Провадження № 2/750/1136/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2026 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
суддіСупруна О.П.,
секретарЮрченко А.А.,
29.12.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит № 102501141 від 27.12.2024 у сумі 18 986,21 грн, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договорів.
Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П. ухвалою від 06.01.2026 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 23.03.2026.
У судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщалися в установленому законом порядку. Представник позивача в позовній заяві просив розглянути справу без його участі, дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву не подав.
За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, відповідно до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).
За правилом частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Після погодження умов кредитування, 27.12.2024 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Мілоан» було укладено електронний Договір про споживчий кредит № 102501141, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 5 000,00 грн із загальним строком кредиту - 345 днів, дата повернення кредиту, сплати комісій та процентів за користування кредитом 07.12.2025 (8-13).
У свою чергу, відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений Договором; комісія за надання кредиту 300,00 грн, яка нараховується за ставкою 6,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту; комісія за обслуговування кредиту 7 700,00 грн, що нараховується за ставкою 7,00 % від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком № 1 до Договору; проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 66,00 % річних на фактичну заборгованість за кредитом; проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 220,00 % річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів (пункти 1.5.1-1.5.4 Договору).
Укладений договір складається із заяви на отримання кредиту № 102501141, Договору про споживчий кредит № 102501141 від 27.12.2024, Графіку платежів за договором про споживчий кредит. Вищевказаний договір підписано відповідачем з використанням одноразового електронного ідентифікатора «818715».
Із Графіку платежів за договором про споживчий кредит № 102501141 від 27.12.2024 убачається, що відповідач зобов`язався сплатити до 07.12.2025 чисту суму кредиту у розмірі 20 992,30 грн, яка складається з: 5 000,00 грн - сума кредиту за договором; 7 992,30 грн проценти за користування кредитом; 7 700,00 грн комісія за обслуговування кредитної заборгованості; 300 комісія за надання кредиту (а.с. 14).
Як убачається з платіжного доручення № 98520427 від 27.12.2024 ТОВ «Мілоан» перерахувало ОСОБА_1 на кредитний рахунок № НОМЕР_1 кошти у сумі 5 000,00 грн (а.с. 17).
Як зазначає позивач, у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за Договором про споживчий кредит № 102501141 від 27.12.2024, відповідач має заборгованість в сумі 18 986,21 грн, із яких: 4 500,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням; 3 068,55 грн сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 3 150,00 сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 8 267,66 сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
На підтвердження вказаної суми заборгованості позивачем надано Відомість про щоденні нарахування та погашення від ТОВ «Мілоан» за Договором про споживчий кредит № 102501141 (а.с. 18-21).
28.07.2025 між ТОВ «Мілоан» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) було укладено договір факторингу № 28072025, за яким клієнт відступив факторові право грошової вимоги до боржників (а.с. 22-26).
29.07.2025 між клієнтом та фактором укладено Додаткову угоду № 1 до Договору факторингу № 28072025 від 28.07.2025 (а.с. 27).
Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 28.07.2025 № 3 за Договором факторингу № 28072025 від 28.07.2025 клієнт передав, а фактор прийняв: Реєстр боржників № 3 (а.с. 28).
Позивач сплатив ТОВ «Мілоан» за відступлення прав вимоги згідно вказаного Договору факторингу (Додаткової угоди № 1 до Договору факторингу № 28072025 від 28.07.2025) 9 070 320,30 грн, що підтверджено Платіжною інструкцією в національній валюті № 745 від 31.07.2025 (а.с. 79).
Із витягу з Реєстру боржників № 3 до Договору факторингу № 28072025 від 28.07.2025 убачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, зокрема, до відповідача за Договором про споживчий кредит № 102501141 від 27.12.2024 у сумі 18 986,21 грн (а.с. 23, 36).
ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначило, що всупереч умовам договору про споживчий кредит, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ані на рахунки попереднього кредитора.
Із Договору про споживчий кредит № 102501141 від 27.12.2024 убачається, що він укладений в електронній формі.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
За приписами статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У частинах першій та другій статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина перша статті 642 ЦК України).
Відповідно до статей 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Договір про споживчий кредит № 102501141 від 27.12.2024 укладено в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів», не суперечить приписам статей 6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України. На виконання вимог частини першої статті 638 ЦК України сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов правочину, у зв`язку з чим він відповідно до статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Як убачається з матеріалів справи, позивач належить до фінансових установ, які мають право здійснювати такий вид фінансових послуг як факторинг.
Приписами статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом положень пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями частини першої статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем умов кредитного договору.
Таким чином, з відповідача на користь позивача належить стягнути кредитні кошти, отримані ним від первісного кредитора, а також проценти за користування кредитом.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача комісії за Договором про споживчий кредит № 102501141 від 27.12.2024 суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» (тут і далі в редакції на час виникнення спірних правовідносин) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Із урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).
Підпунктом 1.5.2 пункту 1.5 Договору про споживчий кредит № 102501141 від 27.12.2024 установлено комісію за обслуговування кредиту 7 700,00 грн за обслуговування кредиту, що нараховується за ставкою 7,00 % від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період, що встановлений Графіком платежів..
Суд звертає увагу на те, що в кредитному договорі не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком установлена щомісячна комісія. Також позивач не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення комісії за обслуговування кредиту з відповідача у розмірі 3 150,00 грн за Договором про споживчий кредит № 102501141 від 27.12.2024 є нікчемними та задоволенню не підлягають.
Як убачається із Відомості про щоденні нарахування та погашення, відповідачем було сплачено 1 750,00 грн у погашення заборгованості за комісією за обслуговування кредиту, оскільки умова Договору про споживчий кредит № 102501141 від 27.12.2024 щодо стягнення з ОСОБА_1 комісії за обслуговування кредиту визнана нікчемною, суд вважає за необхідне відрахувати сплачену позивачем суму в розмірі 1 750,00 грн на погашення заборгованості за комісією за обслуговування кредиту від загальної суму заборгованості.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 8 267,66 грн заборгованості за неустойкою.
Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Разом з тим, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
У подальшому Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», які були затверджені Законами України «Про затвердження Указу Президента України» «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжувався і він діє і на даний час.
Таким чином, ураховуючи, що позивачем нараховано пеню (штраф) за невиконання ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором у сумі 8 267,66,00 грн у період дії воєнного стану, що суперечить положенням пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відсутні підстави для її стягнення з відповідача.
Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а заборгованість за Договором про споживчий кредит № 102501141 від 27.12.2024 яку необхідно стягнути з відповідача складає 5 818,55 грн: 4 500,00 грн (заборгованість за тілом кредиту) + 3 068,55 грн (заборгованість за відсотками) 1 750,00 грн (погашена відповідачем заборгованість за комісією за обслуговування кредиту).
На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог (30,65 %).
Ураховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 279, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд
Частково задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 102501141 від 27.12.2024 в розмірі 5 818,55 грн (п`ять тисяч вісімсот вісімнадцять гривень 55 копійок).
Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 742,47 грн (сімсот сорок дві гривні 47 копійок) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Суддя