Провадження № 22-ц/811/871/25 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Хоцяновича О.В.,

з участю: прокурора Машталяр Ю.А., представника

відповідача ОСОБА_1 Станька Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 лютого 2025 року у справі за позовом керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , треті особи: приватне підприємство «Галицький достаток», державне підприємство «Львівський лісовий селекційно-насіннєвий центр», правонаступником якого є державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», про усунення перешкод у здійснені права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом її повернення,

встановив:

У грудні 2021 року керівник Галицької окружної прокуратури м. Львова в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації (далі ЛОДА) звернувся до суду з позовом, в якому просив: усунути перешкоди у здійсненні Львівською обласною державною адміністрацією права розпорядження та користування земельною ділянкою з кадастровим номером :05:002:0017, площею 0,1375 га, шляхом її повернення на користь держави в особі Львівської обласної державної адміністрації з приватної власності ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначав, що під час здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням Галицькою окружною прокуратурою м. Львова виявлено порушення при набутті у власність земель державного лісового фонду.

Так, СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000215 від 11.10.2013 року за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами Брюховицької селищної ради, які видали рішення №245 від 11.03.2004 року та №263 від 18.03.2004 року, якими вилучили земельні ділянки лісового фонду 1 групи в кварталі 44 Львівського держлісгоспу, які з 2006 року і до тепер перебувають на балансі державного підприємства «Львівський лісовий селекційно-насіннєвий центр» (далі ДП «ЛЛСНЦ»), правонаступником якого є державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», та підлягали вилученню до 27.05.2021 року тільки на підставі рішень Кабінету Міністрів України, загальною площею 19,1 га, та віднесли їх до земель селища рекреаційного призначення, які згодом передали у власність приватних осіб для громадської забудови, що призвело до незаконної вирубки лісів рекреаційно-оздоровчого призначення та спричинило державі тяжкі наслідки, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 364, частиною першою статті 185 КК України.

Відповідно до відомостей базового лісовпорядкування, яке постійно проводиться Львівською державною лісовпорядною експедицією (Державне агентство лісових ресурсів України, Українське державне лісовпорядне виробниче об`єднання) з 1998 року і «на даний час лісові ділянки кварталів 39-100 лісового фонду Брюховицького лісництва ДП «ЛЛСНЦ», який був створений у 2006 році згідно з наказом Державного комітету лісового господарства №285 від 25.12.2006 року, знаходяться у постійному користуванні і обліковуються у ДП «ЛЛСНЦ», а також знаходяться на обліку Львівської міської ради: на площі в 1990 році 2024 га, в 2010 році і станом на 01.01.2012 року 2024 га.

Лісові ділянки кварталу 39-100 за категоріями лісів віднесені до лісів природоохоронного наукового, історико-культурного призначення (кв.39) площею 12,3 га, рекреаційно-оздоровчі ліси (в межах Львівської міської ради) 2011,7 га.

Досудовим слідством встановлено, що рішеннями Брюховицької селищної ради №245 від 11.03.2004 року та №263 від 18.03.2004 року вилучено земельні ділянки лісів 1 групи в кварталі 44 Львівського держлісгоспу, загальною площею 19,1 га, і віднесено їх до земель рекреаційного призначення селища.

Рішенням Брюховицької селищної ради №280 від 01.04.2004 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, яку пропонувалось надати товариству з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Новобуддизайн» в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність) для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру в районі вулиці Ряснянської» надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, площею 8,86 га, яку пропонувалось надати ТОВ «Новобуддизайн» в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність) для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру в районі вулиці Ряснянської, яка надається із земель запасу селища.

В подальшому, рішенням Брюховицької селищної ради №328 від 01.07.2004 року «Про затвердження проекту відводу земельної ділянки площею 8,8643 га для будівництва дошкільного навчально-спортивного центру з об`єктами житлового призначення в районі вул. Ряснянської в смт. Брюховичі та надання її в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність) ТОВ «Новобуддизайн» затверджено проект відведення земельної ділянки в АДРЕСА_1 , площею 8,8643 га, з яких: 1,8 га під житлове будівництво та 7,0643 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру, та надано в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність).

Між Брюховицькою селищною радою та ТОВ «Новобуддизайн» укладено договір оренди землі на вищевказану земельну ділянку.

Рішенням Мукачівського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2004 року у справі №2-3327/04 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Новобуддизайн», Брюховицької селищної ради про зобов`язання ТОВ «Новобуддизайн» подати до Брюховицької селищної ради пакет документів на викуп земельної ділянки, зобов`язання ТОВ «Новобуддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, зобов`язання Брюховицької селищної ради прийняти рішення про продаж ТОВ «Новобуддизайн» земельної ділянки, зобов`язання Брюховицької селищної ради та ТОВ «Новобуддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, вирішено зобов`язати Брюховицьку селищну раду прийняти рішення про продаж ТОВ «Новобуддизайн» земельної ділянки, площею 8,8643 га, з якої: 1,8 га під житлове будівництво та 7,0643 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру в смт. Брюховичі в районі вул. Ряснянської, яку орендує ТОВ «Новобуддизайн», для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру та укласти з ТОВ «Новобуддизайн» договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки. Даним рішенням зобов`язано ТОВ «Новобуддизайн» сплатити вартість земельної ділянки, площею 8,8643 га, з яких: 1,8 га під житлове будівництво та 7,0643 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру в смт. Брюховичі в районі вул. Ряснянської, яку орендує ТОВ «Новобуддизайн», яка складала згідно з експертною оцінкою 2646740 грн.

Рішенням Брюховицької селищної ради від 23.10.2008 року №618 «Про виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 листопада 2004 року у справі №2-3327/04» вирішено продати ТОВ «Новобуддизайн» земельну ділянку, площею 8,8643 га, для будівництва дошкільного навчально-спортивного центру з об`єктами житлового призначення в районі вул. Ряснянської в смт. Брюховичі.

Даним рішенням затверджено технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку, площею 8,8643 га, в районі АДРЕСА_1 , яка підлягає продажу у власність ТОВ «Новобуддизайн». Цим рішенням зобов`язано ТОВ «Новобуддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки.

05.11.2008 року між Брюховицькою селищною радою та ТОВ «Новобуддизайн» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки в АДРЕСА_1 , площею 8,8643 га.

Окрім того, рішенням Брюховицької селищної ради №271 від 25.03.2004 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, яку пропонувалось надати приватному підприємству «Буддизайн» (далі ПП «Буддизайн») в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність) для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру в районі вул. Ряснянської» надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, площею 8,9965 га, яку пропонувалось надати ПП «Буддизайн» в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність) для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру в районі вул. Ряснянської Незалежності України, яка надається із земель запасу селища.

Рішенням Брюховицької селищної ради №318 від 24.06.2004 «Про затвердження проекту відводу земельної ділянки площею 8,9965 га для будівництва дошкільного навчально-спортивного центру з об`єктами громадського-житлового призначення в районі вул. Незалежності України Ряснянської в смт. Брюховичі та надання її ПП «Буддизайн» в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність)» затверджено проект відведення земельної ділянки, площею 8,9965 га, для будівництва дошкільного спортивного-навчального центру з об`єктами громадсько-житлового призначення в районі вулиць Незалежності України Ряснянської в смт. Брюховичі, з яких: 5,0360 га під громадсько-житлове будівництво, 3,9605 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру. Даним рішенням надано вищевказану земельну ділянку ПП «Буддизайн» в оренду терміном на 10 років.

Між Брюховицькою селищною радою та ПП «Буддизайн» укладено договір оренди землі на вищевказану земельну ділянку.

Рішенням Мукачівського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2004 року у справі №2-3327/04 за позовом ОСОБА_3 до ПП «Буддизайн», Брюховицької селищної ради про зобов`язання ПП «Буддизайн» подати до Брюховицької селищної ради пакет документів на викуп земельної ділянки, зобов`язання ПП «Буддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, визнання дій Брюховицької селищної ради незаконними, зобов`язання Брюховицької селищної ради прийняти рішення про продаж ПП «Буддизайн» земельної ділянки, зобов`язання Брюховицької селищної ради та ПП «Буддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, вирішено зобов`язати Брюховицьку селищну раду прийняти рішення про продаж ПП «Буддизайн» земельної ділянки, площею 8,9965 га, з яких: 5,036 га під громадсько-житлове будівництво та 3,9605 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру в смт. Брюховичі в районі вул. Ряснянської Незалежності України, яку орендує ПП «Буддизайн» для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру, та укласти з ПП «Буддизайн» договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки. Даним рішенням зобов`язано ПП «Буддизайн» сплатити вартість земельної ділянки, площею 8,9965 га, з яких: 5,036 га під громадсько-житлове будівництво та 3,9605 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру в смт. Брюховичі в районі вул. Ряснянської Незалежності України, яку орендує ПП «Буддизайн», яка складає згідно з експертною оцінкою 2622720 грн.

Рішенням Брюховицької селищної ради від 23.10.2008 року №619 «Про виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 листопада 2004 року у справі №2-3326/04» продано ПП «Буддизайн» земельну ділянку, площею 8,9965 га, з яких: 5,036 га під громадсько-житлове будівництво та 3,9605 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру в смт. Брюховичі в районі вул. Ряснянська Незалежності України.

Даним рішенням затверджено технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку, площею 8,9965 га, в районі вул. Ряснянської Незалежності України в смт. Брюховичі, яка підлягає продажу у власність ПП «Буддизайн». Цим рішенням зобов`язано ПП «Буддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки.

05.11.2008 між Брюховицькою селищною радою та ПП «Буддизайн» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки в смт. Брюховичі в районі вул. Ряснянської, площею 8,9965 га.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2005 року у справі №2-38/2005 за позовом прокурора Львівської області до Брюховицької селищної ради про визнання незаконними рішень, визнано неправомірними та скасовано рішення Брюховицької селищної ради №245 від 11.03.2004 року та рішення Брюховицької селищної ради №263 від 18.03.2004 року. Вказане рішення суду залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 25 квітня 2005 року та ухвалою Верховного Суду України від 16 серпня 2005 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 жовтня 2009 року.

Цим рішенням суду встановлено, що згідно представлених суду письмових доказів, вилучені Брюховицькою селищною радою земельні ділянки, на яких розташовані ліси, відносяться до лісів 1 групи, до земель рекреаційного призначення. На підтвердження вище викладеного представником Брюховицької селищної ради представлено висновки Державного лісогосподарського об`єднання «Львівліс» від 2003 року.

15.06.2010 року ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області скасовано рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2004 року (справа №2-3327/04).

13.07.2010 року ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області скасовано рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2004 року (справа№ 2-3326/04).

Відтак, згаданими судовим рішення встановлено, що Брюховицька селищна рада не мала повноважень щодо розпорядження спірними земельними ділянками, зокрема, передавати дані земельні ділянки у власність.

Незаконно набувши у власність спірні земельні ділянки, ПП «Буддизайн» відчужило земельну ділянку під громадське-житлове будівництво, кадастровий номер :05:002:1608, площею 5,0360 га, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.08.2009 року, укладеного з покупцями ОСОБА_4 , ПП «Галицький Достаток».

25.09.2009 року ОСОБА_4 та ПП «Галицький достаток» уклали договір поділу земельної ділянки, що є спільною частковою власністю, згідно якого ПП «Галицький достаток» перейшла земельна ділянка, площею 3,0000 га.

B подальшому, ТОВ «Новобуддизайн» виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

05.02.2010 року ПП «Галицький достаток» зареєструвало право власності на вищевказану земельну ділянку, площею 3,0000 га (кадастровий №:05:002:0004), оформивши державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №258225 від 05.02.2010 року.

В подальшому, земельна ділянка з кадастровим номером :05:002:0004, площею 3,0000 га, поділена на земельні ділянки з такими кадастровими номерами і площами: :05:002:0017, площею 0,1375 га; :05:002:0018, площею 0,1428 га; :05:002:0019, площею 0,1441 га; :05:002:0020, площею 0,1432 га; :05:002:0021, площею 0,1417 га; :05:002:0022, площею 0,1383 га; :05:002:0023, площею 0,2366 га; :05:002:0024, площею 0,1200 га; :05:002:0025, площею 0,1200 га; :05:002:0026, площею 0,1200 га; :05:002:0027, площею 0,1200 га; :05:002:0028, площею 0,2575 га; :05:002:0029, площею 0,1200 га; :05:002:0030, площею 0,0849 га; :05:002:0031, площею 0,1615 га; :05:002:0032, площею 0,2020 га; :05:002:0033, площею 0,1200 га, :05:002:0034 площею 0,1199 га, :05:002:0035, площею 0,2700 га.

В подальшому, ПП «Галицький достаток» відчужило частину земельних ділянок третім особам.

Зокрема, ПП «Галицький достаток» відчужило земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0017, площею 0,1375 га, ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Таким чином, на даний час, за ОСОБА_5 зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0017.

Вважає, що набуття відповідачем у власність земель лісового фонду з порушенням земельного законодавства порушує права та інтереси держави в особі ЛОДА в частині права вільного володіння і розпорядження спірною земельною ділянкою, а також права ДП «ЛЛСНЦ» в частині права користування такими, тому спірна земельна ділянка має бути повернута відповідачем у власність держави на користь ЛОДА та у постійне користування ДП «ЛЛСНЦ».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 05 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив перший заступник керівника Львівської обласної прокуратури, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом не забезпечено ефективного захисту порушених прав і законних інтересів держави.

Так, покликаючись на хронологію подій у спірних правовідносинах та судові рішення, які набрали законної сили, зазначає, що рішення Брюховицької селищної ради №245 від 11.03.2004 року та №263 від 18.03.2004 року суперечать чинному законодавству, визнані неправомірними та скасовані.

Разом з тим, отримана у власність ПП «Буддизайн» на підставі зазначених рішень відповідна земельна ділянка, в подальшому була відчужена ОСОБА_4 та ПП «Достаток».

В подальшому, ПП «Галицький достаток» 12.10.2010 року відчужив земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0017, площею 0,1375 га, ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, відтак, земельна ділянка незаконно вибула із державної власності, як землі лісового фонду, тому мають бути повернуті державі.

Обґрунтовуючи обраний спосіб захисту порушених прав держави (усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом її повернення), прокурор виходив з положень ч.1 ст.15, ст.ст.16, 328, 330, 373, 387, 391 та 658 ЦК України, ч.2 ст. 152 ЗК України.

Вважає, що така правова позиція повністю узгоджується з положеннями ст.ст.330, 387, 658 ЦК України про те, що право власності дійсного власника презюмується і не припиняється із втратою майна, а тому за відсутності правової підстави на виникнення в іншої особи титульного володіння на земельну ділянку, належним способом правового захисту є усунення перешкод у її користуванні законним володільцем, а не витребування такої ділянки від фактичного володільця.

Зазначає, що аналіз ст.398 ЦК України свідчить про те, що титульним володінням слід вважати лише те володіння, яке має відповідну правову підставу: договір з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Об`єктом титульного володіння, на відміну від фактичного володіння, може бути будь-яке майно (у тому числі нерухоме), не вилучене з цивільного обороту, яке може бути об`єктом приватної власності.

Питання використання земель лісогосподарського призначення, як нерухомого майна, є питання публічності правового режиму таких земель, які відповідно до положень ст.13 Конституції України є об`єктом права власності Українського народу.

Додає, що відповідно до вимог п. «г» ч.4 ст.84 ЗК України, до земель державної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, належать землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Наголошує, що законодавство України не передбачає підстав для отримання статусу титульного володільця приватної особи на землі лісогосподарського призначення, крім випадків, передбачених, зокрема, ст.56 ЗК України, ст.12 ЛК України.

Звертає увагу, що в силу зовнішніх об`єктивних явних і видимих природних ознак таких земельних ділянок, особа, проявивши розумну обачність, може і повинна знати про те, що така є лісовою земельною ділянкою, котра не може перебувати у власності фізичних осіб.

Відтак, вважає, що належним способом правового захисту є усунення перешкод у користуванні спірною земельною ділянкою законним володільцям, а не витребування такої ділянки від фактичного володільця.

У зв`язку з цим, помилковим є висновок суду першої інстанції про обрання позивачем неефективного способу захисту.

З урахуванням правових позицій Великої Палати Верховного Суду наводить критерії розмежування віндикаційного та негаторного позовів, а саме: доведення неможливості виникнення у громадянина або юридичної особи права власності на земельну ділянку лісогосподарського призначення, тому у цій категорії справи захист порушеного права має бути захищено шляхом повернення земельної ділянки.

Звертає увагу, що на час пред`явлення позову будь-яких рішень уповноважених органів щодо вилучення та розпорядження спірними земельними ділянками у визначений законом спосіб не існувало. При цьому, заволодіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на нього не означає, що такий володілець набув право власності на це майно, а отже, суд не врахував всі фактичні обставини справи та неможливість в принципі набуття права приватної власності на спірні земельні ділянки, відтак, суд неправильно застосував матеріальний закон, тому дійшов помилкового висновку про обрання неефективного способу захисту.

В судове засідання апеляційного суду інші учасники справи, окрім прокурора та сторони відповідача, не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, Львівська обласна адміністрація подала клопотання про розгляд справи у відсутності її представника, клопотань про відкладення розгляду справи від інших учасників справи не надходило, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, справу розглянуто у їхній відсутності.

Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 05.03.2026 року о 12:50.

Заслухавши пояснення прокурора в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішеннями Брюховицької селищної ради №245 від 11.03.2004 року та №263 від 18.03.2004 року вилучено земельні ділянки лісів 1 групи в кварталі 44 Львівського держлісгоспу, загальною площею 19,1 га, і віднесено їх до земель рекреаційного призначення селища.

Рішенням Брюховицької селищної ради №280 від 01.04.2004 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, яку пропонувалось надати ТОВ «Новобуддизайн» в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність) для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру в районі вулиці Ряснянської» дано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 8,86 га, яку пропонувалось надати ТОВ «Новобуддизайн» в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність) для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру в районі вул. Ряснянської, яка надається із земель запасу селища.

У подальшому, рішенням Брюховицької селищної ради №328 від 01.07.2004 року «Про затвердження проекту відводу земельної ділянки площею 8,8643 га для будівництва дошкільного навчально-спортивного центру з об`єктами житлового призначення в районі вул. Ряснянської в смт. Брюховичі та надання її в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність) ТОВ «Новобуддизайн» затверджено проект відведення земельної ділянки в АДРЕСА_1 , площею 8,8643 га, з яких: 1,8 га під житлове будівництво, та 7,0643 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру та надано в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність).

Між Брюховицькою селищною радою та ТОВ «Новобуддизайн» укладено договір оренди землі на вищевказану земельну ділянку.

Рішенням Мукачівського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2004 року у справі №2-3327/04 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Новобуддизайн», Брюховицької селищної ради про зобов`язання ТОВ «Новобуддизайн» подати до Брюховицької селищної ради пакет документів на викуп земельної ділянки, про зобов`язання ТОВ «Новобуддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, зобов`язання Брюховицької селищної ради прийняти рішення про продаж ТОВ «Новобуддизайн» земельної ділянки, зобов`язання Брюховицької селищної ради та ТОВ «Новобуддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, вирішено: зобов`язати Брюховицьку селищну раду прийняти рішення про продаж ТОВ «Новобуддизайн» земельної ділянки, площею 8,8643 га, з якої: 1,8 га під житлове будівництво, та 7,0643 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру в смт. Брюховичі в районі вул. Ряснянської, яку орендує ТОВ «Новобуддизайн» для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру, та укласти з ТОВ «Новобуддизайн» договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки; зобов`язати ТОВ «Новобуддизайн» сплатити вартість земельної ділянки, площею 8,8643 га, з яких: 1,8 га під житлове будівництво, та 7,0643 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру в смт. Брюховичі в районі вул. Ряснянської, яку орендує ТОВ «Новобуддизайн», яка складала згідно з експертною оцінкою 2646740 грн.

Рішенням Брюховицької селищної ради від 23.10.2008 року №618 «Про виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2004 року» вирішено, зокрема: виконати рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2004 у справі №2-3327/04 та продати ТОВ «Новобуддизайн» земельну ділянку, площею 8,8643 га, для будівництва дошкільного навчально-спортивного центру з об`єктами житлового призначення в районі вул. Ряснянської в смт. Брюховичі; затвердити технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку, площею 8,8643 га, в районі вул. Ряснянської в смт. Брюховичі, яка підлягає продажу у власність ТОВ «Новобуддизайн»; зобов`язати ТОВ «Новобуддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки.

05.11.2008 року між Брюховицькою селищною радою та ТОВ «Новобуддизайн» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки в АДРЕСА_1 , площею 8,8643 га.

Рішенням Брюховицької селищної ради №271 від 25.03.2004 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, яку пропонувалось надати ПП «Буддизайн» в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність) для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру в районі вулиці Ряснянської» дано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, площею 8,9965 га, яку пропонувалось надати ПП «Буддизайн» в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність) для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру в районі вул. Ряснянської Незалежності України, яка надається з земель запасу селища.

Рішенням Брюховицької селищної ради №318 від 24.06.2004 року «Про затвердження проекту відводу земельної ділянки площею 8,9965 га для будівництва дошкільного навчально-спортивного центру з об`єктами громадсько-житлового призначення в районі вул. Незалежності України Ряснянської в смт. Брюховичі та надання її ПП «Буддизайн» в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність)», затверджено проект відведення земельної ділянки, площею 8,9965 га, для будівництва дошкільного спортивного-навчального центру з об`єктами громадсько-житлового призначення в районі вул. Незалежності України Ряснянської в смт. Брюховичі, з яких: 5,0360 га під громадсько-житлове будівництво, 3,9605га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру. Цим рішенням надано вищевказану земельну ділянку ПП «Буддизайн» в оренду терміном на 10 років.

Між Брюховицькою селищною радою та ПП «Буддизайн» укладено договір оренди землі на вищевказану земельну ділянку.

Рішенням Мукачівського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2004 року у справі №2-3326/04 за позовом ОСОБА_3 до ПП «Буддизайн», Брюховицької селищної ради про зобов`язання ПП «Буддизайн» подати до Брюховицької селищної ради пакет документів на викуп земельної ділянки, зобов`язання ПП «Буддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, визнання дій Брюховицької селищної ради незаконними, зобов`язання Брюховицької селищної ради прийняти рішення про продаж ПП «Буддизайн» земельної ділянки, зобов`язання Брюховицької селищної ради та ПП «Буддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, вирішено: зобов`язати Брюховицьку селищну раду прийняти рішення про продаж приватному підприємству «Буддизайн» земельної ділянки, площею 8,9965 га, з яких: 5,036 га під громадсько-житлове будівництво, та 3,9605 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру в смт. Брюховичі в районі вул. Ряснянської Незалежності України, яку орендує ПП «Буддизайн» для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру, та укласти з ПП «Буддизайн» договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки; зобов`язати ПП «Буддизайн» сплатити вартість земельної ділянки, площею 8,9965 га, з яких: 5,036 га під громадсько-житлове будівництво, та 3,9605 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру в смт.Брюховичі в районі вул. Ряснянської Незалежності України, яку орендує ПП «Буддизайн», яка складає згідно з експертною оцінкою 2622720 грн.

Рішенням Брюховицької селищної ради від 23.10.2008 року №619 «Про виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2004 року» вирішено: виконати рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2004 року у справі №2-3326/04 та продати ПП «Буддизайн» земельну ділянку, площею 8,9965 га, з яких: 5,036 га під громадсько-житлове будівництво, та 3,9605 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру в смт. Брюховичі в районі вул. Ряснянська Незалежності України; затвердити технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку, площею 8,9965 га, в районі вул. Ряснянської Незалежності України в смт. Брюховичі, яка підлягає продажу у власність ПП «Буддизайн»; зобов`язати ПП «Буддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки.

05.11.2008 між Брюховицькою селищною радою та ПП «Буддизайн» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки в смт. Брюховичі, в районі вул. Ряснянської, площею 8,9965 га.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2005 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 25 квітня 2005 року, ухвалою Верховного Суду України від 16 серпня 2005 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 жовтня 2009 року, у справі №2-38/2005 за позовом прокурора Львівської області до Брюховицької селищної ради про визнання незаконними рішення №245 від 11.03.2004 року та рішення №263 від 18.03.2004 року, вирішено: визнати рішення №245 від 11.03.2004 року та рішення №263 від 18.03.2004 року 9-ої сесії 24-го скликання Брюховицької селищної ради неправомірними та скасувати.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 червня 2010 року скасовано рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 листопада 2004 року, в порядку перегляду за нововиявленими обставинами, із закриттям провадження у справі №2-3327/04.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 липня 2010 року скасовано рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 листопада 2004 року, в порядку перегляду за нововиявленими обставинами, із закриттям провадження у справі №2-3326/04.

ПП «Буддизайн» на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.08.2009 року, укладеного з покупцями ОСОБА_4 та ПП «Галицький Достаток», відчужило земельну ділянку під громадсько-житлове будівництво, площею 5,0360 га, кадастровий №:05:002:1608.

25.09.2009 року ОСОБА_4 та ПП «Галицький достаток» уклали договір поділу земельної ділянки, що є спільною частковою власністю, згідно якого ПП «Галицький достаток» перейшла земельна ділянка, площею 3,0000 га.

B подальшому, ТОВ «Новобуддизайн» виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

05.02.2010 року ПП «Галицький достаток» зареєструвало право власності на вищевказану земельну ділянку, площею 3,0000 га (кадастровий № :05:002:0004), оформивши державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №258225 від 05.02.2010 року.

Земельна ділянка з кадастровим номером :05:002:0004, площею 3,0000 га, була поділена на земельні ділянки з такими кадастровими номерами і площами: :05:002:0017, площею 0,1375 га; :05:002:0018, площею 0,1428 га; :05:002:0019, площею 0,1441 га; :05:002:0020, площею 0,1432 га; :05:002:0021, площею 0,1417 га; :05:002:0022, площею 0,1383 га; :05:002:0023, площею 0,2366 га; :05:002:0024, площею 0,1200 га; :05:002:0025, площею 0,1200 га; :05:002:0026, площею 0,1200 га; :05:002:0027, площею 0,1200 га; :05:002:0028, площею 0,2575 га; :05:002:0029, площею 0,1200 га; :05:002:0030, площею 0,0849 га; :05:002:0031, площею 0,1615 га; :05:002:0032, площею 0,2020 га; :05:002:0033, площею 0,1200 га; :05:002:0034, площею 0,1199 га; :05:002:0035, площею 0,2700 га.

В подальшому, ПП «Галицький достаток» відчужив частину земельних ділянок третім особам.

Зокрема, 12.10.2010 року ПП «Галицький достаток» продав земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0017, площею 0,1375 га, ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Корпало Г.В. та зареєстрованого в реєстрі за №5869.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частин першої та другої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташування виконують водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах (частина друга статті 1 ЛК України).

В Україні ліси та землі лісогосподарського призначення є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання.

Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави (частина третя статті 1 ЛК України).

До одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування (пункт 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 8, частини першої статті 9 ЛК України, у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. У комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності.

Згідно зі статтею 10 ЛК України, ліси в Україні можуть перебувати у приватній власності. Суб`єктами права приватної власності на ліси є громадяни та юридичні особи України.

Відповідно до статті 12 ЛК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, громадяни та юридичні особи України можуть безоплатно або за плату набувати у власність у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств замкнені земельні лісові ділянки загальною площею до 5 гектарів. Ця площа може бути збільшена в разі успадкування лісів згідно із законом. Громадяни та юридичні особи можуть мати у власності ліси, створені ними на набутих у власність у встановленому порядку земельних ділянках деградованих і малопродуктивних угідь, без обмеження їх площі. Ліси, створені громадянами та юридичними особами на земельних ділянках, що належать їм на праві власності, перебувають у приватній власності цих громадян і юридичних осіб.

Можливість набуття права приватної власності на земельну ділянку лісогосподарського призначення передбачена також нормами статей 56, 57 ЗК України.

Про зазначене вказувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц (п.53).

Звертаючись до суду з позовом у цій справі, прокурор посилався на те, що спірна земельна ділянка належить до земель лісового фонду і перебуває у державній власності, її передача у приватну власність спочатку юридичній особі, а в подальшому, фізичним особам на підставі цивільно-правових угод є незаконною, що є підставою для усунення перешкод у здійсненні Львівською обласною державною адміністрацією права розпорядження та користування земельною ділянкою, шляхом її повернення на користь держави із приватної власності відповідача

Серед способів захисту майнових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння у порядку статей 387-388 ЦК України (віндикаційний позов) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном згідно зі статтею 391 ЦК України (негаторний позов).

Позовом про витребування майна, зокрема віндикаційним позовом, є вимога власника, який не є володільцем належного йому на праві власності (на правах володіння, користування та розпорядження) індивідуально визначеного майна, до особи, яка заволоділа ним, про витребування (повернення) цього майна з чужого незаконного володіння.

Негаторний позов це вимога власника, який є володільцем майна (відновив володіння майном), до будь-якої особи про усунення перешкод (шляхом повернення майна, виселення, демонтажу самочинного будівництва тощо), які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, які можуть призвести до виникнення таких перешкод. Зазначений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Факт володіння нерухомим майном за загальним правилом можна підтвердити, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно у встановленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №653/1096/16-ц (п.90)). Цей фактичний стан володіння слід відрізняти від права володіння, яке належить власникові (частина перша статті 317 ЦК України) незалежно від того, чи є він фактичним володільцем майна, чи ні. Тому власник не втрачає право володіння нерухомим майном у зв`язку з державною реєстрацією права власності за іншою особою, якщо остання не набула права власності. Натомість, ця особа внаслідок реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає фактичним володільцем останнього, але не набуває право володіння, допоки право власності зберігається за попереднім володільцем. Отже, володіння нерухомим майном, яке посвідчує державна реєстрація права власності, може бути правомірним або неправомірним (законним або незаконним) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц (п.п.65-67)).

Відповідно до принципу реєстраційного підтвердження володіння нерухомим майном, його фізичне зайняття особою, за якою не зареєстроване право власності на нерухоме майно, не позбавляє власника фактичного володіння, але створює перешкоди у здійсненні ним права користування своїм майном. Інакше кажучи, зайняття земельної ділянки, зокрема фактичним користувачем, треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його володіння цією ділянкою. У таких випадках її власник має право вимагати усунення цих перешкод (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц (п.п.70-71)).

Заволодіння земельними ділянками є неможливим лише у разі, якщо на такі ділянки в принципі, за жодних умов, не може виникнути право власності. Якщо ж закон допускає набуття права власності на земельні ділянки, але обмежує їх використання лише з певною метою, то передання ділянок з порушенням такого обмеження може свідчити про те, що право власності порушника на земельну ділянку не виникло, але не свідчить про неможливість заволодіння (зокрема, неправомірного) земельною ділянкою.

З урахуванням наведеного, визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном.

Метою позову про витребування майна (незалежно від того, на підставі приписів яких статей ЦК України цю вимогу заявив позивач) є забезпечення введення власника-позивача у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. Так, у випадку нерухомого майна означене введення полягає у внесенні запису (відомостей) про державну реєстрацію за позивачем права власності на відповідне майно (близькі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №653/1096/16-ц (п.89), від 07 листопада 2018 року у справах №488/5027/14-ц (п.95) і №488/6211/14-ц (п.84), від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16 (п.п.114, 142), від 28 листопада 2018 року у справі №504/2864/13-ц (п.67), від 30 червня 2020 року у справі №19/028-10/13 (п.10.29), від 16 лютого 2021 року у справі №910/2861/18 (п.100), від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц (п.146), від 14 грудня 2021 року у справі №344/16879/15-ц, від 06 липня 2022 року у справі №914/2618/16 (п.37)).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово робила висновок, що вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку статті 387 ЦК України є ефективним способом захисту права власності (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №368/1158/16-ц, від 22 травня 2018 року у справі №369/6892/15-ц, від 07 листопада 2018 року у справі №488/5027/14-ц, від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц).

Отже, встановивши, що відповідачка ОСОБА_1 набула права власності на спірну земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ПП «Галицький достаток», який, у свою чергу, набув права власності на цю земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ПП «Буддизайн», колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлений прокурором негаторний позов про усунення перешкод шляхом повернення спірної земельної ділянки не спрямований на ефективне відновлення права держави на спірні землі лісового фонду, тому права держави підлягають захисту шляхом витребування земельної ділянки з володіння кінцевих набувачів.

Правильність висновку суду про спосіб захисту порушеного права шляхом витребування земельної ділянки від останнього набувача підтверджується й тим, що прокурор уже звертався з позовом в порядку господарського судочинства в інтересах держави, власне, з вимогою про витребування земельної ділянки, площею 3,0000 га, від ПП «Галицький достаток» (справа №5015/4032/12), який, в подальшому, продав частину цієї земельної ділянки відповідачці ОСОБА_1 .

Держава, в інтересах якої прокурор звернувся до суду, не є володільцем спірної земельної ділянки, але як власник має право володіння ними (частина перша статті 317 ЦК України). Тому права держави підлягають захисту шляхом витребування такої ділянки з володіння кінцевих набувачів. Статус володільця у держави буде відновлений у разі задоволення вимог про витребування на її користь спірної земельної ділянки та внесення до відповідного державного реєстру запису про право власності держави на цю ділянку.

У цьому контексті необхідно також враховувати, що витребування земельної ділянки потребує оцінки добросовісності дій її фактичного реєстраційного володільця, а також пропорційності втручання у його право власності відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є можливим лише при розгляді віндикаційного, а не негаторного позову.

Аналогічний висновок щодо однієї із ділянок, утворених в результаті поділу первинних ділянок, викладено в постанові Верховного Суду від 12 березня 2025 року у справі №466/12740/21 (провадження №61-13св25), який підлягає врахуванню на підставі положень частини четвертої статті 263 ЦПК України.

Отже, висновки суду першої інстанції по суті вирішення спору є правильними і не спростовуються доводами апеляційної скарги, судом не допущено порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для скасування чи зміни рішення, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

З урахуванням перебування одного із членів колегії суддів у відпустці в період з 09 по 13 березня 2026 року включно, повний текст постанови складений у перший робочий день після відпустки 16 березня 2026 року.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 16 березня 2026 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич