Справа №:757/9155/22-ц
Провадження №: 2/755/7664/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2026 р. місто Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді - САВЛУК Т.В., секретаря Лазоренко Н.В., розглянувши в підготовчому судвому засіданні, в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва, в залі суду, заяву ОСОБА_1 про процесуальне правонаступництво та клопоатннчя представника відповідача - адвоката Чередник С.В. про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до Печерського районного суду міста Києва з позовом до відповідача - ОСОБА_3 з вимогою:

«Розірвати договір довічного утримання від 01 жовтня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуновою Л.В., який зареєстрований реєстрі за №2360, що був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 »

07 вересня 2022 року Печерським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

01 лютого 2023 року Печерським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

09 квітня 2024 року Печерським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.

14 червня 2024 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання передано в провадження судді Дніпровського районного суду міста Києва Савлук Т.В.

07 серпня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий суддя Савлук Т.В.) постановлено ухвалу про прийняття до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання.

Розгляд справи розпочати повторно в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

31 жовтня 2024 року під час проведення підготовчого судового засідання, на розгляд учасників цивільного процесу, винесене ініційоване судом питання про передачу цивільної справи № 757/9155/22-ц (провадження № 2/755/6373/24) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва для подальшого розгляду, з дотриманням вимог ч.1 ст.30 Цивільного процесуального кодексу України.

31 жовтня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про передачу за підсудністю цивільну справу № 757/9155/22-ц (провадження № 2/755/6373/24) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, до Печерського районного суду міста Києва для подальшого розгляду.

28 квітня 2025 року Київським апеляційним судом винесено постанову щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 . Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2024 року скасовано, справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції, тобто до Дніпровського районного суду міста Києва.

За даними, які містять в матеріалах цивільної справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , позивач у справі померла, що підтверджується копією свідоцтвом про смерть. (а.с.156)

17 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазур Оксани Юріївни із заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідче7ним Мазур О.Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 19 січня 2022 року, зареєстрований в Реєстрі за №120, згідно якого ОСОБА_2 за повідала все своє майно ОСОБА_1 . На підставі заяви спадкоємця ОСОБА_1 заведена спадкова справа №7/2023 (номер справи у с Спадковому реєстрі:70903151)

12 січня 2024 року (вх.№5288) ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про допуск процесуального правонаступництва, просила залучити до участі у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання - ОСОБА_1 , спадкоємця за заповітом майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . (а.с.166-168 т.1)

19 березня 2026 року (вх №15531) представник відповідача - адвокат Чередник С.В. подав до суду заяву про закриття провадження у цивільній справі на підставі п.7 ч.1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки, на думку представника, спірні правовідносини не допускають правонаступництво.

Представник відповідача - адвокат Чередник С.В. в підготовчому судовому засіданні просив задовольнити клопотання про закриття провадження у справі, наголосив, шо виходячи з положень частини другої статі 755 Цивільного кодексу України, договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача, тому спірні правовідносини не допускають правонаступництво.

Вислухавши позицію представника відповідача, оцінивши наявні підстви для процесуального правонаступництва та закриття првоадження у справі, суд приходить до наступних висновків.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. ( ч. 1 ст. 48 Цивільного процесуального кодексу України)

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Відповідно до статті 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язані, а також в інших випадках замін особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

В позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Верховний Суд вказав, що суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує. Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), зроблено висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод»

У постанові Великої Палати Верховного суду від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20) вказано, що суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує.

Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами.

Процесуальне правонаступництво можливе лише тоді, коли у майнових відносинах відбулось правонаступництво. Таким чином, при вирішенні питання про залучення правонаступників учасників справи, суду необхідно встановити наявність чи відсутність правонаступництва на підставі норм матеріального права у спірних правовідносинах.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 758/10554/16-ц, від 30 листопада 2022 року у справі № 299/2690/20, від 18 січня 2023 року у справі №752/16818/18, від 17 грудня 2025 року у справі № 466/2731/22.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02 червня 2025 року у справі № 201/14368/15-ц дійшов висновку про те, що при вирішенні питання про залучення правонаступників учасників справи суду потрібно встановити наявність чи відсутність правонаступництва на підставі норм матеріального права у спірних правовідносинах, зокрема чи відомі особи, які прийняли спадщину. Саме для встановлення осіб, які прийняли спадщину, статтею 251 ЦПК України передбачено обов`язок суду зупинити провадження у справі, правовідносини у якій допускають правонаступництво.

Так, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). (ст.1216 Цивільного кодексу України).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Правовідносини, що не допускають правонаступництва, визначені у ст.1219 Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень частини другої статі 755 Цивільного кодексу України, договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що положення ч.2 ст.755 Цивільного кодексу України, застосовуються у разі, коли відчужувач за життя не скористався правом звернутись до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання, разом з тим в межах даного спору відчужувач за договором довічного утримання, тобто ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя звернулась з даними позовом до суду, тому за наявності потенційних спадкоємців померлого спадкодавця, є підстави для застосування процесуального наступництва, оскільки даний спір є майновим.

Враховуючи викладене, суд, виходячи з предмету спору та характеру спірних правовідносин, які виникли між сторонами по справі, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про допуск процесуального правонаступництва позивача - ОСОБА_2 на правонаступника ОСОБА_1 , спадкоємця за заповітом майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Зважаючи на встановлені обставини та наявність підстав для застосування положень статі 55 Цивільного процесуального кодексу України щодо процесуального правонаступництва, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача - адвоката Чередник С.В. про закриття провадження у цивільній справі є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки правовідносини, які виникли між сторонами у справі, допускають правонаступництво у разі смерті відчужувача майна за договором довічного утримання, якщо позов подано за його життя.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 55, 247, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про допуск процесуального правонаступництва, яка надійшла до суду 12 січня 2024 року (вх.№5288) , - задовольнити.

Допустити процесуальне правонаступництво позивача - ОСОБА_2 на правонаступника ОСОБА_1 , спадкоємця за заповітом майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання.

Роз`яснити сторонам цивільного процесу, що усі дії, вчиненні в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. (ч.2 ст.55 Цивільного процесуального кодексу України).

Клопотання представника відповідача - адвоката Чередник С.В. про закриття провадження у цивільній справі, зареєстрована в канцелярії суду 19 березня 2026 року (вх №15531), - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

С у д д я