Провадження № 2/686/232/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

17 березня 2026 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Колієва С.А.,

при секретарі Кучерук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

встановив:

У липні 2025 року АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.02.2019 року ОСОБА_1 , з метою отримання банківських послуг, звернувся до АТ «Універсал Банк» та підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 15.02.2019 року. На підставі вказаної заяви АТ «Універсал банк» був відкритий на ім`я ОСОБА_1 поточний рахунок № НОМЕР_1 та наданий кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 25 000,00 гривень та сплатою відсотків за його користуванням у розмірі та порядку, встановленими Умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідач належним чином умови укладеного договору не виконувала, своєчасно та у повному обсязі кредит не погашала, у зв`язку із чим виникла заборгованість за договором у розмірі 29 430,92 гривень, яка складається із залишку по тілу кредиту.

За таких обставин просив суд стягнути з відповідача на користь банку 29 430,92 гривень заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» та понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача ПАТ «Універсал Банк» не з`явився, в позовній заяві просив в разі неявки в судове засідання відповідача справу слухати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позов не подав, причини своєї неявки суд не повідомив.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказах та ухвалити у справі заочне рішення.

Судом встановлено, що 15.02.2019 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Положеннями Анкети-заяви визначено, що він погоджується з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank| Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, складають Договір про надання банківських послуг.

На підставі укладеного Договору ПАТ «Універсал Банк» ОСОБА_1 був відкритий рахунок № НОМЕР_1 на який був встановлений кредитний ліміт у розмірі 25 000,00 гривень.

Відповідно до п.п. 2.1. Основних положень (розділ 2) Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системи MasterCard/Visa, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України.

Згідно із п.п. 2.3. вказаного розділу Умов, договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним та містить елементи різних договорів.

Відповідно до пунктів 5.3., 5.8.1. п.5 Розділу 5 Умов Клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими Клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами Банку через Мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій.

Згідно представленого банком розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за договором б/н від 15.02.2019 року станом на 03.03.2025 рік становить 29 430,92 гривень, яка складається із залишку по тілу кредиту у сумі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України від 15 листопада 2016 року №1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі - Закон №1734-VIII).

За змістом ч. 2 ст. 9 Закону №1734-VIII до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, АТ «Універсал Банк» надав суду: Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 15.02.2019 року, Умови і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Мonobank) в редакції чинній станом на 07.02.2019 рік; виписку по рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_1 .

Разом з цим суд зазначає, що Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 15.02.2019 року не містить умов щодо розміру кредитного ліміту, а також розміру, підстав та порядку нарахування процентів, неустойки та будь-яких комісій.

Позивачем надані Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Мonobank) які визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, розмір кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування, порядок повернення кредиту, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін.

Однак, вказані документи не підписані ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг.

Таким чином, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутності в Анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредитного ліміту, підстави та порядок нарахування процентів, неустойки надані банком Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Мonobank) не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вказані документи достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Із представленого банком розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 03.03.2025 рік заборгованість ОСОБА_1 за договором б/н від 15.02.2019 року становить 29 430,92 гривень, яка складається із залишку по тілу кредиту.

При цьому із представленого банком розрахунком заборгованості та виписки по рахунку відповідача за період з 15.02.2019 року по 30.10.2025 рік встановлено, що до складу заборгованості по тілу кредиту за весь період користування відповідним рахунком, банком нараховувалися та списувалися відсотки за користування кредитними коштами у загальній сумі 12 172,57 гривень. Крім того до суми заборгованості банком було зараховано 3028,00 судових витрат.

Зважаючи на недоведеність правомірності нарахування відсотків за користування кредитними коштами такі суми не можуть включатися до загальної суми заборгованості яка підлягає стягненню. Також не може включатися до суми боргу у нараховані банком судові витрати у сумі 3028,00 гривень. З огляду на вищевказані обставини (безпідставність нарахування відсотків за користування кредитними коштами) сплачена відповідачем сума таких відсотків повинна бути зарахована в якості погашення заборгованості за тілом кредиту, а нарахована сума судових витрат виключена із суми боргу.

Таким чином суд приходить до висновку, що поданий позивачем позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 15.02.2019 року у сумі 17192,35 гривень, із розрахунку: 149115,86 гривень (загальна сума витрат за період користування рахунком) 116722,94 гривень (загальна сума зарахувань по рахунку) 12 172,57 гривень (сума нарахованих та списаних банком відсотків) 3028,00 гривень (сума нарахованих судових витрат).

В решті у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 1768,83 грн. (17192,35 грн.* 3028,00/ 29430,92 грн.).

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 546, 626, 628, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» б/н від 15.02.2019 року у сумі 17192,35 гривень, а також судовий збір у розмірі 1768,83 гривень, а всього 18961,18 гривень.

В решті у задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», код ЄРДПОУ: 21133352, МФО 322001, адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд.54/19.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Дата складання повного тексту рішення суду 17.03.2026 рік.

Суддя: