Справа 206/7393/25
Провадження 2/206/858/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

23 березня 2026 року м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Гаркуші В.В., за участю секретаря судових засідань Дуб В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» Усенко Михайло Ігорович звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просив суд:

- стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; дата народженя: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) заборгованість за кредитним договором №667253 від 14.03.2023 року в загальному розмірі 48768 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (за реквізитами: , НОМЕР_2 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації - 79029, м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, 1, 28 корпус, 4-ий поверх);

- стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; дата народженя: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (за реквізитами , НОМЕР_2 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації - 79029, м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, 1, 28 корпус, 4-ий поверх) сплачений судовий збір в сумі 2 422,4 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 8 000,00 грн.

І. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування позовних вимог представник зазначає, що 14.03.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 (далі - Відповідач) було укладено Договір про надання споживчого кредиту 667253. Відповідно до умов договору відповідачу було надано грошові кошти в сумі 6000,00 грн.; згідно п. 9.2. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та діє до повного виконання Споживачем зобов`язань за ним. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Однак, Відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що створений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі.

01.02.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу №01022024-1. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №667253 від 14.03.2023 року.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором (порушення ст. 526, 1049, 1054 ЦК України), станом на день подання позову утворилася заборгованість у розмірі 48 768,00 грн, яка складається з:

6 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту;

42 768,00 грн заборгованість за процентами (а.с.1-5).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розглядати дану справу без участі представника позивача, заперечень проти заочного розгляду справи не надходило (а.с. 5).

Від відповідача ОСОБА_1 , повідомленого належним чином про розгляд справи, шляхом направлення поштою судової повістки, відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. В матеріалах справи є поштовий конверт, повернутий з відмітною «за закінченням терміну зберігання». Також суд завчасно (04.02.2026 та 09.03.2026) повідомляв відповідача про розгляд справи, шляхом оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. 23). Отже, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. У зв`язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст. 280 ЦПК України та розглянути справу заочно.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2025 справу передано на розгляд судді Гаркуші В.В. (а.с. 10).

Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 12 січня 2026 року відкрито спрощене провадження у справі (а.с. 13).

30.01.2026 від представника позивача надійшли заяви про розгляд справи без його участі (а.с. 23).

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір «NewShort» № 667253 (підсистема «Електронний суд»), відповідно до якого:

сума кредиту 6000,00 грн;

строк дії кредиту 210 днів;

тип процентної ставки фіксована;

стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день, застосовується в межах строку кредиту;

орієнтовна вартість кредиту складає 53520,00 грн за стандартною процентною ставкою,

Кредитний договір підписано одноразовим ідентифікатором К079.

14.03.2023 Відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту (підсистема «Електронний суд»), яким погоджено наступні умови:

- сума кредиту 6000,00 грн;

- строк кредиту 365 днів;

- мета кредиту споживчі потреби;

- тип процентної ставки фіксована;

- стандартна процентна ставка 803% або 2,2 % на день;

- реальна процентна ставка 103110,3 % річних;

- орієнтовна вартість кредиту 53520,00 грн.

Між ТОВ «ПЕЙТЕК» (), яке є фінансовою установою та здійснює діяльність на підставі ліцензії Національного банку України на надання платіжних послуг, та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» 03 травня 2022 року було укладено Договір про організацію переказу грошових коштів №03052022-1.

На підтвердження виконання умов зазначеного договору ТОВ «ПЕЙТЕК» надало суду офіційний лист від 20 жовтня 2025 року № 31, у якому зазначено, що відповідно до договірних відносин між сторонами було здійснено успішний переказ грошових коштів на платіжну картку клієнта. У документі містяться реквізити сторін, вихідний номер, дата складання, посилання на ліцензію Національного банку України та підтвердження факту виконання переказу.

Таким чином, судом встановлено, що факт перерахування грошових коштів у розмірі 6000,00 грн на платіжну картку клієнта мав місце та підтверджується офіційними документами фінансової установи, яка здійснює діяльність на підставі ліцензії Національного банку України(підсистема «Електронний суд»).

Відповідно до розрахунку заборгованості за відповідним кредитним договором станом на 01.02.2024 заборгованість ОСОБА_1 складає 48768,00 грн, з яких: 6000,00 грн тіло кредиту, 42768 грн. сума нарахованих відсотків (підсистема «Електронний суд»).

01.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 01022024-1 за умовами якого, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками.

01.02.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» прийняло реєстр боржників від Товариства з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (підсистема «Електронний суд»).

Як вбачається з витягу з реєстру боржників від 01.02.2024 до договору факторингу № 01022024-1 від 01.02.2024 року позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором «NewShort»№ 667253 від 14.03.2023 по тілу кредиту 6000,00 гривень, заборгованості по відсотках 42 768,00 гривень (підсистема «Електронний суд»).

На підтвердження переходу права вимоги ТОВ ФК «Кредит-Капітал» надано платіжну інструкцію № 74877 від 01.02.2024 про перерахування коштів від ТОВ ФК «Кредит-Капітал» ТОВ «Селфі Кредит» (підсистема «Електронний суд»).

Відповідачу було надіслано досудову вимогу від 12.12.2025 року № 23368035 про погашення заборгованості на користь позивача у сумі 48768,00 гривень (підсистема «Електронний суд»).

На підтвердження здійснених позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» витрат на професійну правничу допомогу в матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 01.07.2025 № 0107, акт наданих послуг з правничої допомоги від 10.11.2025 № 1299, детальний опис наданих послуг до акту від 08.12.2025 (підсистема «Електронний суд»). Так, відповідно до акту наданих юридичних послуг витрати на правничу допомогу складають 8000,00 грн.

ІV. Норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон) електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим законом.

В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

За договором про споживчий кредит «NewShort» № 667253 від 14.03.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» передало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 6000,00 грн, отже вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України було укладено.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Статтею 514 ЦК Українипередбачено, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що Кредитний договір № 667253 від 14.03.2023 року був укладений в електронній формі. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (офферта) може бути прийнята шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію.

Судом встановлено, що Відповідач підписав Договір та Паспорт споживчого кредиту за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (К079), що відповідно до ч. 1 ст. 12 вказаного Закону прирівнюється до власноручного підпису сторони. Таким чином, між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 виникли правовідносини, регульовані нормами ст. 1054 ЦК України.

Щодо факту надання кредитних коштів, суд зазначає наступне. Оскільки кредит надавався в безготівковій формі, належним доказом виконання зобов`язань кредитодавцем є підтвердження здійснення платіжної операції. Матеріали справи містять офіційне підтвердження від платіжної установи ТОВ «ПЕЙТЕК» (Лист від 20.10.2025 № 31), яке свідчить про успішне зарахування суми 6000,00 грн на платіжну картку Відповідача. Даний документ є належним та допустимим доказом у розумінні ст. 77-79 ЦПК України, що спростовує будь-які сумніви щодо реальності отримання коштів позичальником.

Щодо переходу права вимоги, суд встановив, що на підставі Договору факторингу № 01022024-1 від 01.02.2024 року та відповідного Реєстру боржників, право вимоги до Відповідача перейшло від ТОВ «Селфі Кредит» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Аналізуючи умови кредитування, суд зазначає, що в матеріалах справи містяться документи з суперечливими даними щодо строку дії кредиту: у Кредитному договорі № 667253 вказано строк 210 днів, тоді як у Паспорті споживчого кредиту зазначено 365 днів. Оскільки Паспорт споживчого кредиту є формою надання інформації до укладення договору, а умови самого Договору є безпосереднім вираженням волі сторін, суд, застосовуючи принцип верховенства права та захисту прав споживача, з урахуванням практики Верховного Суду щодо пріоритету умов договору над інформаційними документами, вважає за необхідне виходити саме з визначеного Договором строку 210 днів.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за ставкою 2,2 % на день припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (210 днів). Нарахування відсотків поза межами цього строку (після 10.10.2023) за договірною ставкою є неправомірним. Таким чином, обґрунтованою сумою заборгованості за процентами є 27 720,00 грн (210 днів ? 132 грн).

Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6 000,00 грн та заборгованість за відсотками, нарахованими в межах строку кредитування (210 днів), у розмірі 27 720,00 грн, що разом становить 33 720,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення відсотків у сумі 15 048,00 грн, нарахованих поза межами строку дії договору, слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково (на 69%), судовий збір у сумі 2 422,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1 671,45 грн (2422,40 х 69%).

Щодо питання розподілу витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат представник Позивача Усенко Михайло Ігорович надає акт наданих послуг Адвокатським об`єднанням «Апологет», керуючим партнером якого він є, Позивачу в рамках представництва по справі за позовом до ОСОБА_1 .

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в додатковій постанові від 30.09.2020 по справі № 201/14495/16-ц.

У постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Крім того, у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила: для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

На підтвердження понесених витрат про надання правничої допомоги представник Позивача надав:договір про надання правової допомоги від 01.07.2025 № 0107, акт наданих послуг з правничої допомоги від 10.11.2025 № 1299, детальний опис наданих послуг до акту від 08.12.2025. Так, відповідно до акту наданих юридичних послуг витрати на правничу допомогу складають 8000,00 грн.

Проте, оцінюючи ці витрати, суд виходить із критеріїв реальності та розумності, встановлених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 (справа № 755/9215/15-ц) та від 12.05.2020 (справа № 904/4507/18). Суд зазначає, що дана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, є типовою для даної категорії спорів, відзив на позовну заяву не подавався, а представник позивача участі в судових засіданнях не брав.

Виходячи із критерію пропорційності заявлених витрат предмету спору та враховуючи ціну позову, суд вважає суму 8 000,00 грн завищеною та зазначає, що співмірним і достатнім розміром витрат на правничу допомогу у даній справі є сума 3 000,00 грн.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 070,00 грн (3000,00 х 69%). У задоволенні решти вимог щодо судових витрат слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (; місце реєстрації: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28) заборгованість за кредитним договором № 667253 від 14.03.2023 року у загальному розмірі 33 720 (тридцять три тисячі сімсот двадцять) гривень 00 копійок, яка складається з: 6 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 27 720,00 грн заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (; місце реєстрації: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28) судові витрати у загальному розмірі 3 741 (три тисячі сімсот сорок одна) гривня 45 копійок, що складаються з: 1 671,45 грн витрати по сплаті судового збору; 2 070,00 грн витрати на професійну правничу допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом міста Дніпра за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя В.В. Гаркуша