РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.,

при секретарі Панкєєвій Ю.С.

розглянувши за правилами спрощеного провадження з повідомленням учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та визначення проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

17.12.2025 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. В позовній заяві позивачем зазначено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від 03.11.2021, зареєстрованому у Київському відділі державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 2104, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 . Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 . Між позивачем та відповідачем виникли розбіжності, що унеможливлюють подальше сумісне проживання., та дитина, яка на час розгляду справи є неповнолітньої, потребує матеріального забезпечення.

28.01.2026 автоматизованим розподілом судової справи між суддями, головуючим у справі визначено суддю Нестеренко Т.В.

04.02.2026 головуючим суддею Нестеренко Т.В. було прийнято судову справу до провадження.

09.02.2026 ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва позовну заяву залишено без руху.

05.03.2026 від позивача надійшла позовна заява про уточнення позовних вимог. В заяві позивач просить задовольнити свою позовну заяву в частині стягнення аліментів, в інших вимогах позовну заяву залишити без розгляду, а саме щодо визначення місця проживання дитини, так як між позивачем і відповідачем спір відсутній щодо цього. Також просила розглядати справу за відсутності позивача.

05.03.2026 ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва відкрито провадження і визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

05.03.2026 через канцелярію Солом`янського районного суду міста Києва надійшла заява від відповідача про розгляд справи за його відсутності. Вимоги, щодо стягнення аліментів визнає і просить задовольнити.

Позивач в судове засідання надала письмове клопотання, в якому просила розглядати справу за відсутності позивача, позовні вимоги в частині стягнення аліментв підтримує в повному обсязі, вимоги щодо встановлення місця проживання дитини, просила залишити без розгляду.

Відповідач в судове засідання надав письмове клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності, визнає позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від 03.11.2021, зареєстрованому у Київському відділі державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 2104, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 .

Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , яка на час розгляду справи є неповнолітньої та потребує матеріального забезпечення.

Згідно з вимогами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до вимог статей 181,182,183,184 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України з урахуванням усіх змін передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей не суперечить вимогам законодавства України та не порушує будь-яких інтересів, а насамперед інтересів дітей.

Також, суд враховує, що одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів суспільства, а й чинного законодавства, є виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Вирішуючи спір, суд керується пріоритетом інтересів дітей та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки заявлений розмір аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог у частині стягнення аліментів, що також підтверджується його письмовою заявою, поданою до суду. Таким чином, враховуючи визнання відповідачем позову в цій частині, а також обов`язок батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення аліментів.

Разом з тим, суд враховує, що позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, у якій остання просила залишити без розгляду позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини у зв`язку з відсутністю спору між сторонами з цього приводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд залишає заяву без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Оскільки заява позивача подана до початку розгляду справи по суті, підстави для її задоволення в цій частині наявні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме - у частині стягнення аліментів, тоді як позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини підлягають залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 257-259, 263-265, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову, з 17.12.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Т.В. Нестеренко