Провадження №2/333/1753/26
16 березня 2026 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючої судді Круглікової А.В.,
при секретарі судового засідання Єрмоленко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
до відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1
про стягнення надміру виплаченої допомоги по безробіттю,
Запорізький обласний центр зайнятості звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути зОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 ) на його користь кошти, що були виплачені їй як допомога по безробіттю за період з 20.09.2022 по 26.01.2023 у сумі 7 569,67 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом від 26.09.2022 № НТ220926 відповідачці було надано статус безробітної, а наказом від 29.09.2022 №НТ220929 призначено виплату допомоги по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу. Наказом від 01.02.2023 р. №НТ230201 ОСОБА_1 припинено виплату по безробіттю, а наказом від 02.02.2023 р. №НТ230202 припинено її статус як безробітної у зв`язку з поданням нею заяви. Проте, в результаті розслідування страхового випадку спеціалістами Запорізької філії Запорізького обласного центру зайнятості було встановлено, що ОСОБА_1 при наданні документів на отримання статусу безробітної та призначення виплати допомоги по безробіттю надала недостовірні дані стосовно звільнення з останнього місця роботи, фактично відповідачка продовжувала працювати та була належною до категорії зайнятого населення, відповідно, не мала права на отримання статусу безробітної та призначення допомоги по безробіттю. На підставі викладеного, позивач просить суд позов задовольнити.
Ухвалою суду від 25.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачка в судові засідання жодного разу не з`явилася, причини неявки суд не повідомила, про судові засідання повідомлялася належним чином про що свідчать оголошення про виклик на офіційному сайті Судової влади України, про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутність не надала, відзив на позов не подавала.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідачки, на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Наказом від 26.09.2022 року №НТ220926 ОСОБА_1 було надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю як застрахованій особі без урахування страхового стажу відповідно до частини 2 статті 22; частини 3 статті 23, пункту 3-2 розділу VIII Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 20.09.2022 року по 16.06.2023 року.
Відповідно до Наказу від 29.09.2022 № НТ220929 року відмінено рішення, прийняті наказом від 26.09.2022 року №НТ220926, та ОСОБА_1 призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з урахуванням страхового стажу понад 10 років відповідно до ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 23, п.п. 3-2 розділу VIII Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 20.09.2022 по 16.06.2023.
Наказом від 01.02.2023 року №НТ230201 ОСОБА_2 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з тим, що на дату набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування служби зайнятості, соціального страхування на випадок безробіття, сприяння продуктивній зайнятості населення, у тому числі молоді та впровадження нових активних програм на ринку праці» від 21.09.2022 № 2622-ІХ, строк виплати допомоги по безробіттю не перевищував 90 днів.
Наказом від 02.02.2023 №НТ230202 ОСОБА_2 припинено реєстрацію як безробітної у зв`язку з поданням нею заяви про припинення реєстрації відповідно до абзацу 16 пп. 1 п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 р. № 792.
В результаті проведення обміну інформацією з Пенсійним фондом України виявлені розбіжності по даті та статті звільнення гр. ОСОБА_1 з посади начальника організаційного відділу Семенівської сільської ради. Згідно даних Пенсійного фонду України особу звільнено 09.06.2025 року згідно ст.36 п.8-3 КЗпП України, а за даними трудової книжки ОСОБА_1 звільнена з посади 08.08.2022 року за власним бажанням.
Відповідно до пп. 18 п.2 ст.22 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 р.№ 5067-VI, Порядку розслідування страхових випадків за обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.09.2024 № 27-1, з метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду спеціалістами Запорізької філії Запорізького обласного центру зайнятості проведено розслідування даного страхового випадку, результати якого оформлені відповідним Актом № 1/123В розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття».
В результаті розслідування встановлено, що згідно листа Семенівської сільської військової адміністрації Мелітопольського району Запорізької області від 23.09.2025 № 879/01-08, за даних Пенсійного форду України, дата звільнення ОСОБА_3 зазначена як 09.06.2025. Ця дата є правильною та підтверджується Розпорядженням Семенівської сільської військової адміністрації Мелітопольського району Запорізької області від 09.06.2025 № 15/35-Кз про звільнення гр. ОСОБА_1 . Водночас за даними трудової книжки зазначено іншу дату звільнення - 08.08.2022. Даний запис є недостовірним. У трудовій книжці виявлено підроблений підпис керівника, який не відповідає дійсності.
Фактично ОСОБА_4 продовжувала працювати та бути належною до категорії зайнятого населення. Дані факти відображено у Акті № 1/123В розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 06.11.2025 року.
Відповідно до Розпорядження начальника Семенівської сільської військової адміністрації Мелітопольського району Запорізької області від 09.06.2025 року № 15/35-Кз «Про звільнення ОСОБА_3 », яким ОСОБА_1 звільнена з посади начальника організаційного відділу Семенівської сільської ради з 09.06.2025 року у зв`язку з відсутністю працівника на роботі понад чотири місяці поспіль та інформації про причини такої відсутності.
Заходи досудового врегулювання між сторонами вживалися, а саме: 07.11.2025 року Запорізькою філією Запорізького обласного центру зайнятості на електронну адресу Відповідача було направлене повідомлення про повернення неправомірно отриманих коштів від 07.1 1 202 5 року № 3756/03/01-45 з копією наказу від 07.11.2025 року № 1128-0 «Про відшкодування матеріального забезпечення за рахунок безробітного» та запропоновано повернути кошти шляхом перерахування їх на розрахунковий рахунок Запорізького обласного центру зайнятості протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення. Відповідачем вимога не задоволена.
Сума допомоги по безробіттю, яка підлягає поверненню ОСОБА_1 за період з 20.09.2022 по 26.01.2023 складає 7 569,67 грн., що підтверджується відповідним розрахунком.
Вимогами ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» визначено перелік осіб, які відносяться до зайнятого населення, а саме: до зайнятою населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної, фахової передвишої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного (ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення»). Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що виливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", сума виплаченого забезпечення внаслідок умисного невиконання особою своїх обов`язків та зловживання ними підлягає стягненню з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.
Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або берегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до ст. 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
За приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З урахуванням вищенаведеного та беручи до уваги те, що причиною виплати коштів стала саме недобросовісність зі сторони набувача виплати, яка проявилась у наданні недостовірних даних стосовно звільнення з останнього місця роботи, особою яка не мала права на отримання статусу безробітної та призначення допомоги по безробіттю, оскільки відносилася до категорії зайнятого населення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Запорізького обласного центру зайнятості є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст.141ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір сплачений ним при подачі позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81,141, 223, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України суд,
Позов задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова