ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2789/25 Номер провадження 22-ц/814/470/26Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,

За участю секретаря Дороженка Р.Г.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 липня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" про визнання іпотеки припиненою,

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (надалі ТОВ «ФК «Позика») про визнання іпотеки припиненою, в якому просили :

визнати іпотеку нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , зареєстрованої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою О.П. згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 753789977 від 03.10.2024 в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером запису про іпотеку №56958598, що виникла на підставі договору іпотеки №PCNL-DOO/21/2006 (ВСТ), першочергово зареєстровано цим же нотаріусом в Державному реєстрі іпотек від 06.05.2006, реєстраційний номер іпотек 3184255, укладений між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» ) припиненою;

зняти та припинити обтяження - заборону на нерухоме майно, зареєстрованому в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М. від 06.05.2006 року, реєстровий номер обтяження 3184327 щодо квартири АДРЕСА_1 .

Вимоги обґрунтовані тим, що 06.05.2006 між ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та АКБ «Райффайзенбанк Україна» було укладено договір іпотеки №PCNL-DOO/21/2006, згідно якого вони як співвласники майна виступали майновими поручителями позичальника ОСОБА_4 . Предметом іпотеками була квартира АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Після відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину не видавалося, оскільки із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , які є доньками померлого відмовилися від прийняття спадщини, написавши відповідні заяви до нотаріальної контори.

Інший співвласник майна ОСОБА_1 не являлась спадкоємцем померлого боржника, оскільки на час його смерті не була його дружиною.

14.03.2025 позивачі звернулися до приватного нотаріуса Цвятоха Ю.М. з метою відчуження спірної квартири, проте нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з наявним обтяженням майна іпотекою.

До сьогоднішнього дня ані попередній кредитор АКБ «Райффайзенбанк Україна», ані ТОВ «ОТП Факторинг», ані наступний кредитор ТОВ «ФК «Позика», позовні вимоги до них як до поручителів, не пред`являли, в тому числі з моменту закінчення строку кредитування (з 06.05.2006 по 06.05.2016) по теперішній час.

Оскільки після померлого позичальника ніхто з них спадщину не прийняв, всі попередні кредитори з вимогами по виконанню зобов`язання за кредитним договором до них не звертались, сам термін договору вже закінчився, про те кредитори не звертались ні до суду, ні до нотаріуса в межах спадкової справи, вважають припиненими зобов`язання за договором іпотеки.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14 липня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення, суд зазначив, що оскільки позивачі відмовилися від спадщини на частину квартири після смерті ОСОБА_4 , яка є предметом іпотеки, їх вимоги про припинення іпотеки на вказану частку є безпідставними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин по справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Вказують, що зі смертю позичальника припинилася дія кредитного договору, стороною якого він був, а оскільки іпотека є похідною від основного зобов`язання, вона припиняється в разі припинення основного зобов`язання.

Вважають, що оскільки вони не прийняли спадщину, нового боржника якому б вони надали згоду на виконання зобов`язань немає, вимоги до них, як майнових поручителів відсутні, а отже є всі підстави для визнання іпотеки припиненою.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про її задоволення.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п. 3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 06.05.2006 між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №PCNL-DOO/21/2006, відповідно до умов якого останній отримав кредит на споживчі цілі в розмірі 90 000 грн. зі строком повернення до 06.05.2016.

В цей же день, 06.05.2006, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 укладено договір іпотеки №PCNL-DOO/21/2006, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М., предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації житла від 14.08.1998 та зареєстрованого в Полтавському БТІ «Інвентаризатор» в реєстрову книгу №123, за реєстровим номером №16710.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26.01.2011, актовий запис №258.

Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на належну померлому частину в зазначений квартирі.

Позивачі ОСОБА_1 є колишньою дружиною ОСОБА_4 , та його доньками - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_4 , 16.07.2011, за заявою доньок про відмову від частки спадкового майна, Другою полтавською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №415/2011.

В межах спадкової справи із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, позаяк в ній відсутні і заяви кредиторів померлого боржника.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 24.03.2025 квартира АДРЕСА_1 , має обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно (реєстраційний номер 3184327) зареєстроване 06.05.2006 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М. Підстава обтяження оскаржувана іпотека, яка виникла на підставі договору іпотеки від 06.05.2006 №PCNL-DOO/21/2006. Актуальна інформація про державну реєстрацію іпотеки на 24.03.2025: номер запису про іпотеку 56958598 (спеціальний розділ), державний реєстратор - приватний нотаріус Іванова Олена Павлівна Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 75378977 від 03.10.2024.

З «Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ...» від 24.03.2025 вбачається, що актуальним іпотекодержателем є ТОВ «Фінансова компанія «Позика».

З метою розпорядження належною їм власністю, позивачі звернулись до нотаріальної контори, про те постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Цвітоха Ю.М. від 14.03.2025 відмовлено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме відчуженні квартири АДРЕСА_1 , в зв`язку з накладеним обтяженням (іпотекою) на вказану квартиру.

Вважаючи, що зазначеним обтяженням порушуються їх права як власників квартири на вільне володіння належним їм майном, позивачі звернулись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалюючи рішення про відсутність підстав для задоволення позову, суд дійшов висновку, що відмовившись від прийняття спадщини, яка є предметом іпотеки, позивачі позбавлені можливості ставити питання про визнання її припиненою, оскільки припинення іпотеки не несе для них юридичних наслідків, а відтак останні не потребують судового захисту.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель; майновий поручитель - це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника. Майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки (ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про іпотеку»).

Матеріалами справи доводиться та не заперечується сторонами, що згідно до свідоцтва про право власності на житло від 14.06.1998 квартира АДРЕСА_1 ,. належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

06.05.2006 між ОСОБА_4 та АКБ «Райффайзенбанк Україна» було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав останньому кредитні кошти в сумі 90000 грн. на споживчі цілі.

З метою забезпечення виконання кредитного договору, в той же день між власниками ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 і банком було укладено договір іпотеки, предметом якого виступала належна останнім квартири АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 позичальник ОСОБА_4 помер.

Його спадкоємцями є доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які спадщину не прийняли, натомість подали нотаріусу заяви про відмову від спадщини.

Також встановлено, що первісним кредитором в даних правовідносинах був АКБ «Райффайзенбанк Україна», а в подальшому новими кредиторами були ПАТ «ОТП Банк»», ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ТОВ «ФК «Позика».

По справі встановлено, що за цей час (з 2006 року по 2025 рік) жоден з зазначених кредиторів у визначеному законом порядку (ст. 1218 ЦК України) з претензіями про визнання спадкоємців боржниками ОСОБА_4 та зарахування кредитного боргу до спадкової маси до нотаріуса не звертались.

Також не доводиться матеріалами справи і звернення кредиторів впродовж цього часу до спадкоємців боржника з вимогами про стягнення заборгованості, в тому числі і шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, і в судовому порядку.

Згідно ст. 1281 ЦК України, в редакції на час відкриття спадини, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Частиною 1 ст. 1282 ЦК України визначено, що у випадку смерті боржника за кредитним договором його права й обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину .

Тобто, у разі смерті позичальника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в основному зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

За змістом наведених норм задоволення вимок кредитора спадкоємцями має відбуватись лише у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Таким чином, у позивачів, які в даному випадку відмовились від спадщини після смерті ОСОБА_4 , відсутній статус спадкоємців, а відтак і відсутній обов`язок задовольняти вимоги кредитора спадкодавця, в тому числі і за рахунок іпотечного майна.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що вказана квартира належить позивачам на праві спільної сумісної власності, тому смерть одного із співвласників квартири, не припиняє їх права на вільне розпорядження своєю власністю і таке право не може бути обмежено їх заявами про відмову від прийняття спадщини після померлого батька.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, тоді як в даному випадку позивачі позбавлені права на вільне розпорядження своїм майном.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється з підстав, передбачених абзацом першим частини першої цієї ж статті, а також в інших випадках, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржника.

Оскільки в даному випадку спадкоємці не прийняли спадщину, а відтак у них не виник обов`язок задовольняти вимоги кредитора померлої особи та нести відповідальність в якості нових боржників у зобов`язанні.

Наведені обставини дають підстави для висновку про припинення основного зобов`язання, а відтак і припинення іпотеки, як виду забезпечення виконання нерухомим майном.

Крім того, у своїх висновках Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2023 року у справі № 570/3891/14 (провадження № 14-44цс22) зазначила, що «зобов`язання за договором поруки нерозривно пов`язані з особою боржника, тому у разі смерті цього боржника, кредитор, який хоче задовольнити свої вимоги, повинен отримати від поручителів померлого та/або іпотекодавців відповідну згоду забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником (спадкоємцем). У разі отримання такої згоди правовідносини поруки/іпотеки за своїм змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. У разі ж недосягнення згоди і неотримання кредитором згоди поручителя та/або іпотекодавця забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником (спадкоємцем) порука та/або іпотека визнаються припиненими».

Зазначеним обставинам суд першої інстанції не дав належної правової оцінки, не визначився з характерам спірних правовідносин, невірно застосував норми матеріального права та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволенні позову. З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про скасування судового рішення та ухвалення по справі нового рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч.ч. 1, 13 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі з ТОВ «ФК «Позика» на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір сплачений при подачі апеляційної скарги в розмірі 3633,60 грн., тобто по 1211,20 грн. кожному з позивачів.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п. 3,4, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 липня 2025 року скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" про визнання іпотеки припиненою задовольнити.

Визнати іпотеку нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , зареєстрованої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою О.П. згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 753789977 від 03.10.2024 в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером запису про іпотеку №56958598, що виникла на підставі договору іпотеки №PCNL-DOO/21/2006 (ВСТ), першочергово зареєстровано цим же нотаріусом в Державному реєстрі іпотек від 06.05.2006, реєстраційний номер іпотек 3184255, укладений між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» ) припиненою;

зняти та припинити обтяження - заборону на нерухоме майно, зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М. від 06.05.2006, реєстровий номер обтяження 3184327 щодо квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судовий збір в сумі 3633,60 грн., тобто по 1211,20 грн. на кожного з позивачів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 березня 2026 року.

Судді : Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Карпушин Г.Л.