Справа № 632/1291/16-ц
провадження № 6/632/28/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про заміну сторони виконавчого провадження та про відмову у видачі дублікату виконавчого листа

26 березня 2026 р. м. Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі:

судді - Кочнєва О.В,

за участі секретаря Клименко А.В. (у порядку ч.3 ст.66 ЦПК України),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу у порядку виконання судових рішень заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс», стягувач акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», боржник ОСОБА_1 , заінтересована особа Златопільський відділ державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні та видачу дублікату виконавчого документу,

ВСТАНОВИВ:

09.03.2026 року до суду засобами електронного суду надійшла відповідна заява, в якій заявник в особі свого представника за довіреністю Петрийчука Андрія Богдановича просив суд замінити сторону стягувача при примусовому виконанні заочного рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30.08.2016 року, яке 20.09.2016 року набуло чинності щодо примусового стягнення з боржника 39885,13 грн. за кредитним договором без номеру від 25.09.2012 року та 1798,00 грн. судових витрат після повернення стягувачу в межах виконавчого провадження 53822007 виконавчого документу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» 07.05.2020 року та набуттям заявником прав вимоги до боржниці на підставі договору факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025 року та актом №1 приймання-передачі реєстру боргових забов`язань за ним від 08.09.2025 року, укладених між ним та стягувачем з переходом права вимоги до заявника, з урахуванням того, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання не закінчився через переривання строків у виконавчих провадженнях на час дії воєнного стану та не отриманням стягувачем виконавчого листа після його повернення органом державної виконавчої служби.

Ухвалою судді від 16.03.2026 року вказана заява була прийнята до розгляду та призначена у судове засідання, повідомлено про вказану ухвалу та час та місце судового засідання засобами електронного суду усіх учасників провадження, окрім боржника, виклик якої здійснено у порядку ч.11 ст.128 ЦПК України через офіційний веб-сайт судової влади (а.с.82).

У судове засідання жоден з учасників провадження не прибув, про день, час та місце судового засідання вказані учасники повідомлялися належним чином засобами електронного суду та через офіційний веб-сайт судової влади (а.с.88, 90-97), жодних заяв по суті поданої заяви ніхто з учасників справи не подав.

Неявка учасників справи, включаючи боржника, не перешкоджає розгляду справи по суті. Фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши подані заявником документи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги слід задовольнити та змінити сторону стягувача в даній справі в межах вимог, які отримав заявник станом на 08.09.2025 року у розмірі 27647,13 грн. як суми боргу.

Заочним рішенням на той час Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30.08.2016 року, яке 20.09.2016 року набуло чинності, з боржника на користь АТ КБ «Приватбанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 25.09.2012 року станом на 30.04.2016 року, у розмірі 39885,13 грн. та судові витрати у розмірі 1378,00 грн. судового збору та 420,00 грн. витрат за опублікування оголошення про виклик відповідача у судове засідання у загальнодержавному ЗМІ (а.с.54-55).

На виконання вказаного судового рішення 20.09.2016 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області був виданий виконавчий лист зі строком пред`явлення до виконання до 20.09.2019 року (а.с.62-63).

Вимоги стягувача були придбані заявником за договором факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025 року (а.с.70) з відповідних актом приймання-передачі реєстру боргових зобов`язань №1 від 08.09.2025 року (а.с.69) та витягу з нього щодо боржника в межах суми боргу 27647,13 грн. (а.с.73). Таким чином, судом встановлюється, що первинний стягувач АТ КБ «Приватбанк» отримав від боржника часткове задоволення вимог, які зменшилися до відповідної суми, яку прийняло ТОВ «Капіталресурс».

В межах примусового стягнення 07.05.2020 року АТ КБ «Приватбанк» було повернуто виконавчий лист на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.76).

Згідно з ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

В даній справі заявник ТОВ «Капіталресурс» набуло права вимоги до боржника в результаті відповідного правочину, а тому його слід визначити як стягувача замість вибулого стягувача АТ КБ «Приватбанк» в межах вартості вимог, яке воно набуло.

Щодо видачі дублікату виконавчого документу новому стягувачеві, який вказав, що він був втрачений при його поверненні 07.05.2020 року попередньому стягувачеві АТ КБ «Приватбанк» на підставі постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 07.05.2020 року головним державним виконавцем на той час міжрайонного відіділу ДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Волковою Катериною Вадимівною (а.с.76), то в цій частині суд вважає, що новому стягувачеві слід відмовити, оскільки окрім слів, жодних доказів втрати виконавчого листа ним суду надано не було.

Так, належними доказами саме втрати виконавчого документу є довідка попереднього стягувача про те, що виконавчий документ при укладанні договору факторингу від 22.08.2025 року та наступного акту приймання-передачі вимог за ним від 08.09.2025 року не передавався, оскільки він відсутній у попереднього стягувача, а також довідка органу державної виконавчої служби за місцем повернення виконавчого документу в межах виконавчого провадження №53822007, що виконавчий документ повертався стягувачеві при поверненні виконавчого документу на підставі постанови від 07.05.2020 року. З наданих суду доказів встановити вказаний факт не можливо, а слова не є доказами відповідного факту, на що посилався представник ТОВ «Капіталресурс».

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч.2 ст.76 ЦПК України, ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Засобами доказування є письмові, речові і електронні докази; висновки експертів; показання свідків.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторони. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

На підставі п.п.17.4 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку;

На підставі викладеного та керуючись ст.12, ч.7 ст.14, 76-82, ч.2 ст.247, ч.2 ст.258, ст.ст.260, 261, ч.5 ст.272, ч.1 ст. 353, ст.442, п.п.17.4 Розділу XII ЦПК України, ст.ст. 511, 514 ЦК України, ч.5 ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» задовольнити частково.

Замінити сторону стягувача з акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк () на товариство з обмеженою відповідальністю«Капіталресурс» () - при примусовому виконанні заочного рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30.08.2016 року, яке 20.09.2016 року набуло чинності, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 25.09.2012 року станом на 30.04.2016 року, в межах отриманого новим стягувачу боргу у сумі 27647,13 грн., з яких 7096,27 грн. заборгованість за тілом кредиту та 20550,86 грн. заборгованість за нарахованими процентами.

У видачі дублікату виконавчого листа для примусового виконання вищевказаного судового рішення в межах суми вимог, отриманих новим стягувачем, відмовити через відсутність належних доказів втрати попереднього виконавчого документу.

Копію ухвали направити: заявнику товариству з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс», стягувачу акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» та заінтересованій особі Златопільському відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиціїзасобами електронного суду, а боржнику ОСОБА_1 через офіційний веб-сайт судової влади України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду безпосередньо або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя - Олег КОЧНЄВ