Справа № 149/1011/25
Провадження №2/149/69/26
Номер рядка звіту 40
У Х В А Л А

"11" березня 2026 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Павлюк О. О. ,

за участю секретаря Паламарчук Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та витребування доказів,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, в якому вона зазначає, що за фактичними обставинами справи є така необхідність, а здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження процесуально обмежує можливості відповідача захистити свої права. Також відповідачем було заявлено клопотання про витребування доказів, а саме оригіналів реєстру боржників до договору факторингу № 106-МЛ від 28.05.2024.

29.04.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він просить відмовити в задоволенні клопотання про витребування доказів, оскільки відповідач самомтійно не зверталась до позивача із запитами про отримання вказаниїх доказів.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд спраиви у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи та доводи клопотання, дійшов наступних висновків.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом частини першої статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст.277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 08.04.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Водночас відповідно до ч. 4 ст. 277ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Відповідно до статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Враховуючи те, що заявлені позивачем вимоги, ціну позову, складність справи, кількість сторін та інших учасників у справі, суд дійшов висновку, що даний спір є спором незначної складності. Крім того, відповідач скористалась своїм правом на подання відзиву, клопотань з процесуальних питань, а також на правничу допомогу, а тому суд не вбачає, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження будь-яким чином обмежує відповідача в реалізації її прав, а тому клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не підлягає задоволенню.

Згідно вимог ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи..

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

За змістом стаття 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

Враховуючи, що відповідач не надала доказів про вжиті нею заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу, її клопотання про витребування доказів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 52, 76, 83, 84, 183, 195-197, 274 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, відмовити.

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремому від рішення суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 16.03.2026.

Суддя Павлюк О. О.