ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/807/41/26 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Гончар М.С.,

Трофимової Д.А.

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 березня 2025 року клопотання представника третьої особи про призначення експертизи - задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням представник ОСОБА_3 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 23 квітня 2025 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 березня 2025 року залишено без змін.

28 квітня 2025 року на адресу Запорізького апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_6 про ухвалення додаткового рішення.

Окрім цього, 28 квітня 2025 року на адресу Запорізького апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.

Просили стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 гривень.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 01 травня 2025 року заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_6 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики призначено до розгляду на 11 червня 2025 року на 11 год. 00 хв.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 11 червня 2025 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_6 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 подала касаційну скаргу до суду Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 18 лютого 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_7 , яка подана представником ОСОБА_6 , задоволено частково. Ухвалу Запорізького апеляційного суду від 01 травня 2025 року в частині не вирішення заяви ОСОБА_1 . яка подана представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення скасована, справа в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині ухвала Запорізького апеляційного суду від 01 травня 2025 року залишена без змін.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12 березня 2026 року постановлено розглянути заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників та без проведення судового засідання.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що в ухваленні додаткового рішення по даній справі слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного додаткове рішення може бути ухвалено виключено з правових підстав, передбачених ч. 1 ст. 270 ЦПК України.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (ст. 270 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. У порядку, визначеному статтею 220 ЦПК, може бути ухвалено додаткове рішення й щодо заочного рішення. Оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах. Якщо на рішення суду подано апеляційну чи касаційну скаргу і разом із цим порушено питання про ухвалення додаткового рішення, суд повинен спочатку ухвалити додаткове рішення, а потім надсилати справу для перегляду до суду вищої інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд здійснює розподіл судових витрат між сторонами.

Колегія суддів звертає увагу представника заявника, що постанова апеляційного суду не стосується вирішення справи по суті спірних правовідносин, рішення по суті заявлених ОСОБА_3 вимог не є ухваленим.

Таким чином підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, колегія суддів ,-

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 20 березня 2026 року.

Головуючий

Судді: