Справа № 595/46/26
Провадження № 2/595/174/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2026

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі Пастушак І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бучач цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором № 468556-КС-009 про надання кредиту від 26.02.2025, що становить 89509 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 33000 грн; суми прострочених платежів по процентах - 35574 грн; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦКУ - 16500 грн; суми прострочених платежів за комісією - 4435 грн та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2662,40 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 26.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 468556-КС-009 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Позивач зазначив, що 26.02.2025 направив ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір, яку відповідач прийняв на умовах, визначених офертою, шляхом направлення через ІТС одноразового ідентифікатора UA-2267, який був надісланий на номер мобільного телефону останнього. Позивач вказує, що свої зобов`язання за Договором кредиту виконав, та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 33000,00 грн, шляхом перерахування їх на банківську картку відповідача, яку вона вказала при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Разом з тим, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти на загальну суму 5630 грн внаслідок чого станом на 07.01.2026 утворилась заборгованість у розмірі 89509 грн, що складається з: 33000 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 35574 грн - сума прострочених платежів по процентах; 16500 грн - сума заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦКУ; 4435 грн - сума прострочених платежів за комісією. На підставі наведеного просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №0468556-КС-009 про надання кредиту від 26.02.2025 та сплачений судовий збір.

Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 січня 2026 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в спрощеному позовному провадженні.

20 січня 2026 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Згідно поданого відзиву відповідач із позовними вимогами погоджується частково, а саме в частині повернення тіла кредиту в розмірі 33000 грн та відсотків у розмірі 34906,58 грн, в іншій частині просить відмовити. Посилається на те, що згідно умов договору позивач мав право на нарахування процентів за користування позикою лише в межах строку дії договору, тобто до 13.08.2025. Зазначає, що не зрозуміло як саме та до якого моменту нараховувались відсотки, так як у додатках до позову відсутній розрахунок заборгованості, окрім того, заявлена сума відсотків до стягнення у розмірі 35574 грн, в той час, як в кредитному договорі та в паспорті споживчого кредиту погоджена сума відсотків - 34906,58 грн. Крім того, не погоджується у частині позовних вимог щодо заборгованості за нарахованими процентами відповідно до ст.625 ЦПК в розмірі 16500 грн, посилаючись на п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. Крім того, заперечує стягнення комісії у сумі 4435 грн. Зазначає, що Товариство в договорі не зазначило та не надало доказів наявності, переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, за які встановлена комісія.

21 січня 2026 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої зазначає, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 33 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується двома довідками про перерахування кредитних коштів. Звертає увагу суду, що всі істотні умови Кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені не у Правилах надання кредитів, Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами) чи якихось «тарифах та умовах», а саме у Кредитному договорі, який позичальник уклав з ТОВ «Бізнес Позика» шляхом обміну електронними повідомленнями, та підписав за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Особливу увагу звертає на те, що позивач за Кредитним договором не нараховував та не заявляв до стягнення у позовних вимогах пеню відповідно до ст. 549 ЦК України; не нараховував проценти поза межами строку дії кредитного договору (як вбачається з розрахунку заборгованості, розмір заборгованості позичальника після останнього дня строку дії кредитного договору не змінювався, тобто жодних процентів після закінчення строку дії кредитного договору не нараховувалися. Щодо подорожчання загальної вартості кредиту зазначає, що у п. 4.2.2. Кредитного договору був встановлений орієнтовний графік платежів, відповідно до якого позичальник повинен був здійснювати платежі у відповідному розмірі та у відповідні дати. Якби позичальник здійснював платежі у відповідності до встановленого графіку платежів, йому дійсно потрібно було б сплатити суму орієнтовної загальної вартості кредиту, яка зазначена у Кредитному договорі, однак порушення позичальником графіку платежів закономірно призвело до подорожчання загальної вартості кредиту, тому що процентна ставка нараховується за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення Кредиту. Звертає увагу суду, що умовами Кредитного договору укладеному між ТОВ «Бізнес Позика» та позичальником встановлена саме комісія за надання кредитних коштів, тому жодні «додаткові чи супутні банківські послуги» цією комісією не передбачені. На підставі наведеного просить поновити врахувати відповідь на відзив при вирішенні справи.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, згідно поданої відповіді на відзив, просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, згідно поданого клопотання представник відповідача просить розглядати справу без участі відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав.

Частини 1, 2 ст.509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі за текстом Закон), згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 4, 5 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Так, 26.02.2025 ТОВ «Бізнес позика» направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір №468556-КС-009 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), а ОСОБА_1 прийняла (акцептувала) пропозицію (оферту) укласти Договір №468556-КС-009 про надання кредиту на умовах, визначених офертою, про що свідчить підписання нею Акцепту електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2267.

Таким чином, 26.02.2025 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено електронний договір про надання споживчого кредиту №468556-КС-009, який підписаний відповідачем 26.02.2026 за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатору UA-2267.

Згідно з п. 2.1 Договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у сумі 33000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА».

Строк кредиту становить 24 тижні; процентна ставка за кредитом в день 0,7%, фіксована; комісія за видачу кредиту - 6600 грн; термін дії договору до 13.08.2025; орієнтовна загальна вартість кредиту 67906,58 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка 2519,18%; денна процентна ставка 0,63% (п.п. 2.3 - 2.12 Договору).

За умовами п. 4.2 Договору, позичальнику здійснюється нарахування Процентів за Зниженою процентною ставкою, вказаною у п. 10.2. Договору, починаючи з першого для користування Кредитом. Позичальник зберігає можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою, протягом усього періоду дії Договору за умови сплати позичальником своєчасно і у повному обсязі процентів, комісії та частини суми наданого кредиту, в порядку та в розмірах, зазначених в графіку платежів, що вказаний в п. 4.2.2. та Додатку №1 до Договору. У разі несплати позичальником у повному обсязі платежу, передбаченого Графіком платежів та не погашення заборгованості із внесення платежу, передбаченого Графіком платежів протягом наступних 7 (семи) діб, починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого Графіком платежів, подальше нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою до закінчення строку кредитування за цим Договором.

Сторони домовились, що у разі, якщо погашення кредиту здійснюється відповідно до погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п. 4.2.2. та Додатку № 1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 10.2. Договору.

У разі не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, зокрема врахувуючи те, що у такому разі умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого Графіком платежів, надалі не застосовуються, водночас, проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, водночас сторони погодили, що кредитодавець за аналогією з порядком, визначеним в абз.2 п.1 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» надає позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в особистому кабінеті позичальника. (п. 4.2.4 Договору)

За порушення умов Договору сторони несуть відповідальність відповідно до Цивільного кодексу України, Закону України «Про споживче кредитування» та інших нормативно-правових актів законодавства України (п. 7.1 Договору).

ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-0886, номер телефону НОМЕР_2 , підписано паспорт споживчого кредиту, згідно з умовами якого сума кредиту становить 33000 грн, строк кредитування 169 днів (24 тижнів), знижена процентна ставка 255,50 % річних, стандартна процентна ставка 255,50% річних, комісія за надання кредиту 6600 грн, загальні витрати за кредитом 34906,58 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 67906,58 грн, реальна річна процента ставка 2519,18 % річних.

Відповідно до візуальної форми послідовності дій Клієнта ОСОБА_1 , 26.02.2025 з 09:40:54 год по 10:45:57 год вчинено наступні дії: вхід в особистий кабінет, отримання інформації про статус клієнта, передача інформації обраних клієнтом умов кредиту, надання паспорту споживчого кредиту, запит на генерацію та відправку одноразового ідентифікатора для підписання паспорта споживчого кредиту та інформаційного повідомлення, підписання паспорта споживчого кредиту та інформаційного повідомлення, формування шаблону оферти, запит на відправку шаблону акцепту, запит на формування одноразового ідентифікатора для підписання договору, підписання договору клієнтом, підписання договору товариством, формування інформаційного повідомлення про успішне підписання договору, відправка документів на електронну пошту, відображення документів у особистому кабінеті.

Згідно анкетою клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.bizpozyka.com), відповідач вказав особисті дані, в тому числі номер телефону, номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів та суму бажаного кредиту в розмірі 33000 грн.

Як слідує із підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, наданої ТОВ «ПрофітГід», в рамках Договору про надання фінансових послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 та на підставі платіжної інструкції відправника, ТзОВ «ПрофіГід» було здійснено успішний переказ грошових коштів в розмірі 33000 грн на банківську картку TASCOM BANK № НОМЕР_3 , призначення: перерахування коштів ОСОБА_1 згідно кредитного договору №468556-КС-009 від 26.02.2025.

Як видно із інформації, наданої АТ «ТАСКОМБАНК» №1417/47.7.-БТ від 03.03.2026, в АТ «ТАСКОМБАНК» ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок НОМЕР_4 в гривнях, операції по якому можуть здійснюватися за допомогою банківської платіжної картки № НОМЕР_1 . Із долученої виписки про рух коштів по вищевказаному рахунку за період з 26.02.2025 по 13.08.2025, вбачається зарахування коштів на карту, а саме 26.02.2025 на карту НОМЕР_3 зараховано 33000 грн.

З довідки про стан заборгованості видно, що станом на 07.01.2026 заборгованість ОСОБА_1 за Договором №468556-КС-009 про надання кредиту від 26.02.2025, становить 89509 грн, що складається із заборгованості за кредитом - 33000 грн; заборгованість по відсотках - 35574 грн та заборгованості по комісії - 4435 грн; заборгованості по штрафах - 16500 грн.

Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Наведене у свою чергу свідчить про належне укладення кредитного договору з додатками, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін.

Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, які оформлені сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів за договором відповідач не заперечує.

Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання умов Договору відповідачу був наданий кредит. При цьому унаслідок порушення відповідачем узятих на себе зобов`язань виникла прострочена заборгованість, яка станом на 07.01.2026 складає 89509 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 3300 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 35574 грн; прострочена заборгованість за процентами відповідно до ст.625 ЦК 16500 грн; прострочена заборгованість по комісії 4435 грн.

Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч.2 ст.1056 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Умовами кредитного договору, укладеного між сторонами передбачено, що тип процентної ставки за користуванням кредитом - фіксована.

Стосовно обумовлення нарахування процентів за користування кредитом, між сторонами договору обумовлені умови кредитного договору, де кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, а ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання їх виконати.

Дата повернення кредиту - 13.08.2025 (п. 2.14 Договору).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 всупереч умовам Кредитного договору, порушила вищезазначені умови Кредитного договору.

Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості, станом на 07.01.2026 року сума заборгованості відповідача за Кредитним договором становить 89509 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 33000 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 35574 грн; прострочена заборгованість за процентами на підставі ст.625 ЦК 16500 грн; прострочена заборгованість по комісії 4435 грн.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;

Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст. 638 ЦК України).

Згідно долученого розрахунку заборгованості відсотки у розмірі 0,7 % нараховувалися до 13.08.2025, тобто в межах строку дії договору.

Враховуючи викладене, заборгованість за нарахованими процентами підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості за процентами на підставі ст. 625 ЦК України у сумі 16500 грн, суд зазначає наступне.

Статті 1048 та 1054 ЦК України містять лише загальні норми щодо кредитування. При цьому відповідно до частини другої статті 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. В частині третій статті 1054 ЦК України визначено, що особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Таким законом в даному випадку є Закон України «Про споживче кредитування», яким позивач керувався, укладаючи та виконуючи в подальшому Кредитний договір.

Ознайомившись з розрахунком заборгованості наданим позивачем, суд приходить до висновку про неправомірність нарахування заборгованості за процентами на підставі ст. 625 ЦК - 16500 грн, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022 року) був запроваджений воєнний стан, який продовжено і триває до тепер.

За змістом частини 2 статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України.

Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 10.10.2018 року у справі №362/2159/15-ц, законодавець встановив пріоритет ЦК України у договірних відносинах. Лише у випадку відсутності регулювання на рівні ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Тому, з урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині щодо стягнення з відповідача відсотків у порядку ст. 625 ЦК України в сумі 16500 грн. не підлягають задоволенню.

Щодо нарахування комісії за надання кредиту.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин 1 і 2, 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі пункту 4 частини 1 статті 1 та частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Таким чином, виходячи з аналізу вимог пункту 4 частини 1 статті 1,частини 2 статті 8, частини 1 статті 1, статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Судом встановлено, що відповідно до умов Договору від 26.02.2025, встановлена комісія за надання кредитних коштів, що становить 6600,00 грн, відтак вона підлягає до стягнення з відповідача в користь ТОВ «Бізнес позика».

Таким чином, встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах кредитного договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Отже, оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 468556-КС-009 від 26.02.2025 у розмірі 73009 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 33000 грн; заборгованість за нарахованими процентами 35574 грн; заборгованість по комісії 4435 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 2662,40 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2171,62 грн (73009 грн х 2662,40 грн /89509 грн).

Керуючись ст.ст. 4, 13, 76-81, 89, 133, 141,247,258,259,263-265,280,282, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (, місцезнаходження: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) заборгованість за Договором №468556-КС-009 про надання кредиту від 26.02.2025, що становить 73009 (сімдесят три тисячі дев`ять) грн, яка складається з: 33000 грн - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 35574 грн - суми прострочених платежів по процентах; 4435 грн - суми прострочених платежів за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (, місцезнаходження: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) судовий збір у розмірі 2171(дві тисячі сто сімдесят одна) грн 62 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя: Р. О. Содомора