Справа № 484/1128/26
Провадження № 2/484/1078/26
Ухвала

про повернення позовної заяви

26.03.2026 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Максютенко О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Первомайської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно

встановив

до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Ремський Є.В., до Первомайської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Оскільки позовна заява не відповідала вимогам, викладеним у ст. 175, 177 ЦПК України, ухвалою суду від 19.03.2026 року вона була залишена без руху, а позивачам був наданий строк для усунення недоліків заяви (п`ять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху).

23.03.2026 року представник позивачів ОСОБА_5 надав до суду клопотання про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви, мотивуючи це неможливістю усунення недоліків позову у встановлений судом строк.

Згідно ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно дост. 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій.

Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства (ст. 121 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 2, 7, 8 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Оскільки суд надав позивачам розумний строк для усунення недоліків позову, що є достатнім для виконання ухвали від 19.03.2026 року, а тому підстави для продовження цього строку відсутні.

За встановленого, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивачів про продовження строку для усунення недоліків.

Суддя акцентує увагу позивачів на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої УкраїноюЗаконом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, до цього часу ухвала суду від 19.03.2026 року не виконана, недоліки позовної заяви не усунуті. Ця обставина є перешкодою для вирішення питання про відкриття провадження в справі та вирішення спору судом по суті.

Оскільки, позивачами та їх представником відповідно до ухвали суду від 19.03.2026 року не виконано вимоги, які є передумовою відкриття провадження у справі, то позовна заява вважається неподаною і має бути повернута позивачам .

Відповідно до положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з ч. 7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст.127,185,258-260 ЦПК України, суд

постановив

у продовженні строку для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Первомайської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, встановленого ухвалою суду від 19.03.2026 року - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Первомайської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно - вважати неподаною та повернути позивачам.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя: