Провадження №2/337/1169/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 березня 2026 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів надміру отриманої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2026 Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради (далі Департамент) звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що на обліку в Департаменті знаходиться особова справа по призначенню ОСОБА_1 , який зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі.

05.05.2022 ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району (далі - УСЗН ЗМР по Хортицькому району, Управління), правонаступником якого є Департамент, із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, на підставі якої йому було видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 05.05.2022 №2330-.

Після цього, 05.05.2022 відповідач подав до Управління заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Рішенням Управління про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 05.05.2022 відповідачу була призначена допомога з 01.05.2022 в розмірі 2000,00 грн. і надалі виплата продовжувалась автоматично відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2022 №332 (далі Порядок №332).

15.12.2022 відповідач самостійно знявся з обліку як ВПО, проте не подав заяву на припинення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі, проте не повідомив про це позивача. У грудні 2023 року спеціалістами Департаменту було встановлено, що відповідач 05.12.2022 був знятий з обліку за заявою в Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб, а допомогу внутрішньо переміщеним особам продовжував отримувати по грудень 2023 року включно. Згідно з історією руху довідки ВПО по РНОКПП нова довідка на відповідача в цей період оформлена не була. Виплата допомоги була зупинена та, на підставі п.29 Порядку №332, проведений розрахунок неправомірно отриманих відповідачем сум допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з січня 2023 року по грудень 2023 року включно, переплата допомоги склала 24000,00 грн з розрахунку: 12 місяців х 2000,00 грн.

Департаментом на адресу місця проживання відповідача та засобами електронного зв`язку на телефонний номер відповідача направлялися листи з пропозицією повернути переплачену суми допомоги добровільно, яка залишилась без реагування, в добровільному порядку відповідач надмірно отримані кошти не повернув.

Оскільки відповідач свідомо отримав надмірно виплачену допомогу за період з 01.01.2023 по 31.12.2022 у загальному розмірі 24000,00 грн по причині особистого зняття із обліку як внутрішньо переміщеної особи, заяву про припинення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам не подав, добровільно надмірно виплачені суми допомоги не повернув, Департамент звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача надміру отриману допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам за вказаний період в розмірі 24000,00 грн.

Ухвалою суду від 23.02.2026 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання.

Представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву в якій просить проводити судове засідання уйого відсутність, на задоволення позову наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув по невідомим причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся відповідно до діючого законодавства, зокрема через оголошення про виклик на веб-сайті судової влади України. Відзиву на позов або зустрічного позову не подав. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило.

Суд, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст.280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Так, суд встановив, що 05.05.2022 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) звернувся до УСЗН ЗМР по Хортицькому району з заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, на підставі якої йому було видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 05.05.2022 №2330-, відповідно до якої фактичним місцем його проживання є: АДРЕСА_2 .

В подальшому, 05.05.2022 ОСОБА_1 подав до Управління заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Рішенням Управління про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 05.05.2022 ОСОБА_1 була призначена допомога з 01.05.2022 в розмірі 2000,00 грн. і надалі виплата продовжувалась автоматично відповідно до Порядку №332.

05.12.2022 відповідач самостійно знявся з обліку як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується інформацією з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери. Нова довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 оформлена не була.

Виплата допомоги переміщеним особам на проживання ОСОБА_1 була припинена з 01.01.2023 та позивачем проведений розрахунок неправомірно отриманих відповідачем сум допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з січня 2023 року по грудень 2023 року включно, переплата допомоги склала 24000,00 грн з розрахунку: 12 місяців х 2000,00 грн.

Департаментом на адресу місця проживання відповідача та засобами електронного зв`язку на телефонний номер відповідача направлялися листи від 28.12.2023 та від 12.09.2025 з повідомленням про припинення надання та з пропозицією повернути переплачену суми допомоги добровільно.

До цього часу відповідач ОСОБА_1 добровільно вказані кошти позивачу не повернув, у зв`язку з чим останній звернувся до суду з цим позовом.

Згідно з рішенням Запорізької міської ради від 07.12.2022 №71 «Про реорганізацію управлінь соціального захисту населення Запорізької міської ради та перейменування управління соціального захисту населення Запорізької міської ради в Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради» та Положення про Департамент відповідно додатку 1 до вказаного рішення Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради (далі - Департамент, Позивач) є правонаступником, серед іншого, Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2 ст.19 Конституції України).

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначені Законом України від 20.10.2014 №1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі Закон №1706-VII).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, якузмусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону (ч. 1 ст.4 Закону №1706-VII).

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509 (далі - Порядок №509).

Відповідно до п. 1 Порядку №509, довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 2 Порядку №509 визначено, що для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік за формою згідно додатком 1 до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад(далі - уповноважені органи).

Призначення допомоги здійснюється відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року №332 (далі Порядок №332).

Відповідно до п.2 Порядку №332 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

Допомога надається щомісячно з місяця звернення на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

Внутрішньо переміщені особи несуть відповідальність за достовірність інформації, наданої для отримання допомоги (п.5 Порядку №332).

Відповідно до п. 29 Порядку №332 (в редакції, чинній на момент виявлення надміру виплачених сум допомоги відповідачу), у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення.

Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надміру перерахованої (виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом 30 робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/ електронного зв`язку (із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи (за технічної можливості)/засобами мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Орган соціального захисту населення має право здійснити перерахунок надміру виплачених коштів допомоги отримувачу за рахунок наступних виплат.

У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку.

За положеннями ст. 1212, 1213 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Відповідно до ст.1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті допомоги, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд вважає позовні вимоги Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд встановив, що між сторонами виник спір щодо повернення надміру виплачених відповідачу ОСОБА_1 коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам через неподання ним відомостей про зміни, які вплинули на його право на отримання такої допомоги.

Вирішуючи справу в межах заявлених вимог, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач ОСОБА_1 , перебуваючи на обліку як внутрішньо переміщена особа та отримувач допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, 05.12.2022 особисто прийняв рішення та знявся з реєстрації як внутрішньо переміщена особа, нову довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не оформив, водночас, про вказаний факт позивача не повідомив та свідомо у період з 01.01.2023 по 31.12.2023 продовжував отримувати допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, у зв`язку з чим неправомірно отримав таку допомогу за вказаний період у розмірі 24000,00 грн, але добровільно надмірно отримані кошти позивачу не повернув.

Вказані обставини підтверджуються сукупністю наданих доказів, які суд вважає належними та допустимими доказами і приймає за основу при постановленні даного рішення.

При цьому, суд враховує, що зазначені обставини відповідачем не спростовані, останній в судове засідання не прибув, письмових заперечень проти позову з відповідними доказами не подав.

Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача надміру виплачену допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 в розмірі 24000,00 грн., задовольнивши позовні вимоги повністю.

Також відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 328 грн.

Керуючись ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258, 263-265, 280-282, 284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради надміру отриману державну на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 в розмірі 24000 (двадцять чотири ттисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Інформація про сторін:

Позивач: Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради, , адреса: м. Запоріжжя, вул. Вячеслава Зайцева, буд.14.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя М.В.Сидорова