Провадження № 2/679/430/2026
Справа № 679/74/26
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

26 березня 2026 року

місто Нетішин Хмельницької області

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Безкровного І.Г., розглядаючи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на дитину та дружину,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Нетішинського міського суду Хмельницької області перебуває вказана цивільна справа.

Дослідивши матеріали справи, суд дішов наступних висновків.

Так, 28.01.2026 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, направлені 29.01.2026 відповідачу копії позовної заяви з додатками були повернуті суду без вручення відправнику (а.с. 22, 25-26).

15.03.2026 секретарем судового засідання було складено телефонограму про те, що відповідача за номером телефону, вказаним у позові, було повідомлено про те, що у провадженні суду перебуває зазначена цивільна справа, а також про те, що останній може безпосередньо у приміщенні суду отримати копії позовної заяви з додатками і ознайомитися з матеріалами справи.

Проте дотепер відповідач не зявився до суду для отримання документів та ознайомлення з матеріалами справи, а також не подавав будь-яких заяв чи клопотань.

У позовній заяві зазначається, що відповідач наразі проходить службу у Збройних Силах України, що підтверджується доданою до позову довідкою № 87 від 19.01.2026 командира військової частини НОМЕР_1 , згідно з якою ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 .

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України було введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє дотепер, позаяк останнього разу його було продовжено Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 40/2026 від 12.01.2026, затвердженим Законом України № 4757-ІХ від 14.01.2026, строком на 90 діб, тобто до 04.05.2026.

Поняття «особливий період» визначене Законами України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993, в яких зазначається, що це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, на даний час в Україні діє особливий період, а Збройні Сили України переведені на воєнний стан.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 та п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Норма п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, яка встановлює обов`язок (а не право) суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси.

За таких умов розсуд суду є доволі обмеженим у тому, щоб не застосовувати таке обов`язкове зупинення провадження у судовій справі

Водночас обов`язок суду зупинити провадження не повинен тлумачитися всупереч волі та інтересам військовослужбовця як учасника цивільного процесу. Тож застосовувати п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України не можна тоді, коли це безпосередньо суперечить інтересам військовослужбовця, який звернувся до суду як позивач та вимагає судового захисту його прав, свобод та/або інтересів, а так само військовослужбовця як відповідача чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, який прагне продовження розгляду справи по суті за його відсутності.

Тобто ключовим під час вирішення питання про зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є саме воля військовослужбовця як сторони чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

За таких обставин, прохання військовослужбовця, який є стороною або третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, продовжити розгляд справи, незважаючи на його військову службу, суд має врахувати як достатню підставу не зупиняти провадження у справі.

Тобто якщо учасник справи, права якого захищають положення п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагне продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство. У такий спосіб суд забезпечить баланс між вимогами процесуальних норм права, справедливістю та ефективністю правосуддя.

Про своє волевиявлення проти зупинення провадження та прагнення продовжувати розгляд справи військовослужбовець сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, може заявити у позовній заяві, апеляційній чи касаційній скарзі, відзиві на них або відповіді на відзив, а також у будь-якій іншій заяві або клопотанні у справі, адресованих суду. Проте в будь-якому разі така його воля до продовження судового розгляду має правове значення винятково для суду певної судової інстанції, в якій було здійснене це волевиявлення.

Коли суд вирішує питання щодо зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, в оцінці процесуального обов`язку щодо зупинення провадження йому потрібно враховувати особисту думку сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, яка перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Якщо військовослужбовець наполягає на розгляді справи без його участі чи за участю його представника, то в суду немає підстав для зупинення провадження у справі.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2025 у справі № 754/947/22, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Разом із цим, як вже зазначалося судом, відповідач не вчинив будь-яких процесуальних дій, які б могли свідчити про його волевиявлення (прагнення) щодо продовження розгляду справи по суті, незважаючи на перебування відповідача на військовій службі.

За таких обставин, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Водночас суд вважає за доцільне роз`яснити, що у разі припинення існування обставин, які викликали необхідність зупинення провадження у справі (передбачених п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України), чи у разі повідомлення суду відповідачем про своє волевиявлення (прагнення) щодо продовження розгляду справи по суті, провадження у справі буде поновлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 253, 258-261, 263 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на дитину та дружину до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Копії цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів із дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя І.Г. Безкровний