Провадження №2/932/5999/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2026 року м.Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Цитульський В.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді від 02 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Доводи позивача викладені у позові.

Позивач, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за електронним договором про відкриття кредитної лінії у розмірі 33 635,00 грн., з яких 7 865,00 грн. тіло кредиту, а 25 770,00 грн. проценти, посилаючись на те, що правочин було укладено належним чином через вебсайт із використанням одноразового ідентифікатора (SMS-коду), що прирівнюється до письмової форми згідно із Законом України «Про електронну комерцію». Обґрунтовуючи позов, кредитодавець зазначає, що повністю виконав свої зобов`язання, перерахувавши кошти на картку позичальниці через систему LiqPay, тоді як відповідачка порушила умови договору щодо своєчасного повернення коштів, здійснивши лише часткові платежі, чим фактично визнала свої боргові зобов`язання (конклюдентні дії). При цьому позивач добровільно обмежив суму вимог за процентами в межах програми лояльності, списавши частину нарахованого боргу.

Відповідач відзиву не надав.

Фактичні обставини встановлені судом.

03.07.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 , із використанням інформаційно-телекомунікаційної системи (веб-сайт https://credos.com.ua), було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1232-8742.

Зазначений правочин укладений у письмовій формі шляхом створення електронного документа, підписаного відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором A0582. Умови договору, що включають Правила надання споживчих кредитів та графік платежів, складають єдине зобов`язання, з якими відповідач була ознайомлена в повному обсязі.

Згідно з умовами договору, відповідач отримала кредит у сумі 7 900,00 грн. на строк 300 днів із встановленою процентною ставкою (зниженою 2,50% та стандартною 3,00% на день).

Факт виконання позивачем обов`язку щодо надання грошових коштів підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту та квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про переказ коштів на картковий рахунок відповідача через платіжну систему LiqPay.

Відповідач підтвердила прийняття умов договору шляхом отримання кредитних коштів та вчинення конклюдентних дій, а саме часткового погашення заборгованості, що свідчить про визнання боргу та виникнення зобов`язання.

Однак, у подальшому відповідач допустила порушення умов договору щодо строків та обсягів повернення кредиту. Станом на 19.09.2025 року загальна сума заборгованості за договором становить 71 192,92 грн. Позивачем заявлено вимогу про стягнення частини боргу в розмірі 33 635,00 грн, що включає прострочене тіло кредиту 7 865,00 грн. та прострочені проценти 25 770,00 грн.

Норми права застосовані судом.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі № 732/670/19.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

У цій частині йде мова про денну процентну ставку.

Висновки суду.

Оцінюючи характер правовідносин між сторонами, суд приходить до висновку, що укладений договір за своїм змістом є договором приєднання у розумінні ст. 634 ЦК України та повністю відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Використання відповідачем одноразового ідентифікатора A0582 для підписання кредитної документації підтверджує її вільне волевиявлення на укладення правочину та, згідно зі ст. 12 зазначеного Закону, прирівнюється до власноручного підпису.

Факт належного виконання позивачем обов`язку щодо надання кредитних коштів підтверджений квитанцією платіжної системи LiqPay та банківською довідкою. Отримання грошових коштів на власний картковий рахунок та їх подальше використання відповідачем свідчить про реальний характер правочину та виникнення у позичальника обов`язку з повернення кредиту та сплати процентів відповідно до ст. 1048, 1054 ЦК України.

Суд розцінює дії відповідача щодо часткового погашення заборгованості як фактичне визнання боргу в порядку ст.509 ЦК України та висновків Верховного Суду у справі №127/23910/14-ц. Оскільки до суду не надано доказів повного розрахунку або обґрунтованого спростування розрахунку заборгованості, факт порушення зобов`язання є доведеним.

Щодо суми заборгованості, то розрахунок позивача здійснено в межах, встановленого сторонами строку кредитування (300 днів), проте денну процентну ставку слід обмежити 1%, як того вимагає ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування».

Розрахований у такий спосіб сума залишку кредитної заборгованості становить 4 208,13 грн, сума процентів 11 230,27 грн.

Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. підлягають стягнення з відповідача на користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 10, 49, 76, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354, 417 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ідентифікаційний код юридичної особи (код за ЄДРПОУ) 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133) заборгованість за кредитним договором №1232- 8742 від 03.07.2023 в сумі 15 438,39 гривень.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір в сумі 1 111,88 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 19.03.2026.

Суддя: В.І.Цитульський