Справа № 674/210/26
Провадження № 2/674/473/26
17 березня 2026 року м.Дунаївці
Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючий - суддя Сосна О.М., за участю секретаря судового засідання Іванова Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту (ціна позову 13 188,84 грн),
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (далі ТОВ «Деал Фінанс Груп») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому зазначає, що 29.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів у кредит №71852143 за умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 8 500 грн строком на 30 днів із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,200%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого кредиту, що в грошовому виразі складає 1 275 грн. У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. 27.07.2025 між сторонами укладено Додаткову угоду №15242798 до Договору позики №71852143 за умовами якої сторони домовились про пролонгацію строку кредитування на 30 днів та змінено процентну ставку на 1%. 08.08.2025 між сторонами укладено Додаткову угоду №15519075 до Договору позики №71852143 за умовами якої сторони домовились про реструктуризацію заборгованості в розмірі 16 007,20 грн на 120 днів. 16.09.2025 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп»укладено Договір факторингу №16/09/25 у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «Деал Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Деал Фінанс Груп» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру прав вимог №23/12/25-02 від 23.12.2025 до Договору факторингу №16/09/25 ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13 188,84 грн, з яких: 4 788,56 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 907 грн - сума заборгованості за відсотками; 4 218,28 сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом; 1 275 грн сума заборгованості за комісією.
Вищезазначений кредитний договір з додатковими угодами підписані електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.
Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконав своїх зобов`язань, позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 13 188,84 грн, судовий збір у сумі 2 662,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 4 500 грн.
Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 16.02.2025відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадженняз повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача ТОВ «Деал Фінанс Груп» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. Направив заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. Відзив не подав, будь-яких заяв до суду не направляв.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-287 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 29.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71852143.
Згідно з п.2.1 Договору кредиту, за цим Договором Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту та Комісію за надання кредиту.
27.06.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №15242798 до договору позики, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився на 60 днів, також змінивши денну процентну ставку з 0,2% на 1%.
08.08.2025 між сторонами укладено Додаткову угоду №15519075 до Договору позики №71852143 за умовами якої сторони домовились про реструктуризацію заборгованості в розмірі 16 007,20 грн на 120 днів.
Відповідно до довідки про ідентифікацію наданої ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ідентифікація ОСОБА_1 при укладенні договорів: №71852143 від 29.05.2025, №15242798 від 27.06.2025, №15519075 від 08.08.2025 проведена шляхом використання одноразових ідентифікаторів.
Факт перерахування коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 05.01.2026 згідно з якою на банківську карту ОСОБА_1 29.05.2025 ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» пеераховано 8 500 грн.
Згідно з Листом АТ «Акцент-Банк» №20.1.0.0.0/7-20260224/0134 від 27.02.2026 на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 . Згідно з рухом коштів по рахунку 29.05.2025 на дану картку було здійснено зарахування переказу в розмірі 8 500 грн.
16.09.2025 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено Договір факторингу №16/09/25 у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «Деал Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Деал Фінанс Груп» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру прав вимог №23/12/25-02 від 23.12.2025 до Договору факторингу №16/09/25 ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13 188,84 грн, з яких: 4 788,56 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 907 грн - сума заборгованості за відсотками; 4 218,28 сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом; 1 275 грн сума заборгованості за комісією.
З розрахунку заборгованості за Договором про надання коштів у кредит №71852143 від 29.05.2025, проведеного ТОВ «Деал Фінанс Груп» вбачається, що розмір заборгованості складає 13 188,84 грн, з яких: 4 788,56 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 907 грн - сума заборгованості за відсотками; 4 218,28 сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом; 1 275 грн сума заборгованості за комісією.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу.
Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Пунктами 5, 6, 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Правилами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, від 10.06.2021 у справі №234/7159/20.
У ч.1 ст.11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.
Зважаючи на те, що сторони в Договорі про надання коштів у кредит №71852143 від 29.05.2025 погодили усі істотні умови, з якими відповідач погодився, про що свідчать його підписи у вигляді одноразових ідентифікаторів, суд дійшов висновку, що наданими позивачем доказами підтверджено укладання Договору про надання коштів у кредит №71852143 від 29.05.2025.
Перерахування відповідачу кредиту в розмірі 8 500 грн підтверджується Листом АТ «Акцент-Банк» №20.1.0.0.0/7-20260224/0134 від 27.02.2026 та довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес».
Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
За умов кредитних договорів, які були погоджені сторонами, кредитор нараховував відсотки за кредитними договорами в межах строку дії договорів кредиту.
Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунків заборгованості відповідач суду не надав, власного розрахунку також не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання умов вищезазначеного кредитного договору з додатковими угодами.
Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту, за відсотками та комісією, передбачених умовами Договору про надання коштів у кредит №71852143 від 29.05.2025 у розмірі 8 970,56 грн.
Що стосується нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України.
Верховний Суд у постанові від 05.06.2020 у справі №922/3578/18 зазначив, що положення ст.625 ЦК України дозволяють сторонам на власний розсуд визначати лише розмір процентів саме річних, а не будь-яким іншим способом, передбаченим договором, що обмежує свободу сторін укладати договори, визначаючи іншу методику нарахування процентів за незаконне користування чужими грошовими коштами згідно зі ст. ст. 693, 536, 625 ЦК України. Системний аналіз ч.2 ст.536, ч.2 ст.625 та ст.627 ЦК України дозволяє дійти висновку, що законодавцем не обмежено право сторін визначити у договорі розмір процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами. Однак, диспозитивний характер цих норм у цілому обмежується положенням ч.2 ст.625 ЦК України, яка зазначає про стягнення трьох процентів річних, що має наслідком визначення таких процентів саме у річних, а не будь-яким іншим способом обчислення процентів за умовами договору.
Отже, законодавцем передбачено, що договором може бути встановлено інший розмір процентів річних, а не інший спосіб їх обчислення (зокрема, у розмірі певного проценту за кожний день прострочення).
При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16.
Згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, законодавцем звільнено позичальників від відповідальності визначеної статтею 625 ЦПК України та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 та такі нарахування підлягають списанню.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами за понадстрокове користування кредитом у розмірі 4 218,28 грн є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як вбачається з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно зі ст.1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач надав належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитними договорами, а також наявність у відповідачки грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем.
Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідач ОСОБА_1 не повернув своєчасно грошові кошти на погашення заборгованості за кредитним договором, тому позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у розмірі 8 970,56 грн за Договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71852143 від 29.05.2025, з яких: 4 788,56 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 907 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 275 грн сума заборгованості за комісією.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 грн позивач надав копії: Договору про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, витяг з Акта №4-ДІЛ від 30.12.2025 приймання-передачі наданої правничої допомоги на суму 4 500 грн, Акта приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, платіжної інструкції №579938008.1 від 16.01.2026 про оплату за Договором про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025.
У постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Дослідивши подані представником позивача докази та матеріали справи, враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо розміру витрат на правову допомогу, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу пропорційно задоволених вимог у розмірі 3 060,90 грн.
Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України,
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» заборгованість за Договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71852143 від 29.05.2025 у розмірі 8 970 (вісім тисяч дев`ятсот сімдесят) гривень 56 (п`ятдесят шість) копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1810 (одна тисяча вісімсот десять) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 3 060 (три тисячі шістдесят) гривень 90 (дев`яносто) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку до апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп»(місцезнаходження - м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3, );

Відповідач: ОСОБА_1 (місце реєстрації - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повне судове рішення складено 23 березня 2026 року.

Суддя О.М.Сосна