Справа № 630/1308/25
Провадження № 2/630/39/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Сухорукова І.М.,

за участю секретаря Дубрової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду системою «електронний суд» із даним позовом, в якому вказав, що 21.09.2021 між АТ «Альфа Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 631816171. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс банк» Відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 37159,13 грн.

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 27.10.2025 було відкрито провадження у справі та її розгляд призначено у порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача 26.03.2026 подано заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідачка у судовому засіданні 20.01.2026 надала пояснення, що користувалася кредитними коштами у АТ «Альфа Банк» та до 2022 року сплачувала кредит. Заборгованість у неї виникла у зв`язку з проходженням її сином медичної реабілітації в госпіталі, проведенням медичної операції у її мами, а також безробіттям.

У подальшому, відповідачка подала клопотання про проведення засідання у ї відсутності.

Таким чином, суд ухвалює рішення за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Судом, на підставі наданих матеріалів, встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

21.09.2021 року ОСОБА_1 у електронній формі за допомогою одноразового ідентифікатора «1352» підписала Паспорт споживчого кредиту, за яким АТ «Альфа-Банк» запропонувало їй кредитний ліміт 20000 грн строком на 12 місяців з можливістю пролонгації, з процентною ставкою 35,99% річних та строком внесення платежів до 30 числа кожного місяця. (а.с. 28-29)

Згідно до Акцепту пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, АТ «Альфа-Банк» запропонувало, а ОСОБА_1 прийняла пропозицію на укладення такої угоди. За пунктом 2 умов, для клієнта випущена кредитна кратка строком дії у 5 років. В пункті 3 акцепту погоджено суму кредитної лінії 20000,00 грн, процентна ставка встановлена у 35,99% за користування кредитом. (а.с. 29-30)

Даний акцепт договору ОСОБА_1 підписала у електронній формі за допомогою одноразового ідентифікатора «1352» 21.09.2021, що був направлений на її номер телефону НОМЕР_1 (а.с. 70)

01 грудня 2022 р. АТ «Альфа-Банк» змінило найменування на АТ «Сенс Банк» (а.с. 11).

На виконання взятих на себе зобов`язань, банком 21.09.2021 на банківський рахунок ОСОБА_1 встановлено кредитний ліміт 20000 грн (а.с. 33).

Разом з тим, відповідач в повній мірі взяті на себе зобов`язання зі своєчасного повернення кредитних коштів не виконав, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 26) та випискою по особовому рахунку відповідача (а.с. 33-35).

Згідно розрахунку заборгованості АТ «Сенс Банк» станом на 21.05.2025 у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 37159,13 грн, що складається з 4555,21 грн простроченого тіла кредиту, 13429,35 грн відсотків за користування кредитом, 19174,57 грн тіла кредиту.

Відповідно до норм ст.ст.11,525,629 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмові формі (ст.ст.1054,1055 ЦК України,ст.13 Закону України «Про споживче кредитування»).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

За змістом ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, зокрема у визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, в контексті положення ст.1054 ч.2 ЦК України, якщо кредитним договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась зі сплатою процентів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).

Разом з тим, враховуючи, що кредитні кошти згідно укладеного між сторонами договору надавались позичальнику на споживчі потреби, вказаний кредит є споживчим кредитом, у зв`язку з чим на правовідносини сторін розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України "Про споживче кредитування", у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

З аналізу ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» вбачається, що право кредитодавця вимагати повернення споживчого кредиту наступає за двох умов: 1) у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць; 2) якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому відповідно до нормист.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, наданими до суду доказами позивач довів, що 21 вересня 2021 року АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 у якості позичальника, уклали кредитний договір, де погодили розмір кредитного ліміту, відсотки та порядок повернення кредиту. Договір позичальница підписала у електронній формі за допомогою одноразового ідентифікатора.

АТ «Альфа Банк » (яке у подальшому змінило назву на АТ «Сенс Банк») свої зобов`язання за договором виконало та надало позичальниці кредитний ліміт.

Відповідачка свої зобов`язання у повному розмірі не виконала, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість.

Відповідачка визнала заборгованість за простроченим тілом кредиту 13429,35 грн та 4555,21 грн. При цьому, не визнала заборгованість з відсотків 13429,35 грн, посилаючись на те, що відсотки не повинні нараховуватися у період військового стану.

Суд не вбачає встановлених законодавством підстав для звільнення від сплати відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку із військовим станом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, стягненню з відповідача підлягає несплачена станом на дату подання позову заборгованість за кредитним договором 37159,13 грн, що складається з 4555,21 грн простроченого тіла кредиту, 13429,35 грн відсотків за користування кредитом, 19174,57 грн тіла кредиту.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у зв`язку зі зверненням з позовом до суду у розмірі 2422,40 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 274 ЦПК України, ст.ст. 521, 526, 625, 626, 628, 638-640, 1054, 1077, 1088 ЦК України, ст.ст. 3, 11 Закону України «Про електронну комерцію», суд -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 37159 (тридцять сім тисяч сто п`ятдесят дев`ять) грн. 13 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ) сплачений судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

У стягненні витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони: позивач - Акціонерне товариство «Сенс Банк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, );

відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя І.М. Сухоруков