Справа № 447/2550/23 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 22-ц/811/1885/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Костюк С.О.

з участю: представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» - Рудницької Ю.І., Гусак Л.Ф., її представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 01 травня 2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2023 року Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 06 грудня 2019 року між ОСОБА_2 та АТ «Альфа Банк» укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631310440, відповідно до умов якої банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався у порядку та на умова, визначених договором, повернути кредитні кошти, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредитних коштів, позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 22 січня 2023 року заборгованість за кредитним договором складає 70 461,34 грн. З метою досудового, добровільного врегулювання спору, банком на адресу ОСОБА_2 направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, однак вказана вимога відповідачем не виконана. З наведених підстав просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором 631310440 у розмірі 70 461,34 грн.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 01 травня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржило Акціонерне товариство «Сенс Банк»,в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження укладення між сторонами 06 грудня 2019 року договору про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631310440, зокрема, оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» та інші, які підписані ОСОБА_2 . Зазначає, що наданий відповідачем висновок Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 08.05.2024 року № СЕ-19/114-24/9008- ПЧ експерта не може братися судом до уваги як доказ, оскільки такий не відповідає вимогам ст. 106 ЦПК України та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.98 року N 53/5, оскільки в ньому не зазначено, що він виготовлений для подання до суду або долучення до матеріалів кримінального провадження, а також у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Крім того, у висновку експерта зазначено лише про те, що зразки підпису оформлено на 11 аркушах, формату А4, барвником синього кольору. Інша інформація щодо відібраних експериментальних зразків почерку відсутня, відтак є обґрунтовані припущення, що їх відібрання відбулося з порушенням процедури згідно Інструкції про проведення експертиз. Звертає увагу на те, що відповідачка упродовж 2020-2021 років систематично повертала кошти на картковий рахунок, водночас після повернень заборгованості здійснювала подальші кредитні транзакції, що підтверджує факт укладення 06 грудня 2019 року між сторонами кредитного договору, що був підписаний відповідачем. Вважає, що долучений банком до матеріалів справи розрахунок заборгованості підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також включає суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду. Крім того, надана банком виписка, яка була долучена до позовної заяви, підтверджує обставини надання кредитних коштів та його розмір, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено також у детальному розрахунку та не спростовано розрахунком відповідача. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» - Рудницької Ю.І. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_2 та її представника Джуфера Б.М. щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні позову АТ «Сенс Банк», суд першої інстанції виходив з того, що у ОСОБА_2 відсутнє зобов`язання перед позивачем щодо повернення грошових коштів на підставі договорупро обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631310440 від 06 грудня 2019 року, оскільки вона вказаний договір не підписувала, що підтверджується висновком експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналісничного центру - Кукліна Є.Г. від 08.05.2024 року №СЕ-19/114-24/9008-ПЧ та заперечує отримання грошових коштів від АТ «Альфа Банк» (тепер АТ «Сенс Банк») на підставі вказаного договору.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України, передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису ч. 1 ст. 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 215, ст.ст. 229-233 ЦК України правочин визнається недійсним у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа Банк» від 12 серпня 2022 року змінено найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк», про що 30 листопада 2022 року внесено запис до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб, підприємців та громадських формувань.

Відмову в задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 06.12.2019 року та інші документи, які є невід`ємною частиною договору, вона не підписувала, кредитні кошти не отримувала, а відтак у неї відсутній обов`язок з повернення цих коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, та інших платежів.

Так, в матеріалах справи міститься оферта на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 06.12.2019 року, з якої вбачається, що ОСОБА_2 , підписанням цієї оферти / угоди пропонує АТ «Альфа банк» (тепер АТ «Сенс банк») укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», укладеного між нею та банком.

В п. ІІІ оферти зазначено, що ліміт кредитної лінії становить 200 000 грн., а також процентну ставку за користування кредитною лінією для торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою у розмірі 39,99 %.

В оферті також зазначено: тип і призначення кредиту, умови обслуговування кредитної картки, порядок надання кредитної лінії, правила здійснення платежів відповідно до угоди / договору, а також інші умови та гарантії з боку клієнта, вказано дату «06.12.2019».

В Анкеті-заяві про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк» зазначено номер рахунку та дату його відкриття - 05.12.2019 року.

Позивачем долучено паспорт споживчого кредиту від 05.12.2019 року, згідно якого кредитодавець і позичальник узгодили основні умови кредитування, у якому міститься інформація про контактні дані посередника, щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, за умовами якого тип кредиту кредитування рахунку, мета отримання кредиту споживчі цілі, сума/ліміт кредиту 45 000, 00 грн., спосіб і строк надання кредиту безготівковим шляхом, максимальна сума кредиту 200 000, 00 грн., строк кредитування 12 місяці з можливістю пролонгації дії відновлюваної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору, строк внесення платежу до 30 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем відкриття картки, сума щомісячного платежу 863,04 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка -43,22 %, абсолютне значення подорожчання кредиту 184,88 грн., кількість та розмір платежів, періодичність внесення щомісячно, не менше ніж сума

обов`язкового мінімального платежу 5% від суми заборгованості, мінімум 50 грн.,

процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо

повернення кредиту 39,99%.

В матеріалах справи також є заява (акцепт) 248.631310440.111; 227.631310440.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування від 05.12.2019 року.

Банком також надано суду копію довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Як вбачається з вищезазначених документів, такі містять інформацію про підписання документів позичальником ОСОБА_2 .

Судом першої інстанції встановлено, що 01 лютого 2024 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до відділення поліції №2 Стрийського РУП НП у Львівській області, у якій просила відкрити кримінальне провадження з приводу умисних, протиправних, шахрайських дій відносно неї, підробки та використання завідомо підроблених документів посадовими особами АТ «Альфа Банк» щодо оформлення на неї кредитної угоди від 06.12.2019 року, внаслідок чого заволодіння коштами.

17.04.2024 року відділенням поліції №2 Стрийського РУП НП у Львівській області скеровано до Львівського науково-дослідного експертно-криміналісничного центру постанову від 17 квітня 2024 року про призначення почеркознавчої експертизи, винесеної начальником СД відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітаном поліції Дубровим М.І., у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 15.02.2024 року за № 0000023.

На експертизу надано: оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 06.12.2019 року; анкету-заява про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» від 05.12.2019 року; паспорт споживчого кредиту 05.12.2019 року; довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб; заяви (акцепт) №248..111, 227.631310440.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування від 05.12.2019 року; заяву на ім?я керівника Управління операційної підтримки платіжних карток ПАТ «Альфа-Банк» від 06.12.2019 року; копії сторінок паспорту громадянина України ОСОБА_2 та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

Висновком експерта встановлено, що три підписи від імені ОСОБА_2 , розташовані: у графах «підпис Клієнта*»,» Підпис*», «Підпис Клієнта» у документі №1 - «Оферта на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 06.12.2019.», виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою із наслідуванням її підписам. Два підписи від імені ОСОБА_2 розташовані у графах «ПІДПИС КЛІЄНТА», «Підпис Клієнта: (підпис)» та рукописний текст « ОСОБА_2 » в графі «Підпис клієнта: ПІБ» у документі №2 - «Анкеті-заяві про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування 05.12.2019р.» виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою. Два підписи від імені ОСОБА_2 у графах «Підпис споживача:» у документі №3 - «Паспорт споживчого кредиту 05.12.2019 року»,- виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою із наслідуванням її підписам. Підпис від імені ОСОБА_2 у графі «(підпис вкладника)» у документі №4 - «Довідка про систему гарантування вкладів фізичних осіб»,- виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою із наслідуванням її підписам. Підпис від імені ОСОБА_2 в графі «СТРАХУВАЛЬНИК» в документі №5 - «Заява (акцепт) №248..111, 227.631310440.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування від 05.12.2019р.», - виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою із наслідуванням її підписам. Підпис від імені ОСОБА_2 в графі «Підпис Заявника» та рукописний текст « ОСОБА_2 » в графі «Підпис клієнта: ПІБ» у документі №6 - «Заява на ім?я керівника Управління операційної підтримки платіжних карток ПАТ «Альфа-Банк» від 06.12.2019р.» (в графі «ПІБ Заявника») - виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою. П?ять підписів від імені ОСОБА_2 розташовані після слів « ОСОБА_2 » та рукописні тексти « ОСОБА_2 » розташовані після кожного зображення сторінок паспорту гр. України та зображенню Довідки про присвоєння ідентифікаційного номера - у документі №7- «Копії сторінок паспорту громадянина України ОСОБА_2 (1,2-3,4-5,6-7,10-11 сторінки) та Довідки про присвоєння ідентифікаційного номера», - виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який враховуючи висновок експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналісничного центру Кукліна Є.Г. СЕ-19/114-24/9008-ПЧ від 08.05.2024 року, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що відповідач не підписувала угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 06.12.2019, не підписувала інші документи, які є складовою частиною цієї угоди, коштів у кредит згідно кредитного договору №631310440 не отримувала.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі з договору.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина 2 статті 11 ЦК України).

Дійшовши висновку про те, що ОСОБА_3 не укладала та не підписувала оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631310440 від 06 грудня 2019 року, інші документи, які є складовою частиною угоди, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження отримання саме ОСОБА_2 кредитних коштів від АТ «Альфа Банк», обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що у відповідача не виникло зобов`язань перед позивачем щодо повернення грошових коштів на підставі цього договору.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що оскільки ОСОБА_2 угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631310440 від 06 грудня 2019 року не укладала, то у неї відсутні зобов`язання, передбачені умовами цього договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що наданий відповідачем висновок експерта Львівського науково дослідного експертно криміналістичного центру не може слугувати доказом, оскільки такий не відповідає вимогам статті 106 ЦПК України та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, так як у ньому не зазначено, що він виготовлений для подання до суду або доручення до матеріалів кримінального провадження, і у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність, спростовуються висновком експерта від 08.05.2024 №СЕ/114-24/9008-ПЧ, який містить інформацію про те, що експертиза проводилася на підставі постанови начальника СД відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Дубровним М.І. від 17 квітня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 15.02.2024 року за №0000023, тобто в межах кримінального розслідування, а також містить інформацію про те, що експерт попереджена про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та про відмову без поважних причин від виконання покладених на неї обов`язків за статтями 384, 385 КК України.

Колегія суддів враховує і те, що АТ «Сенс Банк», вважаючи висновок експерта Львівського науково дослідного експертно криміналістичного центру таким, що не може братися судом як доказ, оскільки такий не відповідає вимогам статті 106 ЦПК України та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, не зверталося до суду з клопотанням про призначення судом повторної почеркознавчої експертизи.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 01 травня 2025 року залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді члена колегії суддів повна постанова складена 23.03.2026 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк