УХВАЛА

23 березня 2026 року

м. Київ

справа № 756/9178/24

провадження № 61-3046ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 11 листопада 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року у справі за заявою Київського міського центру зайнятості, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ) Коломієць Інна Миколаївна, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року Київський міський центр зайнятості звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 11 листопада 2025 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року, заяву задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 756/9178/24, виданий 23 квітня 2025 року Оболонським районним судом м. Києва про поновлення ОСОБА_1 на посаді консультанта роботодавця відділу взаємодії з роботодавцями Оболонського управління Київського міського центру зайнятості.

09 березня 2026 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва

від 11 листопада 2025 року та постанову Київського апеляційного суду

від 03 лютого 2026 року, які заявниця просить скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви Київського міського центру зайнятості.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже чинним процесуальним законом не передбачено оскарження в касаційному порядку ухвал суду першої інстанції щодо визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню (пункт 25 частини першої статті 353 ЦПК України) та постанов, апеляційного суду, за результатами їх апеляційного перегляду.

Вказаний висновок підтверджено, зокрема Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 05 вересня 2019 року про закриття касаційного провадження у справі № 753/23412/17, а також в ухвалах Верховного Суду від 07 листопада 2022 року у справі № 754/5288/21,

від 29 грудня 2022 року в справі № 757/35696/15-ц, від 07 жовтня 2025 року у справі № 932/1967/22, від 31 липня 2025 року у справі № 526/1084/19,

від 30 липня 2025 року у справі № 2-2065/12, від 10 квітня 2025 року у справі

№ 308/9373/24 про відмову у відкритті касаційного провадження.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Помилкове зазначення у постанові апеляційного суду про можливість її касаційного оскарження, не є підставою для відкриття касаційного провадження всупереч імперативних приписів ЦПК України.

Поза межами відкритого касаційного провадження не підлягає вирішенню клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 11 листопада 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини першої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва

від 11 листопада 2025 року та постанову Київського апеляційного суду

від 03 лютого 2026 року у справі № 756/9178/24.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников