Справа № 465/7787/25
Провадження № 2/463/702/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Косопуд М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику/повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

представник позивача звернувся 03.09.2025 до Франківського районного суду м. Львова з позовом, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №470024256 від 26.01.2021 в розмірі 86 678,00 грн, а також судові витрати.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 11.09.2025 дану справу передано до Личаківського районного суду м. Львова за підсудністю.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.01.2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі Товариство) та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії №470024256 (далі - Договір), у формі електронного документа, відповідно до якого Відповідач отримав від Товариства кредитні кошти у розмірі 22 000,00 грн.

Відповідно до умов Договору Товариство зобов`язалося надати Відповідачу кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі - Правила), що є невід`ємною частиною Договору, текст яких розміщений на сайті Товариства: www.moneyveo.ua. Згідно умов Договору грошові кошти надаються Позичальнику шляхом переказу грошових коштів Позичальнику, після заповнення заявки на сайті www.moneyveo.ua або в мобільному додатку, або за допомогою іншого програмного забезпечення з доступом до інформаційно-телекомунікаційної системи Кредитодавця (особистого кабінету позичальника) в строк від 1 хвилини до 3-х днів. Так, на виконання умов Договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту № 5169-15XX-XXXX-7981, яка була вказана Відповідачем при укладанні Договору.

Одночасно з підписанням Кредитного договору, Первісний кредитор відправив на електронну адресу, вказану Відповідачем у Заявці, електронного листа з повідомленням про успішне підписання Кредитного договору та вкладеним у нього примірником електронного Кредитного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту.

28.11.2018 між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01. Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги №131 від 27.04.2021, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №470024256 від 26.01.2021.

В подальшому між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, відповідно до умов якого та згідно з витягом з реєстром прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до останнього перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором №470024256 від 26.01.2021.

20.10.2023 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем укладено Договір факторингу №20/10/23-03, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право вимоги до Відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників №б/н від 20.10.2023 за Договором факторингу від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 86678 грн.

Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав своїх зобов`язань, станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за Кредитним договором перед позивачем не сплачена і складає 86678 грн, з них: заборгованість по кредиту 22 000,00 грн; заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом 64678,00 грн. Враховуючи вище викладене, просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 20.10.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву.

31.10.2025 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому він вказує, що згідно кредитного договору строк кредиту становить 30 днів, тому нарахування відсотків після закінчення строку дії договору вважає безпідставним та незаконним. Визнає зобов`язання позивача щодо повернення: основної суми (тіла кредиту) 22000 грн., процентів за встановлений строк користуання кредитом (30 днів) 2706 грн. З врахуванням наведенного просить відмовити в задоволенні позову в частині стягнення процентів за користування кредитом, що були нараховані після закінчення строку дії кредитного договору.

05.11.2025 представником позивача подано відповідь на відзив, в якому він вказує, що алгоритм нарахування заборгованості узгоджений кредитним договором. Підписавши договір відповідач погодився на укладення договору саме на таких умовах, в тому числі і щодо автопролонгації строку кредитування на 90 днів, що з врахуванням принципу свободи договору, спростовує твердження відповідача про неможливість автопролонгації, просить позов задоволити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правовідносини.

Згідно з п.1.27 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався повернути позику, сплатити проценти у строки і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Судом встановлено, що 26.01.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач ОСОБА_1 уклали Кредитний договір №470024256 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого Товариство надає Клієнту у власність грошові кошти, шляхом перерахування їх на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики.

Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV5J6Х4. Одночасно з підписанням Кредитного договору, Первісний кредитор відправив на електронну адресу, вказану Відповідачем у Заявці, електронного листа з повідомленням про успішне підписання Кредитного договору та вкладеним у нього примірником електронного Кредитного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту.

Відразу після вчинених дій Відповідача, 26.01.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 22000,00 грн. на його банківську карту № НОМЕР_1 що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних Доручень.

28.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01є рамковою угодою, що діє протягом визначеного проміжку часу та додаткові угоди, відповідно до умов яких та згідно з Реєстром прав вимоги №131 від 27.04.2021 до останнього перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором №470024256 від 26.01.2021.

В подальшому між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №08/0820-01 від 05.08.2020, відповідно до умов якого та згідно з витягом з реєстром прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до останнього перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором №470024256 від 26.01.2021.

20.10.2023 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 20/10/23-03 відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №470024256 від 26.01.2021.Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу б/н від 20.10.2023 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 86678,00 грн.

Тому суд приходить до висновку про те, що відповідач порушив умови укладеного кредитного договору.

Разом з тим, під час розгляду даної справи суд враховує те, що Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 444/9519/12 (постанова від 28.03.2018 року) вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У справі яка розглядається за умовами укладеного між сторонами договору №470024256 від 26.01.2021., сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є датою закінчення Дисконтного періоду кредитування - 25.02.2021, а саме протягом 30 (тридцять) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником.

Відтак, в межах строку кредитування, тобто до 25.02.2021 відповідач повинен був повернути кредит та сплатити відсотки і саме в межах цих строків має відбуватись нарахування відсотків, тоді як позивач обраховує зазначені відсотки за кредитним договором до 31.07.2025, що не відповідає зазначеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду.

Згідно з умовами укладеного між сторонами договору, відповідач зобов`язаний сплатити заборгованість, яка утворилася станом на 25.02.2021, що згідно розрахунку заборгованості становить 24706,00 грн. Отже, вказана сума підлягає поверненню відповідачем на користь позивача за цим договором.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки не виконав зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів. З урахуванням установлених обставин і висновків суду, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість в розмірі 24706,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 22000 грн та заборгованості по відсотках в розмірі 2706 грн, а тому позовні вимоги слід задоволити частково.

Суд ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, астаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші доводи, зазначені сторонами у заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Задовольняючи частково позов, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн, що разом становить 9 422,40 грн, пропорційно до задоволених позовних вимог - у сумі 2685,69 грн (9 422,40 ? 24706/86678).

На підставі наведеного та керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість: за Кредитним договором №470024256 від 26.01.2021 в розмірі 24706,00 грн (двадцять чотири тисячі сімсот шість гривень).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» 2685,69 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят п`ять гривень шістдесят дев`ять копійок) судових витрат.

Дата складання рішення суду 26 березня 2026 року.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження)

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», місцезнаходження: м. Київ, Харківське шосе, 19, офіс 2005, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Г.Б. Жовнір