Справа № 357/2980/26
Провадження № 4-с/357/6/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Вдовика А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності відділу державної виконавчої служби та зобов`язання зняти арешт,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2026 року адвокат Чорний О.В., який діє від імені ОСОБА_1 , звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області зі скаргою на дії Білоцерківського міського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо не зняття арешту з належного скаржнику майна, та просив зобов`язати відділ державної виконавчої служби зняти арешт з 1 / 4 частини квартири АДРЕСА_1 , накладений державним виконавцем постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.07.2013 в межах виконавчого провадження № 37800844.

Скарга мотивована тим, що на примусовому виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 37800844, з примусового виконання виконавчого листа № 2/1003/1085/12, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» боргу в сумі 29 511,18 дол. США та 23 087,90 грн. Та 11.07.2013 в межах вказаного ВП державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження від 11.07.2013. 21.05.2014 між ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ» було укладено угоду № 5739671-1 про часткове припинення зобов`язань прощенням боргу за кредитом № 5739671 від 09.10.2007, відповідно до якої скаржником було погашено частину боргу у сумі 16904 дол. США, а АТ «ПУМБ» було застосовано процедуру часткового прощення боргу за кредитним договором та звільнено ОСОБА_1 від сплати боргу у сумі 19 268,33 дол. США. 15.12.2014 головним державним виконавцем міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, в межах ВП № 37800844 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, а ВП № 37800844 було завершене. 10.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до відділу ДВС із заявою про зняття арешту з майна, яка залишилась без задоволення. ОСОБА_1 вказує, що завершуючи виконавче провадження державний виконавець не вирішив питання зняття арешту з майна боржника, чим допустив бездіяльність, а тому скаржник вимушений звернутись до суду із вказаною скаргою.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 26.02.2026 прийняв скаргу до розгляду, відкрив провадження у справі, призначив скаргу до розгляду.

09.03.2026 представник скаржника Чорний О.В. подав заяву про відкладення розгляду справи.

19.03.2026 представник скаржника Чорний О.В. подав клопотання про долучення доказів.

12.03.2026 представник стягувача АТ «ПУМБ» Лесечко М.В. через систему «Електронний суд» сформував заяву про розгляд справи за відсутності представника АТ «ПУМБ», а також зазначили, що за кредитним договором A5739671 від 09.10.2007 у клієнта ОСОБА_1 заборгованість відсутня, вказаний кредит закритий 22.05.2014 за рахунок реалізації предмета застави в сумі 16 904,00 доларів США.

Учасники процесу у судове засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

За приписами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1 /4 частки квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 22.11.2004.

Встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження наявний запис про обтяження: 1679364, дата та час державної реєстрації: 16.07.2013; підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 37800844 від 11.07.2013, видавник головний державний виконавець Кравченко О.Г.; вид обтяження: арешт нерухомого майна; обтяжувач: Міський відділ ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції; особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 ; відомості про об`єкт нерухомого майна: 1 / 4 частина квартири АДРЕСА_1 .

Встановлено, що на виконанні у міському відділі ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції перебувало виконавче провадження № 37800844, з примусового виконання виконавчого листа № 2/1003/1085/12, виданого 25.03.2013 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» боргу за кредитним договором № 5739671, в сумі 29 511,18 дол. США та 23 087,90 грн.

Постановою головного державного виконавця Кравченко О.Г. від 11.07.2013 в межах виконавчого провадження № 37800844 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на 1 / 4 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 .

Встановлено, що 15.12.2024 головним державним виконавцем Кравченко О.Г. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки АТ «ПУМБ» звернулось із заявою про повернення виконавчого документа на підставі п. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до угоди № 5739671-1 про часткове припинення зобов`язань прощенням боргу за кредитом № 739671, укладеної 21.05.2014 , кредитор та боржник дійшли згоди, що враховуючи скрутне фінансове становище боржника, кредитор застосовує відносно боржника процедуру часткового прощення боргу за кредитним договором відповідно до ст. 605 ЦК України та за умови виконання боржником зобов`язання по сплаті частини боргу за кредитним договором у розмірі 16 904 дол. США. Кредитор звільняє боржника від сплати боргу в сумі 19 268,33 дол. США.

З повідомлення про прощення боргу за вих. № КІЕ-44/203 від 21.05.2014 АТ «ПУМБ» повідомило ОСОБА_1 , що 21.05.2014 за кредитним договором № 5739671 було прощено частину боргу у розмірі 19 268,33 дол.США.

Задовольняючи вимоги скарги, суд виходить з наступного.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно із положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

За змістом положень ч.4,5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Частиною 1,2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Водночас у разі повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Збереження арештів, накладених державними виконавцями з метою виконання судового рішення, за відсутності відкритих виконавчих проваджень та можливості продовження примусового виконання судового рішення, є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном боржника (постанова Верховного Суду 28 серпня 2024 року по справі № 947/36027/21).

За таких обставин, оцінивши в сукупності наявні у справі докази та враховуючи, що виконавче провадження № 37800844, в якому був боржником ОСОБА_1 завершене, між стягувачем та боржником було досягнуто згоди про прощення боргу, АТ «ПУМБ» повідомило, що за кредитним договором A5739671 від 09.10.2007 у клієнта ОСОБА_1 заборгованість відсутня, вказаний кредит закритий 22.05.2014 за рахунок реалізації предмета застави в сумі 16 904,00 доларів США, а також тривалості такого арешту за відсутності відкритого виконавчого провадження, що порушує права скаржника, як сторони виконавчого провадження, суд дійшов до висновку про обґрунтованість скарги.

Оцінюючи належність, достовірність, а також достатній взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі зазначеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 81, 200, 206, 263-265, 447-453 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати бездіяльність Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з 1 / 4 частини квартири АДРЕСА_1 , належної на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 .

Зобов`язати Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з 1 / 4 частини квартири АДРЕСА_1 , належної на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11 липня 2013 року в межах виконавчого провадження № 37800844 (номер запису про обтяження: 1679364).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

З урахуванням норми ч. 5 ст. 268 ЦПК України, повний текст ухвали складено 23 березня 2026.

Суддя О. Я. Ярмола