Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1780/26
Провадження №: 2-д/332/3/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Марченко Н.В. розглянувши судове доручення Окружного суду у Перемишлі в порядку статті 22 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах 1993 року,-.

Встановив:

24.03.2026 року до Заводського районного суду м. Запоріжжя із Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшло доручення Окружного суду у Перемишлі в порядку статті 22 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах 1993 року

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2026 головуючим суддею визначено Марченко Н.В.

У період з 15-25 години 24.03.2026 року до 15-35 години 27.03.2026 року суддя Марченко Н.В. перебувала у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Судове доручення Окружного суду у Перемишлі в порядку статті 22 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах 1993 року суддя вирішує після виходу із нарадчої кімнати 27.03.2026 року.

Відповідно до повідомлення Окружного суду у Перемишлі І цивільний відділ Республіки Польщі, на підставі клопотання, поданого ОСОБА_2 (заявниця) у справі № I.Ns 20/25, ведеться судовий розгляд про повне позбавлення дієздатності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнім місцем проживання якого на території України було: АДРЕСА_1 . На даний час проживає на території АДРЕСА_2 .

У відповідності до положень ст. 22 Договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24.05.1993, який ратифікований Постановою Верховної Ради України 04.02.1994, встановлено наступне:

1. Якщо цей Договір не передбачає інше, при обмеженні в дієздатності або в визнанні особою недієздатною компетентним є суд тієї Договірної Сторони, громадянином якої є особа, яка має бути обмежена в дієздатності або визнана недієздатною. Цей суд застосовує законодавство своєї держави.

2. Якщо суд однієї Договірної Сторони встановить, що є підстави для обмеження в дієздатності або визнання недієздатним громадянина іншої Договірної Сторони, місце проживання якого знаходиться на території першої Договірної Сторони, він повідомляє про це відповідний суд другої Договірної Сторони.

3. Якщо суд другої Договірної Сторони, повідомлений відповідно з пунктом 2 заявить, що надає право виконати подальші дії суду за місцем проживання цієї особи, або не висловлюється протягом трьох місяців, суд за місцем проживання цієї особи може провести справу про обмеження в дієздатності або визнанні її недієздатною відповідно до законодавства своєї держави, якщо причина обмеження в дієздатності або визнанні недієздатною передбачається також законодавством тієї Договірної Сторони, громадянином якої є ця особа. Рішення про обмеження в дієздатності або визнанні недієздатною пересилається відповідному суду іншої Договірної Сторони.

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право» ,законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Положеннями ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Враховуючи наявні матеріали даного доручення, керуючись положеннями Договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24.05.1993, який ратифікований Постановою Верховної Ради України 04.02.1994, Цивільного процесуального кодексу України, з метою забезпечення прав та законних інтересів громадян України, суд вважає за можливе надати Окружному суду у Перемишлі Республіки Польща право виконати подальші дії щодо розгляду клопотання ОСОБА_2 про повне позбавлення дієздатності громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. 22 Договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24 травня 1993 року, ст. 500 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Судове доручення Окружного суду у Перемишлі Республіки Польща в порядку статті 22 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах 1993 року вважати виконаним.

Надати право Окружному суду у Перемишлі Республіки Польща виконати подальші дії щодо розгляду клопотання ОСОБА_2 про повне позбавлення дієздатності громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Марченко