Провадження № 2-др/204/35/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді Чапала Г.В.

за участю секретаря судового засідання Азарян Б.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі у приміщенні суду в порядку письмового провадження питання щодо ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування,-

УСТАНОВИВ:

У провадженні Чечелівського районного суду м. Дніпра перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування.

Рішенням Чечелівського районного суду м. Дніпра від 04 грудня 2025 року зазначений позов задоволено стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії померлого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 32 009,53 грн., спадкоємицею яких вона є у порядку спадкування за законом.

Не погодившись із рішенням Чечелівського районного суду м. Дніпра від 04 грудня 2025 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області звернулось до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою на зазначене рішення.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2026 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування було повернуто до Чечелівського районного суду м. Дніпра для усунення недоліків та ухвалення додаткового рішення з метою вирішення питання розподілу судових витрат.

Суд вирішує питання про розподіл судових витрат в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 270 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись із матеріалами цивільної справи та ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2026 року, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позивач при зверненні із даним позовом була звільнена від сплати судового збору, та жодних інших витрат пов`язаних з розглядом справи не понесла, відповідно жодних вимог щодо їх компенсації не заявляла, як наслідок, у даній справі відсутні понесені стороною позивача судові витрати, які підлягають стягненню зі сторони відповідача у розумінні припису ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року по справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21), розглядаючи питання розподілу судових витрат у справі, де позивача звільнено від сплати судових витрат, в контексті ч. 6 ст. 141 ЦПК України, дійшла висновку, що «оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат й вона не оплачувала судовим збором позовну заяву, апеляційну та касаційну скаргу, в цій частині судові витрати на відповідача не покладаються» (п. 46). При цьому питання стягнення з відповідача інших витрат пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, у випадку якщо їх дійсно було понесено позивачем, має бути вирішено судом з урахуванням конкретних обставин справи.

Отже враховуючи, що позивач при зверненні із даним позовом була звільнена від сплати судового збору, та жодних інших витрат пов`язаних з розглядом справи не понесла, відповідно жодних вимог щодо їх компенсації не заявляла, як наслідок, у даній справі відсутні понесені стороною позивача судові витрати, які підлягають стягненню зі сторони відповідача у розумінні припису ч. 6 ст. 141 ЦПК України,

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для ухвалення додаткового рішення про вирішення питання розподілу судових витрат, тому в ухваленні додаткового рішення слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 260, п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В ухваленні додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 26 березня 2026 року.

Суддя