24.03.2026 Провадження по справі № 2-о/940/14/26
Справа № 940/294/26
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 березня 2026 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Косович Т.П.

при секретарі Козуб І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй архівної довідки КУ «Трудовий архів» Тетіївської міської ради від 10.11.2025 № 05-04/471, посилаючись на те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області відмовило їй у призначенні пенсії за віком, зокрема з причини не зарахування страхового стажу за період роботи в КСП «Дружба» з 1993 по 1996 рік, так як в книгах обліку розрахунків по оплаті праці КПС «Дружба» с. Дзвеняче Тетіївського району Київської області за період з 1993 року по 1996 рік по батькові заявниці не відповідає її паспортним даним, а саме вказано « ОСОБА_1 , ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_2 », а іншим шляхом встановити необхідний факт неможливо.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не прибула, до суду надала заяву про слухання справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, до суду надіслано письмове пояснення, в якому вказується на наявність у вказаних правовідносинах спору про право, а саме спору про призначення пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з такого.

В судовому засіданні встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи право на призначення пенсії за віком, 14.11.2025 року звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою на її призначення, на що 21.11.2025 року отримала відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за № 92, яка мотивована, зокрема, не зарахуванням страхового стажу згідно архівної довідки КУ «Трудовий архів» Тетіївської міської ради від 10.11.2025 № 05-04/471, так як в ній по батькові заявниці не відповідає її паспортним даним, а саме вказано « ОСОБА_1 , ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_2 » (а.с. 15).

Проте факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , архівної довідки КУ «Трудовий архів» Тетіївської міської ради від 10.11.2025 № 05-04/471 підтверджується зібраними по справі доказами, а саме копією паспорта заявниці серії НОМЕР_1 від 19.06.1996 року (а.с. 4-5), копією картки фізичної особи-платника податків від 12.09.2007 року (а.с. 6), копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15.01.1967 року (а.с. 7) та копією трудової книжки НОМЕР_3 від 04.09.1984 року (а.с. 9-), якою підтверджується стаж роботи ОСОБА_1 в КПС «Дружба» с. Дзвеняче Тетіївського району Київської області по 31.12.1996 року.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

За змістом п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п.12 вказаної постанови, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року №643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 554/3600/19 (провадження № 61-8937св20), від 25 листопада 2020 року у справі № 636/4087/19 (провадження № 61-13847св20), від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19).

За правовими позиціями Верховного суду України щодо розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документі, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки.

Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

При цьому Велика Палата Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Суд може встановити факт належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документу, що посвідчує трудовий стаж (постанова Верховного Суду від 28.08.2024 у справі №522/7723/23).

З огляду на вищевикладене вбачається, що заявниця фактично просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме архівної довідки КУ «Трудовий архів» Тетіївської міської ради від 10.11.2025 № 05-04/471 на підтвердження страхового стажу за період роботи в КСП «Дружба», оскільки у первинних документах підприємства з питань трудових відносин її дані, а саме по батькові зазначено скорочено.

Саме для усунення вказаних розбіжностей ОСОБА_1 і звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй вказаної архівної довідки. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на призначення пенсії. Справи про встановлення таких фактів підлягають розгляду саме в порядку окремого провадження, передбаченого главою 6 розділу IV ЦПК України.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється виключно органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії.

Суд також звертає увагу на те, що у матеріалах даної справи відсутні докази про наявність у даній справі спору про право, предметом розгляду у цій справі є не оскарження правомірності дій заінтересованої особи, а встановлення факту, що має юридичне значення. ОСОБА_1 просить встановити саме факт належності їй архівної довідки без встановлення чи спростування відображеної у ній інформації, що також свідчить про відсутність спору про право.

Згідно з пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод державою гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

За вказаних обставин суд вважає помилковими доводи представника заінтересованої особи ГУ ПФУ у Львівській області щодо наявності у вказаних правовідносинах спору про право.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У постанові Верховного Суду від 27 серпня 2021 року у справі № 947/14019/20 (провадження № 61-5612св21), зазначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. Таким чином, встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку. З урахуванням наведеного питання встановлення факту наявності трудового стажу не підлягає судовому розгляду.

Відповідно до п.п.11, 13, 14 Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 02.03.2015 №295/5, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.03.2015 за №251/26696, визначено, що прізвище, ім`я та по батькові особи, стосовно якої запитується інформація, подаються згідно з архівними документами. Різночитання, невідповідність їх написання в запиті та в архівних документах позначаються словами «так у документах». У тексті архівних довідок не дозволяється робити виправлення, не допускаються коментарі та власні висновки виконавця. Роз`яснення щодо виявлених у документах відомостей, пояснення до документів, стосовно яких є сумніви в їх достовірності, нерозбірливо написаних, виправлених автором, пошкоджених (втрачений текст), викладаються у довідці після зазначення пошукових даних або у супровідному листі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне забезпечення за віком, по інвалідності, в зв`язку з втратою годувальника та інших випадках, передбачених Законом.

В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту належності заявниці архівної довідки КУ «Трудовий архів» Тетіївської міської ради від 10.11.2025 № 05-04/471, якою підтверджуються її відпрацьовані людинодні в КСП «Дружба», залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до пенсійного фонду для отримання пенсії за віком.

Надані заявницею докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт належності вказаного документу саме заявниці.

У наданих правовстановлюючих документах наявна розбіжність у написанні по батькові заявниці, яка виключає їх тотожність між собою, при цьому усі інші дані співпадають між собою.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що архівна довідка КУ «Трудовий архів» Тетіївської міської ради від 10.11.2025 № 05-04/471 дійсно належить ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстроване місце перебування: АДРЕСА_1 , архівної довідки, виданої комунальною установою «Трудовий архів» Тетіївської міської ради 10.11.2025 за № 05-04/471.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя: Т.П.Косович