Провадження № 2/686/1475/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Павловської А.А.,

з участю секретаря судового засідання Солдатової К.В.,

представниці позивачки Таран В.В.,

справа № 686/15374/25,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служба у справах дітей та сім`ї Обухівської районної державної адміністрації Київської області) про визнання права на спадкування

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позицій сторін

В травні 2025 ОСОБА_1 в інтересах малолітніх синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права на спадкування, в якому просила визнати за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 право на спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог зазначила, що незважаючи на наявність заповіту після смерті дідуся, її малолітні діти мають право на спадкування обов`язкової частки у спадщині за правом представлення після його смерті, оскільки їх померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 батько ОСОБА_1 (син спадкодавця) був особою з інвалідність першої групи. Натомість всю спадщину прийняла лише відповідачка, нотаріус в оформленні спадкових прав позивачці відмовила.

Представниця позивачки в судовому засіданні вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позові.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду відзив, в якому просила в позові відмовити. В обґрунтування своїх заперечень зазначила, що ОСОБА_7 склав заповіт на свою дружину ОСОБА_2 . Право на обов`язкову частку у спадщині має особистий характер, що випливає із його цільового призначення - забезпечити соціальний захист вразливих категорій осіб у зв`язку зі смертю спадкодавця. Якщо особа, яка мала право на обов`язкову частку, не встигла прийняти спадщину та померла після її відкриття, її спадкоємці не набувають цього права, оскільки воно не входить до складу спадкового майна та є тісно пов`язаним із особою спадкоємця. У постанові Верховного Суду від 1 серпня 2019 р. (справа №510/350/16-ц) суд підтвердив, що: «Право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги», що існує лише за наявності заповіту, а коло осіб визначено вичерпно статтею 1241 ЦК України. У рішенні КЦС ВС від 18 січня 2023 р. (справа № 757/40264/15-ц) роз`яснено, що право це є суб`єктивним майновим правом, але й одночасно особистим - воно не передається іншим у порядку спадкової трансмісії.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, заяв, клопотань не подав.

За таких обставин суд вважає за можливе судовий розгляд справи провести за відсутності відповідачки та представника третьої особи в судовому засіданні.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 05.06.2025 позовну заяву залишено без руху. Після усунення недоліків ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 13.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрити провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

06.08.2025 задоволено клопотання позивачки про витребування доказів, підготовче засідання закрито і призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою від 16.09.2025 внесено виправлення в ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 06.08.2025 про витребування доказів.

16.12.2025 за клопотанням позивачки застосовано до адресата запиту Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області штраф за невиконання ухвали суду в сумі 3028,00 грн. В судовому засіданні продовжено перерву для виконання запиту суду.

04.02.2026розгляд справи закінчено з ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Встановлено, що ОСОБА_7 був дідусем ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по лінії батька ( ОСОБА_1 ).

ОСОБА_1 був особою з інвалідність першої групи, в тому числі на момент смерті, позивачка, його дружина, була його опікуном, оскільки рішенням суду його було визнано недієздатним.

ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину за заповітом після його смерті прийняла відповідачка, його дружина.

Після смерті ОСОБА_7 позивачка звернулась до приватного нотаріуса Лучковської Т.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на належну частку спадкового майна на ім`я малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та їй було відмовлено у зв`язку з наявністю в матеріалах спадкової справи заповіту від імені спадкодавця на користь іншої особи і роз`яснено, що обов`язкова частка у спадщині не переходить за правом представлення.

4. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України, право на обов`язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки, незалежно від змісту заповіту.

Дійсно, ОСОБА_1 міг би спадкувати обов`язкову частку у спадщині свого батька, якби був живим на час його смерті. Водночас він помер до відкриття спадщини після свого батька ОСОБА_7 .

У постанові Верховного Суду від 1 серпня 2019 року у справі №510/350/16-ц зроблено правовий висновок про те, що право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Хоча норми про право на обов`язкову частку розміщені у главі, присвяченій спадкуванню за заповітом, за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом. Тобто право на обов`язкову частку існує лише за наявності заповіту. Коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

У рішенні Конституційного Суду України у справі про право на обов`язкову частку у спадщині повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця від 11 лютого 2014 року N 1-рп/2014 вказано, що «в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 1241 ЦК України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов`язкову частку у спадщині необхідно розуміти так, що таке право мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності».

При з`ясуванні чи відноситься певний суб`єкт до кола осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині слід враховувати, що непрацездатність особи повинна підтверджуватися відповідними документами. При цьому відповідна особа для віднесення її до кола суб`єктів, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, має бути непрацездатною саме на момент відкриття спадщини.

Спадкоємиця ОСОБА_7 визначена заповітом.

Відтак, малолітні онуки спадкодавця діти позивачки не мають права на спадкування після смерті діда ОСОБА_7 .

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що в позові слід відмовити.

5. Судові витрати

Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 1211,20 грн., які не підлягаю відшкодуванню на користь позивача відповідно до п.2 ч.1 ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, ч. 1, 4, 6 ст. 81, ст. 82, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259, ч. 6, 8 ст. 259, ст. 263, 264, 265, 266, 267, ч. 6, 7 ст. 268, ч. 1, 2 ст. 273, ч. 1 ст. 352 ЦПК України, ст. 1241 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,- Служба у справах дітей та сім`ї Обухівської районної державної адміністрації Київської області) про визнання права на спадкування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Хмельницькому апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Дата складення повного тексту рішення суду 13.02.2026.

Суддя: