Справа № 172/776/26
У х в а л а

про залишення заяви без руху

"23" березня 2026 р. суддя Васильківського районного суду Дніпропетровської області Філіппов Є.Є., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернувся до Васильківського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту смерті.

Дослідивши матеріали заяви, суддя вважає, що її слід залишити без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, у тому числі, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Заява не відповідає вимогам ст. 318 ЦПК України, якою передбачено, що у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість отримання чи відновлення документу.

Заявник у своїй заяві взагалі не зазначає жодних обставин та не зазначає обґрунтування подачі вказаної заяви, лише зазначавши, що його мати померла із зазначенням місця смерті, що є порушенням вимог, яким повинна відповідати заява про встановлення факту смерті.

Крім того, сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки; якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

У даній заяві про встановлення факту смерті, взагалі не вказано зацікавлену особу.

Також, при подачі вказаної заяви заявником не дотримано вимог щодо долучення копій документів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Таким чином, копії будь-яких документів мають засвідчувати їх дійсність, оскільки мають бути виготовлені виключно з оригіналів цих документів.

Отже, суд наголошує, що копії документів подаються до суду належно завіреними.

Однак, вказані вимоги позивачем також не виконані, та долучені до заяви документи не засвідчені належним чином.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», якщо до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, не приєднано довідки про неможливість одержання документів та не зазначено з яких причин неможливо одержати документ, що посвідчує даний факт, не зазначена мета встановлення юридичного факту, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для усунення недоліків.

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 «Про затвердження Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні» для проведення державної реєстрації смерті особи слід зазначити, прізвище, ім`я, по батькові померлого, дату та місце смерті, причина смерті, дата та місце народження померлого, громадянство померлого.

В п. 8 гл. 5 розділу III Наказу Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 «Про затвердження Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні» зазначено що реєстрація факту смерті після перевірки наявності державної реєстрації смерті за місцем настання смерті, за місцем останнього проживання померлого, за місцем поховання чи виявлення трупа або за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Для проведення державної реєстрації смерті особи зазначається: прізвище, ім`я, по батькові померлого, дата та місце смерті, причина смерті, дата та місце народження померлого, громадянство померлого.

Вказана заява не містить прохальної частини, а тому і відсутні необхідні відомості про померлу особу.

Враховуючи особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, передбачені ст. 317 ЦПК України, а саме невідкладний порядок її розгляду, суд, ознайомившись із заявою та наданими доказами вважає, що рішення суду про встановлення факту смерті має ґрунтуватись на повному та всебічному з`ясуванні обставин справи на підставі усіх поданих доказів у сукупності.

Окрім того, підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, зокрема можуть бути: письмові докази; речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; пояснення свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі в обставинах, що загрожували їй смертю.

Такого правого висновку дійшов Верховний Суд у постанові №753/8033/22 від 29.03.2023.

Як доказ пред`явленої вимоги заявником визначено лише копію свідоцтва про смерть особи, факт смерті якої на тимчасово окупованій території він просить визнати судом. Заявником в заяві взагалі не зазначено будь-яких доказів, які підтверджують вказаний факт, зокрема доказів, якими можуть бути: речові докази (відео, фото, звукозаписи); показання свідків, заявників, допитаних як свідків; письмові докази, зокрема, у матеріалах справи відсутня медична документація (оригінал або належна копія лікарського свідоцтва про смерть, яка б відображала інформацію про факт смерті особи у певний час, місце смерті та причину смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На цьому документі повинні міститись печатка та підпис лікаря, що склав свідоцтво та реквізити медичної установи, дані отримані з відритих джерел, інші докази які підтверджують факт смерті, поховання особи квитанції, чеки про ритуальні послуги, довідки ЖЕУ та інше.

Враховуючи положення ч.3 ст. 294 ЦПК України, суд звертається до загальних правил та керується ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, відповідно до якої, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті підлягає залишенню без руху, а заявник в установлений судом термін повинен усунути зазначені вище недоліки, шляхом подачі оновленої заяви, яка повинна відповідати вимогам цивільно-процесуального законодавства України, які регулюють форму та зміст заяви, яка подається до суду.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - залишити без руху.

Встановити заявнику строк для усунення недоліків - п`ять днів, з дня отримання копії ухвали. Одночасно роз`яснивши, що у випадку не усунення недоліків у встановлений строк, заява буде вважатиметься неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.Є.Філіппов