УХВАЛА

23 березня 2026 року м. Кропивницький

справа № 389/161/26

провадження № 22-ц/4809/976/26

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Мурашка С. І., Чельник О. І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Дмитрівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області (суддя Савельєва О. В.) від 11.03.2026,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області із позовом до Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання дій протиправними, визнання договору оренди землі поновленим, стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.01.2026 відкрито провадження у справі №389/161/26 та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження на 11 год. 30 хв. 11.03.2026.

Відповідно до протоколу судового засідання №6051974 у справі №389/161/26 (провадження №2/389/73/26) 11.03.2026, у судове засідання з`явився представник позивача за довіреністю від 28.11.2025 ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.03.2026 (постановлена в судовому засіданні без оформлення окремого документа), суд не допустив ОСОБА_2 до участі у справі №389/161/26, як представника позивача, оскільки вказана справа розглядається в порядку загального позовного провадження і представництво за довіреністю в таких категоріях справ недопустиме. Також, цією ж ухвалою, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, розгляд справи відкладено на 08.04.2026 на 11 год. 15 хв.

Не погоджуючись з такою ухвалою місцевого суду (в частині не допуску представника позивача за довіреністю ОСОБА_2 ), ОСОБА_1 , шляхом направлення апеляційної скарги засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» оскаржив зазначену ухвалу до Кропивницького апеляційного суду (вх. №2209/26 від 16.03.2026), у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначається, що дана справа за ціною позову є малозначною в силу закону, а тому відповідно до положень частини другої статті 60 ЦПК України, у даній справі представником може бути будь-яка дієздатна особа. Позивач вважає, що не допустивши його представника за довіреністю до участі у справі №389/161/26, суд порушив принцип «правової визначеності» та «законних сподівань», оскільки 26.01.2026 суд першої інстанції вже визнав повноваження його представника. Разом з тим, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини зазначає, що суд порушив його право на вільний вибір представника, чим порушив право на справедливий суд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2026 визначено наступний склад для розгляду зазначеної справи: головуючий суддя (суддя-доповідач) Карпенко О. Л., судді: Мурашко С. І., Чельник О. І.

Перевіривши апеляційну скаргу на дотримання права оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Знам`янського міськрайонного сулу Кіровоградської області від 11.03.2026 підлягає поверненню з огляду на таке.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та в визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є, серед іншого, ухвали.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал (частина друга статті 258 ЦПК України).

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 259 ЦПК України для постановлення ухвал, що оформлюються окремим документом, суд оголошує перерву. Ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом без оформлення окремого документа, зазначаються у протоколі судового засідання. Суд може оформити такі ухвали окремим документом після закінчення судового засідання.

За частиною першою статті 247 ЦПК України суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Технічний запис судового засідання та протокол судового засідання після закінчення судового засідання долучаються до матеріалів справи. Порядок зберігання технічного запису судового засідання та долучення його до матеріалів справи визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частині четверта статті 247 ЦПК України).

Положення частин четвертої, п`ятої статті 259 та частини першої статті 353 ЦПК України не ставлять можливість реалізації учасником справи права на апеляційне оскарження певного кола ухвал місцевого суду в залежності від їх поділу на протокольні (постановлена в судовому засіданні без оформлення окремого документа) та такі, що оформлені окремим документом, як і не містять заборони оскарження в апеляційному порядку протокольних ухвал.

Так, ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.03.2026 (постановлена в судовому засіданні без оформлення окремого документа), суд не допустив ОСОБА_2 до участі у справі №389/161/26, як представника позивача Штефанка Юрія Федоровича за довіреністю від 28.11.2025, оскільки вказана справа розглядається в порядку загального позовного провадження і представництво за довіреністю в таких категоріях справ недопустиме. Також, цією ж ухвалою, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, розгляд справи відкладено на 08.04.2026 на 11 год. 15 хв.

Штефанко Юрій Федорович, шляхом направлення апеляційної скарги засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» оскаржив зазначену ухвалу до Кропивницького апеляційного суду (в частині не допуску представника позивача за довіреністю Мольченка Олександра Станіславовича).

Водночас, частиною першою статті 353 ЦПК України визначено перелік ухвал на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала суду першої інстанції «щодо не допуску представника сторони у справі до участі у справі» не міститься в переліку ухвал, визначених частиною першою статті 353 ЦПК України, як така, що може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Відповідно до вимог пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду виснує, що оскільки позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.03.2026 (постановлену в судовому засіданні без оформлення окремого документа), щодо не допуску його представника за довіреністю від 28.11.2025 Мольченка Олександра Станіславовича до участі у справі №389/161/26, як представника позивача, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, скарга не може бути прийнята апеляційним судом до розгляду і підлягає поверненню скаржнику.

Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Така мета є легітимною.

Правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 13.06.2018 у справі №522/14750/16-ц, 13.06.2018 у справі №761/6099/15-ц, від 04.07.2018 у справі №623/3792/15-ц, та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №522/18296/14-ц та 29.05.2019 у справі №219/10010/17.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12.09.2018 у справі №752/1016/17 зроблено висновок, що «право на апеляційне оскарження учасники справи можутьреалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення».

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04.12.1955, заява № 23805/94, Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21.10.2010).

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16.12.1992, заява № 12964/87).

Відповідно до частини сьомої, восьмої статті 357 ЦПК України про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку. Копія ухвали про повернення апеляційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

З огляду на неприйняття апеляційним судом зазначеної апеляційної скарги та її повернення скаржнику, колегія суддів апеляційного суду не перевіряє обґрунтованістьдоводів та вимог апеляційної скарги по суті спору.

Керуючись п. 4 ч. 5, ч. 7 ст. 357 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.03.2026 повернути скаржнику.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді С. І. Мурашко

О. І. Чельник