Провадження № 2-з/750/7/26
У Х В А Л А

26 березня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Косенка О.Д., розглянув заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

у грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування 1/3 частини квартири, укладеного 08 вересня 2016 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Алаєвою Т.А., недійсним в частині дарування ОСОБА_2 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 05 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 16.01.2026 о 09-00 год.

16 січня 2026 року розгляд справи відкладено на 18 лютого 2026 року на 12-30 год., у зв`язку з клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Кінебаса О.М. про відкладення розгляду справи.

18 лютого 2026 року розгляд справи відкладено на 01 квітня 2026 року на 14-00 год., у зв`язку з клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Кінебаса О.М. про відкладення розгляду справи.

10 березня 2026 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , до набрання рішенням суду у справі законної сили.

В обґрунтування заяви вказує, що між сторонами виник спір щодо спірної квартири та існує реальна загроза, що відповідач ОСОБА_3 має реальну можливість відчужити спірне майно, що є предметом позову на користь будь-якої особи, що може ускладнити в майбутньому виконання рішення суду.

Згідно з частиною 1 статті 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

За результатами розгляду заяви суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1,2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Цивільним процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії (див. пункти 40 - 43, 47, 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2024 року в справі № 754/5683/22 (провадження № 14-28цс23)).

Дослідивши матеріали заяви, суд доходить висновку, що Заявниця має обґрунтовані підстави для звернення до суду із заявою про забезпечення позову, а невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду за результатами розгляду справи по суті спору.

Стосовно обраного Заявницею способу забезпечення позову, суд зазначає наступне.

У постанові Верховного Суду від 17 червня 2022 року у cправі № 908/2382/21 вказано, що за своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх. Отже накладення арешту на майно не завдасть шкоди та збитків відповідачу, не позбавить його конституційних прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам.

Суд вважає, що такий захід забезпечення позову як накладення арешту на спірну квартиру не носить характеру свавільного та непропорційного втручання у право власності та не становить надмірний тягар для Відповідача, а тому заява підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та підлягає негайному виконанню.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Боржник: ОСОБА_3 , ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя О.Д.Косенко