Провадження № 2/127/9589/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романюк Л.Ф., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги, мотивовано тим, що 12.09.2024р. між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 153395 на суму 9334,00 грн.

06.02.2025 ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та Позивач уклали Договір факторингу № 06022025 згідно умов якого, Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 153395.

Всупереч умов Договору №153395 від 12.02.2024 року Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі 15299,34 грн, з яких: 9334,00 грн - заборгованість по кредиту; 5464,34 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 501,00 грн заборгованість по комісії.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за договором №153395 від 12.02.2024 року в розмірі 15299,34 грн, а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн та 7000,00 грн витрат на правову допомогу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.01.2026 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідач був повідомлений про розгляд справи, що підтверджується поштовим відправленням, яке повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що є належним повідомлення, на що вказував Верховний Суд в постанові від 13 травня 2024 року в справі №755/4829/23.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що 12.09.2024 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 153395 на суму 9334,00 грн. Сума кредиту складає: 9334,00 грн. Загальний строк кредитування: 84 днів з 12.09.2024 року по 05.12.2024 року (дата повернення кредиту).

Згідно із п.2.2.1 Кредитного договору сума кредиту становить 9334,00 грн, яка надається не пізніше наступного дня після підписання договору в наступному порядку: у розмірі 7000,00 грн на картку позичальника № НОМЕР_1 ; у розмірі 2333,50 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 договору.

За п.2.3 Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 390,00 % річних, які нараховуються протягом строку кредитування, зазначеного в п.2.6 договору.

Згідно із п.2.5 Кредитного договору комісія за надання кредиту становить 2333,50 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення кредитного договору за ставкою 25,00% від загальної суми кредиту за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1 договору.

Договір підписано електронним підписом відповідача - одноразовий ідентифікатор від 12.09.2024 року.

Відповідно до довідки № 3879/30-10 від 30.10.2025 року ТОВ «Фінансова компанія "Кредіплюс" 12.09.2024 року перерахувало грошові кошти на банківську карту № НОМЕР_1 у сумі 7000,50 грн, що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Фінансова компанія "Кредіплюс".

Відповідно до відповіді наданої АТ КБ «Приватбанк» від 27.02.2026 року на ім`я ОСОБА_1 було емітовано карту № НОМЕР_2 . Відповідно до виписки по рахунку за період з 12.09.2024 року по 17.09.2023 року зазначено, що 12.09.2024 року на картку було здійснено зарахування у сумі 7000,50 грн.

За карткою обліку виконання Договору № 153395 у відповідача ОСОБА_1 наявна заборгованість в сумі 15299,34 грн, з яких: 9334,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5464,34 грн - за відсотками, 501,00 грн - сума заборгованості по комісії.

Відповідно до ст. 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися у письмовій формі, у тому числі електронній.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом направлення пропозиції (оферти) та її прийняття (акцепту), а використання одноразового ідентифікатора є належним способом підтвердження волевиявлення сторони.

Таким чином, кредитний договір укладено належним чином, а первісний кредитор виконав свій обов`язок щодо надання кредитних коштів.

Відповідно до Розрахунку заборгованості за договором № 153395 розмір заборгованості відповідача становить 15299,34 грн та складається з: заборгованості за тілом кредиту 9334,00 грн; заборгованості за відсотками 5464,34 грн; заборгованості за комісією 501,00 грн.

06.02.2025 ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та Позивач уклали Договір факторингу № 06022025 згідно умов якого, Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 153395.

Відповідно до витягу з додатку №1 до договору факторингу № 06022025 від 06.02.2025 року Реєстр прав вимог, позивач набув права вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 153395 від 12.09.2024 року у розмірі 15299,34 грн з яких: 9334,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5464,34 грн - за відсотками, 501,00 грн за комісією.

Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України кредитор може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги, а до нового кредитора переходять права первісного кредитора у тому обсязі та на умовах, що існували на момент переходу. Матеріалами справи підтверджено укладення договору факторингу, реєстра боржників та актів приймання-передачі, що свідчить про набуття позивачем статусу належного кредитора у спірному зобов`язанні.

Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом.

Відповідачем не було надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які б підтверджували повне повернення кредиту у розмірі та строки, передбачені кредитним договором, та які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, відповідно до ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк, а його невиконання є порушенням зобов`язання у зв`язку з чим суд вважає доведеним факт наявності заборгованості у загальній сумі 15299,34 грн, з яких: за тілом кредиту 9334,00 грн, за відсотками - 5464,34 грн, 501,00 грн комісія.

Крім того, з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню 2422,40 грн судового збору (з урахуванням ставки понижуючого коефіцієнта).

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі.

Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу, відповідно до вимог ст.137, 141 ЦПК України суд враховує, що дані витрати пов`язані із розглядом цієї справи, витрати відповідають обсягу наданих послуг та виконаних робіт, неминучими (у зв`язку із виконанням умов договору про правничу допомогу), розмір останніх є пропорційним до предмету спору, докази про їх неспівмірність відсутні, відповідачем клопотання про їх неспівмірність не заявлялося, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 7000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 13, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, ст. 526, 527, 530, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за договором № 153395 від 12 вересня 2024 року в загальній сумі 15299,34 грн (п`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто дев`ять гривень 34 копійки), 2422,40 грн судового збору та 7000,00 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25.03.2026 року.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», , місцезнаходження: б-р Лесі Українки, буд. 34, оф. 333, м. Київ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Суддя: