Єдиний унікальний номер 728/2968/25
Номер провадження 2/728/79/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2026 року місто Бахмач
Бахмацький районний суд у складі
головуючого судді Сороколіта Є.М.,
секретаря судового засідання Кирути Л.І.,
позивача не з`явилася,
відповідача не з`явився,
І. Рух справи.
1. Ухвалою Бахмацького районного суду (далі також Суд) від 18.11.2025 № 728/2968/25 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та прийнято до розгляду позов ОСОБА_1 (далі також Позивач), представництво інтересів якого здійснює адвокат Ковалюх Василь Миколайович, з позовом до Будівельного гаражного кооперативу № 1 (далі також Відповідач), за змістом якого Позивач просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 право власності на гараж, що розташований в АДРЕСА_2 .
2. Згаданою ухвалою Суду також призначено проведення підготовчого засідання на 09 годину 00 хвилин 23 грудня 2025 року у приміщенні Суду та вирішено питання про витребування доказів у порядку визначеному положеннями статті 84 Цивільного процесуального кодексу України (далі також ЦПК України).
3. Протокольною ухвалою Суду від 23.12.2025 проведення підготовчого засідання у справі відкладено до 07.01.2026 на 10 год 30 хв у зв`язку з відсутністю інформації про отримання судової кореспонденції відповідачем.
4. У подальшому підготовче засідання, призначене на 07.01.2026 о 10 год 30 хв було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, його проведення призначене повторно 09.02.2026 об 11 год 00 хв.
5. Ухвалою Суду від 09.02.2026 № 728/2968/25 підготовче провадження у справі закрито та призначено проведення судового засідання з розгляду справи по суті на 11 годину 00 хвилин 19 березня 2026 року у приміщенні Суду.
6. У призначене судове засідання з розгляду справи по суті належним чином повідомлені сторони не з`явилися, явку уповноважених представників не забезпечили.
7. Однак від представника Позивача, адвоката Ковалюха В.М., надійшла заява від 19.03.2026 б/н, за змістом якої останній просив судовий розгляд здійснювати без його участі та участі Позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
8. Відповідач, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, зокрема шляхом публікації оголошення про виклик на сайті Суду, у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не подав.
9. За вищевказаних фактичних обставин, на підставі вимог положень статті 281 Цивільного процесуального кодексу України (далі також ЦПК України), Суд вважає за можливе постановити ухвалу про заочний розгляд справи.
10. У зв`язку із неявкою в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі також ЦПК України).
ІІ. Позиції учасників справи.
11. У поданій позовній заяві в обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина, до спадкового майна, окрім іншого входить гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
12. Позивач є спадкоємцем за законом та прийняв спадщину відповідно до чинного законодавства після померлої ОСОБА_2 .
13. Перешкодою Позивачу у реалізації спадкових прав після померлої ОСОБА_2 в передбаченому законодавством нотаріальному порядку є відсутність правовстановлюючого документа на зазначений вище гараж, внаслідок чого нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно.
14. Як на правову підставу своїх вимог посилалися на відповідні положення статей 328, 392, 1218, 1262 Цивільного кодексу України (далі також ЦК України).
15. Щодо позиції Відповідача, то Суд враховує, що останній відзив на позов не подав, правом надати Суду пояснення та докази не скористався.
ІІІ. Фактичні обставини встановлені Судом
16. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 6 зворот) ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
17. Позивач є сином померлої ОСОБА_2 згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.6)
18. Довідкою Комунального підприємства Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації від 24.03.2025 № 344 (а.с.9 зворот) підтверджується, що станом на 31.12.2012 року право власності на об`єкт нерухомості гараж, розташований за адресою АДРЕСА_2 не зареєстровано.
19. Відповідно до довідки Комунального підприємства Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації від 24.03.2025 № 343 (а.с. 10) за даними технічної інвентаризації станом на 20.03.2025 року за адресою АДРЕСА_2 встановлена наявність будівель та споруд: гараж, загальна площа 21,2 кв.м.
20. Згідно з технічним паспортом на гараж, розташований по АДРЕСА_3 (а.с. 10 зворот-12 зворот), даний гараж збудований в 1990 році, його оціночна вартість становить 98 919,00 грн, що підтверджується висновком про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 06.08.2025 (а.с. 13-14).
21. Відповідно до довідок голови гаражно-будівельного кооперативу № 1 ОСОБА_3 секція гаража АДРЕСА_4 на території гаражно-будівельного кооперативу № 1 значиться за ОСОБА_2 з 1990 року, пайові внески сплачені нею в повному обсязі (а.с. 8).
22. Згідно довідки Бахмацької міської ради Ніжинського району Чернігівської області від 27.08.2015 № 03-20/1358 (а.с. 9) поштова та юридична адреса гаража присвоєна на підставі пункту 1 рішення виконавчого комітету Бахмацької міської ради від 29.09.2008 № 237: АДРЕСА_2 .
25. Позивач не може оформити право власності на спірний гараж, що підтверджується листом приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Кухти Д.О. від 23.07.2025 № 87/02-14 (а.с.15) у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.
ІV. Оцінка Суду
26. Перш за все Суд наголошує, що розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
27. За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
28. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
29. Суд звертає увагу, що обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати Суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).
30. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).
31. Також Суд враховує, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 у справі № 638/2304/17, провадження № 61-2417сво19).
33. Якщо обраний позивачем спосіб захисту порушеного права враховує зміст порушеного права, характер його порушення, наслідки, які спричинило порушення, правову мету, якої прагне позивач, обставини, наслідки порушення, такий спосіб захисту відповідає властивості (критерію) належності.
24. Важливою також є така властивість (критерій) способу захисту порушених прав та інтересів, як ефективність, тобто можливість за наслідком застосування засобу захисту відновити, наскільки це можливо, порушені права та інтереси позивача.
36. Повертаючись до фактичних обставин цієї справи Суд відмічає, що відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину в частині гаража вмотивована тим, що гараж не було зареєстровано в установленому законом порядку за життя ОСОБА_2 , у зв`язку з чим відсутні правовстановлюючі документи на зазначене нерухоме майно.
37. Суд нагадує, що відповідно до частини першої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
38. У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування (постанова Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.11.2025 у справі № 204/2584/23, провадження № 61-56св25).
39. Положеннями статті 6 Закону України Про кооперацію від 10.07.2003 № 1087-IV (далі також Закон № 1087-IV) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.
Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.
40. Член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно.
У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону (частина перша статті 19-1 Закону № 1087-IV).
41. У відповідності до статті 21 Закону № 1087-IV пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі.
Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. Паї, в тому числі резервного і спеціального фондів, є персоніфікованими і у сумі визначають загальну частку кожного члена кооперативу у майні кооперативу.
У разі якщо об`єктом паю є об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, право на виконання будівельних робіт щодо якого набуто після набрання чинності Законом України Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому, правочини (операції) щодо таких об`єктів здійснюються з дотриманням вимог зазначеного закону.
У разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки у натурі. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу.
Право власності членів кооперативу фізичних осіб на свою загальну частку успадковується.
42. З системного аналізу положень чинного законодавства вбачається, що кооператив не є спадкоємцем майна свого члена. Майно, яке належить члену кооперативу (наприклад, квартира, гараж, дача), після його смерті входить до складу спадщини і переходить до спадкоємців за законом або заповітом. Сам кооператив не успадковує майно, він лише зберігає право власності на неподільне майно та пайові фонди.
43. Водночас тлумачення статті 51 ЦПК України вказує на те, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.
44. Згідно з пунктом 4 частини другої статті 130 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.
45. У постанові Великої Палати Верховного Суду зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц).
46. Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові.
47. Оцінивши зібрані у справі докази та встановлені фактичні обставини, Суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки його заявлено до неналежного відповідача.
V. Розподіл судових витрат.
48. Суд наголошує, що згідно положеннями статті 133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, із судового збору.
49. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України розподіл судових витрат здійснюється пропорційно задоволених позовних вимог.
50. З урахуванням висновків Суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, сплачений судовий збір слід залишити за Позивачем.
51. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280 ЦПК України Суд,
1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Будівельного гаражного кооперативу № 1 про визнання права власності на майно у порядку спадкування відмовити.
2. Сплачений судовий збір залишити за Позивачем.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення у порядку та строки, передбачені Главою 1 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України, а саме шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення цього рішення.
У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Суддя Є.М. Сороколіт