Справа №461/7911/25
Провадження № 2/461/1264/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.

секретаря судових засідань Чубей К.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства та внесення змін до відомостей про батька в актовий запис про народження дитини -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить визнати відповідача батьком малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що внести зміни в актовий запис №106 складеного 12 квітня 2023 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що з 2017 року вона розпочала зустрічатися з ОСОБА_5 , який в подальшому змінив своє прізвище на « ОСОБА_6 ». Зазначає, що між ними виникли близькі стосунки та в 2018 році вона переїхала проживати до відповідача в Київську область, де фактично проживали разом у квартирі АДРЕСА_1 , яка на праві власності належала матері відповідача - ОСОБА_7 . До зустрічі з відповідачем, вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_8 , який був розірваний рішенням Галицького районного суду м.Львова від 27.03.2015. Від даного шлюбу має дитину - дочку ОСОБА_9 . Позивач звертає увагу, що з 2018 року з відповідачем проживали разом безперервно без укладення шлюбу, а також з ними проживала її донька від першого шлюбу. Вказує, що між ними мали місце фактичні сімейні відносини, вели спільне господарство, та в кінці 2019 року відповідач їй освідчився та на наступний рік планували одружитися, однак не склалось через запровадження карантинних заходів пов`язаних з Covid-19, в подальшому також відклали через запровадження воєнного стану через агресію російської федерації. У серпні місяці 2022 року стало відомо про її вагітність від відповідача, про що він сам не заперечував. В подальшому, у жовтні 2022 року вони разом відвідали КНП «Вишнівська міська лікарня», де її поставили на облік. З листопада 2022 року ставлення відповідача до неї різко погіршилося, відповідно між ними були напружені відносини, на її думку, причиною цього була вагітність. Проте, їй стало відомо, що відповідач фактично зустрічається з іншою жінкою, тому позивач вирішила відносини з ним припинити та в кінці листопада 2022 року переїхала до м. Львова, де проживає по даний час. ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка - ОСОБА_4 , про що 12 квітня 2023 року складено відповідний актовий запис №106 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 13.04.2023. З врахування того, що при народженні дочки не перебувала у шлюбу з відповідачем, відносини з ним були фактично припинені і останній при народженні дитини не подавав заяву про визнання батьківства, тому відомості про батька були записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, а саме за її прізвищем та громадянством, а ім`я та по батькові дитини за її вказівкою - ОСОБА_10 . Вказує, що по даний час дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з нею у м.Львові, вона самостійно її утримує та всім забезпечує, в свою чергу відповідач дочку не визнає та не бажає добровільно врегулювати всі питання пов`язані із донькою, в тому числі питання батьківства. Всі її спроби врегулювати питання щодо походження дитини були безрезультатними. Зважаючи на те, що відсутність встановленого батьківства негативно впливає на психологічний стан дитини, на подальший її розвиток, утримання та на даний час порушує її права та інтереси, відтак просить позов задоволити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 29.09.2025 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

20.10.2025 відповідач ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» подав відзив на позов, відповідно до якого вважає позовні вимоги такими, що підлягають ретельній перевірці, він не заперечує, що знайомство між ним та позивачкою мало місце, а їхні стосунки розпочалися влітку 2018 року, коли ОСОБА_1 , разом із донькою ОСОБА_11 переїхали проживати до ОСОБА_12 . До цього часу між ними відбувалися лише поодинокі зустрічі. Після того, як почали проживати в одній квартирі, ця взаємодія мала вигляд відносин на відстані, так як позивачка весь час не працювала, а займалася суто своєю дитиною, а він був постійно в робочих відрядженнях за кордоном, по Україні та на добових чергуваннях, більшість їхнього спілкування проходило віртуально в месенджерах. Зазначає, що протягом певного часу вони підтримували відносно близькі взаємини, однак починаючи з весни 2021 року стосунки між ними стали напруженими. Відповідач вказує, що немає достовірних даних, які б беззаперечно підтверджували його батьківство щодо малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім цього, він не був присутнім при пологах, не був повідомлений про факт народження дитини, не залучався до її виховання та утримання, не мав жодного відношення до оформлення актового запису про народження. З огляду на викладене, вважає неможливим підтвердження чи спростування батьківства виключно на підставі тверджень позивача. Таким чином, не заперечує щодо призначення судової експертизи, навпаки зацікавлений у встановленні істини та просить забезпечити його участь для особистої його присутності у проведенні експертизи. Щодо судових витрат вказує, що заявлені вимоги є передчасними, завищеними та не підтверджені належними доказами, відтак такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23.10.2025 у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

03.12.2025 на адресу Галицького районного суду м.Львова надійшло клопотання судового експерта Безкоровайного А. про надання дозволу на повне або часткове використання об`єктів дослідження, скерування осіб для відібрання зразків біологічного матеріалу та оплати вартості експертизи.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04.12.2025 відновлено провадження у справі.

09.01.2026 позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду подала письмові пояснення, відповідно до яких вважає, що у даній справі істотне значення має встановлення біологічного батька, що є важливим для фізичного, духовного так морального розвитку дитини та істотно впливає на її права та інтереси в майбутньому. Інші доводи, на які покликається відповідач у відзиві, які частково не узгоджуються з обставинами викладеними у позові щодо їхніх відносин до та після народження дитини, істотно не впливають на права та інтереси дитини.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13.01.2026 задоволено клопотання судового експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Безкоровайного А. та зупинено провадження у справі до закінчення проведення судової експертизи.

24.02.2026 матеріали цивільної справи та висновок експерта надійшли на адресу суду.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 24.02.2026 відновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Позивач та представник позивача в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили такі задоволити.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні визнав позовні вимоги, не заперечив щодо ухвалення рішення у справі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною 3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач та відповідач фактично перебували у відносинах 2018 - 2022 роки, однак, не перебували у зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками зазначено ОСОБА_10 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 13.04.2023 /а.с.18/. Вказане також підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України /а.с.19/.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її мама ОСОБА_1 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади /а.с.21/.

27.03.2015 шлюб, який укладений 15.07.2011 між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 розірвано, що підтверджується рішенням Галицького районного суду м. Львова у справі №461/15528/14-ц /а.с.37-38/.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/114-25/28710-БД від 17.02.2026, за результатами молекулярно-генетичного дослідження встановлено, що ймовірність біологічного батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічною матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , становить не менше, ніж 99,99999999 %.

Таким чином, із ймовірністю 99,99999999 % вищезгадана особа є біологічним батьком дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ч.1 ст. 126 Сімейного кодексу України).

Згідно з ч.4 ст.128 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, згідно з якою, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Частиною 2 статті 128 Сімейного кодексу України передбачено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно з п. 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

За положеннями ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктом 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька, матір дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Зі змісту п. 2.8 Правил слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 визнав позов, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, на підставі ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України.

Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч.1 ст. 142 ЦПК України, в разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні суду вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при поданні позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн., сплата якого підтверджена платіжною інструкцією № 6ТЗР-ОН29-5945-С65А від 16.09.2025 /а.с.84/.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі 1211,20 грн. та повертаються з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. 3, 19, 125-128 СК України, ст.ст. 12, 13, 81,141, 142, 263- 265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства та внесення змін до відомостей про батька в актовий запис про народження дитини - задоволити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Внести зміни в актовий запис № 106, складений 12 квітня 2023 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 , соціальний заклад.

Третя особа: Галицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , адреса: м. Львів, вул. Грушевського, буд.16, електронна пошта: .

Суддя Зубачик Н.Б.