УХВАЛА

27 березня 2026 року

м. Київ

справа № 761/40652/23

провадження № 61-3787ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «НАК «Нафтогаз України» про стягнення заборгованості.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 25 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з АТ «НАК «Нафтогаз України» на користь ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі 5 053 720,00 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в

розмірі 6 374 981,60 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 02 липня 2025 року касаційну скаргу АТ «НАК «Нафтогаз України» задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 18 березня 2025 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

За результатом нового розгляду справи, постановою Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2024 року змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2024 року залишено без змін.

23 березня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 серпня 2023 року (за відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень рішення суду першої інстанції у справі № 761/40652/23 ухвалено 25 вересня 2024 року) та постанову Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року (повний текст постанови складено 21 листопада 2025 року), ухвалити нове судове рішення, яким його позов задовольнити у повному обсязі.

Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_1 порушив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки в межах процесуального строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції мав місце юридичний факт, який зумовив прийняття ним рішення про використання іншого засобу правового захисту, з метою перегляду постанови Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року. Вказує, що у зв`язку з ухваленням Конституційним Судом України 11 грудня 2025 року Рішення, яким визнано неконституційним частину першу статті 233 Кодексу законів про працю України, він звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року за виключними обставинами, з підстави, визначеної пунктом 1 частини третьої статті 423 Цивільного процесуального кодексу України. Зазначає, що визначення такого засобу правового захисту для нього мало пріоритет, зокрема у зв`язку з передбачуваною ефективністю цього засобу та відсутністю необхідності сплати судового збору за подання такої заяви. Однак, суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні його заяви про перегляд постанови Київського апеляційного суду

від 15 жовтня 2025 року за виключними обставинами, у зв`язку з чим він звертається до суду з касаційною скаргою.

Відповідно до частини першої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Тобто відлік строку на касаційне оскарження процесуальний закон визначає таким чином: протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення або протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року складено 21 листопада 2025 року. Таким чином, останнім днем на подання касаційної скарги є 22 грудня 2025 року (з урахуванням вихідних днів).

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поважними причинами пропуску строку є ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2021 року у справі № 911/3513/16 зазначено, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує залежно від поважності причин пропуску строку.

Разом з тим, саме на заявника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення.

Повідомлені заявником відомості не дають достатніх підстав для визнання причин значного пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій поважними. Достовірно знаючи про результат розгляду справи у суді апеляційної інстанції, заявник не скористався наданим йому правом на касаційне оскарження судового рішення у визначений процесуальним законом строк. Право на перегляд судового рішення за виключними обставинами є самостійним процесуальним інструментом, який не зупиняє перебіг строку на касаційне оскарження такого судового рішення та не впливає на обчислення такого строку. Обрання іншого способу захисту своїх прав не може визнаватись поважною причиною пропуску встановленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас, Верховний Суд враховує, що із заявою про перегляд оскаржуваної постанови за виключними обставинами заявник звернувся до суду апеляційної інстанції 22 грудня 2025 року, тобто в останній день строку на касаційне оскарження судового рішення.

Отже клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не містить належних і достатніх обґрунтувань на підтвердження об`єктивної неможливості подати касаційну скаргу протягом визначеного законом періоду часу.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених процесуальним законом, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже ОСОБА_1 необхідно навести інші причини, які можуть свідчити про наявність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надати достовірні докази на їх підтвердження.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними наведені ОСОБА_1 підстави поновлення строку на касаційне оскарженнярішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 вересня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк

до 10 квітня 2026року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников