Номер провадження: 88-ц/813/16/26
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

19.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Одеського апеляційного суду Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д., Сегеди С.М. від розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими постанови Одеського апеляційного суду від 09 липня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області на користь ОСОБА_1 завдану моральну (немайнову) шкоду у розмірі 20 000 грн.

Додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2024 року стягнуто з кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 2 684 грн. В іншій частині стягненні судових витрат відмовлено.

28 жовтня 2024 року ОСОБА_2 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2024 року в частині мотивування та задовольнити позов у повному обсязі.

04 листопада 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд змінити рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2024 року в частині мотивування та задовольнити позов у повному обсязі. Також просить суд скасувати додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2024 року в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу та задовольнити вимоги в цій частині у повному обсязі.

13 листопада 2024 року кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Одеської області, в інтересах якої діє ОСОБА_3 звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2024 року в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. Також просить скасувати додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2024 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про стягнення судових витрат в повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного суду від 09 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2024 року скасовано, та ухвалено постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди залишено без задоволення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області судовий збір в розмірі 4 026 гривень.

Постановою Одеського апеляційного суду від 09 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області задоволено. Додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2024 року скасовано, та ухвалено постанову, якою заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі залишено без задоволення.

Ухвалою Верховного Суду від 14 серпня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2024 року, та додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2024 року та постанови Одеського апеляційного суду від 09 липня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

09 березня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 09 липня 2025 року (провадження №22-ц/813/2722/25), в якій просить скасувати зазначені постанови та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнути з кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області на його користь завдану моральну (немайнову) шкоду в розмірі 150 000 гривень та судові витрати.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09 березня 2026 року визначено склад суду, а саме: головуючий суддя Драгомерецький М.М., судді учасники колегії: Громік Р.Д., Сегеда С.М..

11 березня 2026 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Одеського апеляційного суду Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д., Сегеди С.М. від розгляду заяви про перегляд за нововиявленими постанови Одеського апеляційного суду від 09 липня 2025 року, з підстав, передбачених п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, які передбачають, що суддя не може брати участь у розгляді справи та підлягає відводу, якщо він прямо або побічно заінтересований у результаті розгляду справи, та якщо є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості судді.

В обґрунтування заяви зазначено, що справа №522/23596/23-Е стосується стягнення моральної шкоди, завданої заявнику дисциплінарним переслідуванням, ініційованим ОСОБА_5 одним з відповідачів у цивільній справі №500/2395/18, яку заявник вів в інтересах потерпілих ОСОБА_6 та ТОВ «Злагода». Зазначена цивільна справа стосується протиправного заволодіння поромом ВИЛ-0224-К (надалі «так званий «пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 »»»), що здійснено на підставі документів, підроблення яких у встановленому законом порядку підтверджено: 1) ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.02.2023 у справі №509/407/23; 2) ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 27.02.2023 у справі №509/814/23; 3) ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.10.2023 у справі №509/407/23, яка набрала законної сили; 4) рішенням Болградського районного суду Одеської області від 28.05.2024 у справі №946/298/24; 5) ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.01.2025 у справі №509/59/25; 6) клопотанням прокурора Чорноморської окружної прокуратури Єфанової О.І. від 06.02.2026 про закриття кримінального провадження №0003076 від 30.10.2017. Попри наявність наведених вище судових рішень і процесуальних документів, що встановлюють підроблення документів, судді Драгомерецький М.М., Громік Р.Д. та ОСОБА_7 постановою від 09.07.2025 відмовили заявнику у відшкодуванні моральної шкоди, завданої дисциплінарним переслідуванням, яке ініціювала особа, що використовувала підроблені документи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.02.2025 у справі №509/407/23 судді Одеського апеляційного суду залишили в силі арешт порому НОМЕР_1 . Водночас зі змісту рішень суддів у суміжних провадженнях убачається, що у певний період пором використовувався або перебував без належного технічного нагляду, що ставило під загрозу його збереження. Органи державного нагляду неодноразово фіксували, що «пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 »» експлуатувався поза межами правового поля: 23.09.2019 видано Припис №001 про заборону його експлуатації; 02.09.2021 постанову №АВ001182 про накладення адміністративного штрафу. Після завершення досудового розслідування без встановлення винних осіб (клопотання прокурора від 06.02.2026) майно клієнтів заявника ОСОБА_6 та ТОВ «Злагода» опиняється під загрозою фактичної втрати. Судові рішення, що фактично сприяли збереженню статус-кво з боку тих, хто використовував підроблені документи, безпосередньо вплинули на цей результат.

Також зазначено, що в постанові від 09.07.2025 судді ОСОБА_8 , Громік Р.Д. та ОСОБА_7 відмовили заявнику у задоволенні позову з посиланням на нібито відсутність доказів морального страждання та відсутність правової підстави для відшкодування шкоди адвокату у зв`язку зі скасуванням незаконних рішень КДКА. Однак до дня ухвалення зазначеної постанови (09.07.2025) вже існували: 1) ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.02.2023, 27.02.2023, 24.01.2025, що підтверджують підроблення документів ОСОБА_9 на «пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 »»; 2) ухвала Одеського апеляційного суду від 27.10.2023 у справі №509/407/23 набрала законної сили; 3) рішення Болградського районного суду від 28.05.2024 у справі №946/298/24 про встановлення юридичного факту неможливості підписання ОСОБА_10 документів у 2015 році, оскільки він помер у 2007 році. Суд не міг не знати про ці судові рішення при розгляді справи. Ігнорування встановлених у встановленому законом порядку фактів підроблення документів та відмова врахувати їх у контексті оцінки протиправності дисциплінарного переслідування заявника свідчать про упереджений підхід.

Центральним доведеним фактом у кримінальному провадженні є те, що «Акт технічного нагляду судна» від 15.11.2015 підписаний від імені ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цей факт підтверджений: 1) актовим записом про смерть №6027 від 11.07.2007; 2) свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 11.07.2007; 3) офіційним листом Міністерства юстиції України від 23.07.2018; 4) листами ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» (2018, 2023, 2025 р.р.), що підтверджують: жодного акту технічного нагляду на ім`я ОСОБА_9 не видавалося, номер акту належить іншому судну, зареєстрованому у Херсонській області. Постанова суддів від 09.07.2025 ігнорує цю обставину при оцінці протиправності дисциплінарного переслідування Заявника. Підхід суддів de facto означає, що суд не приймав до уваги очевидний біологічний факт смерті підписанта підробленого документа факт, визнаний чисельними судовими рішеннями різних інстанцій, включно з апеляційним судом. Такий підхід є несумісним із принципом верховенства права і викликає обґрунтований сумнів у неупередженості суддів.

Заявника було двічі незаконно притягнено до дисциплінарної відповідальності: рішеннями КДКА Одеської області від 15.12.2020 та від 30.11.2021 (зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на 6 місяців кожним рішенням). Обидва рішення скасовано як незаконні. Ініціатором дисциплінарних проваджень є ОСОБА_5 один з відповідачів у цивільній справі №500/2395/18, яку заявник вів в інтересах потерпілих від протиправних дій з підробленими документами, та безпосередній бенефіціар підроблених документів (що підтверджено ухвалою від 24.01.2025 у справі №509/59/25, яка набрала законної сили після відмови від апеляційної скарги 20.10.2025). Відмовляючи заявнику у відшкодуванні моральної шкоди, судді фактично підтвердили правомірність використання дисциплінарного механізму як інструменту тиску на адвоката, що виконує свої функції в інтересах клієнтів жертв рейдерського захоплення з використанням підроблених документів. Такий результат об`єктивно сприяє подальшим можливостям ОСОБА_5 та пов`язаних з ним осіб здійснювати тиск на заявника.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12 березня 2026 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Одеського апеляційного суду Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д., Сегеди С.М. визнано необґрунтованою. Цивільну справу передано до канцелярії Одеського апеляційного суду для визначення судді, у встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України порядку, для вирішення питання про відвід.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12 березня 2026 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Одеського апеляційного суду Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д., Сегеди С.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - відмовлено. Матеріали справи повернуто для розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 09 липня 2025 року у встановленому порядку.

16 березня 2026 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Одеського апеляційного суду Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д., Сегеди С.М. від розгляду заяви про перегляд за нововиявленими постанови Одеського апеляційного суду від 09 липня 2025 року, з підстав, передбачених п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, які передбачають, що суддя не може брати участь у розгляді справи та підлягає відводу, якщо він прямо або побічно заінтересований у результаті розгляду справи, та якщо є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості судді.

Дослідивши матеріали справи, апеляційним судом встановлено, що заява ОСОБА_1 про відвід суддів Одеського апеляційного суду Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д., Сегеди С.М., яка надійшла до суду 16 березня 2026 року, та заява ОСОБА_1 про відвід суддів Одеського апеляційного суду Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д., Сегеди С.М., від 11 березня 2026 року є ідентичними за формою та змістом.

Так, згідно ч. 5 ст. 39 ЦПК України, якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Згідно статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Частина 7 пункт 1 статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Однією із гарантій права учасника справи на незалежний, безсторонній і справедливий суд є право на відвід судді (колегії суддів). Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про відвід суддів Одеського апеляційного суду Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д., Сегеди С.М. від 16 березня 2026 року, відповідно до вимог ч. 5 ст. 39 ЦПК України, підлягає залишенню без розгляду, оскільки вона подана повторно з аналогічних підстав, які вже були розглянуті раніше.

Керуючись ч. 5 ст. 39 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Одеського апеляційного суду Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д., Сегеди С.М. від 16 березня 2026 року залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

С.М. Сегеда