оформлено сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

08.04.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №МВ-ТП/30 за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає за плату право грошової вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується, здійснивши фінансування, прийняти право грошової вимоги до боржників.

Право вимоги до відповідача за цим договором передано, а ТОВ «Таліон плюс» згідно реєстру прав вимоги від 08.04.2025 року. Згідно даного реєстру, загальна сума заборгованості Відповідачки за кредитним договором №613245699 від 01.02.2025 року становить 39 981,76 грн., що складається з: 18 200,00 грн. сума заборгованості за основним боргом (тілом кредиту); 11 771,76 грн. - заборгованість по процентам; 910,00 грн. - комісія; 9100,00 грн. - неустойка.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Щодо підтвердження отримання коштів Відповідачкою ОСОБА_1 , то даний факт підтверджується наданою до суду випискою від АТ КБ «Приват Банк», а саме виписки за договором б/н за період 01.02.2025 - 01.02.2025, з якої вбачається зарахування на рахунок Відповідачки у розмірі 18 200,00 грн. (деталі операції: mnvo cm mc. Не оподатковується. Viplata zaima Moneyveo. ID платежу: .

Відтак, суд вважає доводи сторони Відповідача, щодо відсутністю доказів отримання Відповідачкою коштів за кредитним договором, та приходить до висновку про задоволення позовних вимог у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 18 200,00 грн.

Щодо розміру суми нарахованих процентів суд зазначає наступне.

Згідно розрахунку заборгованості первісного кредитора вбачається, що загальна сума заборгованості за кредитним договором №613245699 від 01.02.2025 року станом на дату продажу прав вимоги становить 39 981,76 грн., що складається з: 18 200,00 грн. сума заборгованості за основним боргом (тілом кредиту); 11 771,76 грн. - заборгованість по процентам; 910,00 грн. - комісія; 9100,00 грн. - неустойка.

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» складеного станом на 29.08.2025 року загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 56 387,24 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 18 200,00 грн., заборгованість за процентами- 37 277,24 грн., заборгованість по комісії - 910,00 грн.

В той же час, як вбачається з кредитного Договору №613245699 від 01.02.2025 року згідно п.3.1 строк Дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання Позичальником першого траншу. Відповідно до п.3.3 для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 1 146,60 грн. та нараховану Комісію за надання кредиту у розмірі 910,00 грн.

Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості первісним стягувачем ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», Відповідачкою ОСОБА_1 не було здійснено жодних оплат по договору, а отже пролонгації за Договором не відбувалась.

Таким чином, оскільки термін кредитного договору визначений 30-ма днями, а Відповідачкою коштів на погашення процентів та комісії здійснено не було, то суд приходить до висновку, що проценти нараховані поза межами строку кредитування за кредитним договором №613245699 від 01.02.2025 року стягненню не підлягають, а у задоволенні позовних вимоги позивача в цій частині слід відмовити.

Відповідно задоволенню підлягають вимоги щодо стягнення процентів продовж 30 днів, а саме з 01.02.2025 року, що становить 1 146,60 грн.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним (постанова Верховного Суду від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15).

Таким чином, якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Кредитний договір був підписаний відповідачкою ОСОБА_1 01.02.2025 року. Це свідчить про обізнаність останньої щодо необхідності сплати такої комісії, яка зазначена в тексті кредитного договору.

З огляду на вище викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму заборгованості за комісією у розмірі 910,00 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором не виконала повністю, у передбачений у договорі строк кошти не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за основною сумою боргу за кредитним договором №613245699 від 01.02.2025 року в розмірі 18 200,00 грн., а також 1 146,60 грн. за сумою заборгованості за процентами та 910,00 грн. - за комісією.

Вимоги позивача в цій частині є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Вказані витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження витрат на професійну (правничу) допомогу позивачем надано суду Договір про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024 року, укладений із АО «Ліга юридичних технологій»; Додаткову угоду №1838 від 09.10.2025 про надання правової допомоги до Договору №5 від 02 грудня 2024 року; Акт приймання-передачі наданих послуг від 09.10.2025 року відповідно до Договору про надання правової допомоги №5 від 02 грудня 2024 року; платіжна інструкція №188 від 09.10.2025 року на суму 5 000,00 грн.

Дослідивши надані докази на підтвердження витрати на професійну правничу допомогу адвоката, суд вважає, що вони мають не обґрунтовану завищену вартість. Також, судом встановлена не співмірність заявленого розміру витрат на професійну (правничу) допомогу складності справи та фактично виконаним адвокатом обсягом робіт (наданих послуг).

Слід зауважити, що дана категорія справ про стягнення заборгованості за кредитним договором є поширеною та сталою у судовій практиці, не потребує поглиблених знань та глибокого аналізу норм чинного законодавства.

Виходячи із встановленої реальності участі адвоката та її необхідності, а також з урахуванням очевидної не співмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 2 000,00 грн., які можна вважати необхідними і неминучими для позивача, який був змушений до залучення професійної допомоги адвоката.

Оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат зі сплати судового збору у розмірі 870,22 гривень (20 256,60 * 2422,40/56 387,24).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (місце знаходження: 14017, Чернігівська обл., м.Чернігів, вул. Жабинського, буд.13, ) суму заборгованості за кредитним договором № від 01.02.2025 року в розмірі 20 256,60 грн., судовий збір у розмірі 870,22 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.03.2026 у відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя О.М. Панченко