Справа № 450/1206/26 Провадження № 2/450/1620/26
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

17 березня 2026 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Данилів Є.О. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом законного представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , до органу опіки та піклування виконавчого комітету Оброшинської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування висновку органу опіки та піклування,

встановив:

13.03.2026 до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла вказана позовна заява, в якій законний представник позивача просить:

- визнати протиправним та скасувати висновок орган опіки та піклування Оброшинської сільської ради Львівського району Львівської області № 128 від 10.12.2025 року про недоцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ;

- зобов`язати орган опіки та піклування Оброшинської сільської ради Львівського району Львівської області повторно розглянути питання щодо надання висновку стосовно доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо ОСОБА_2 з урахуванням усіх доказів та обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції встановлене право на ефективний спосіб захисту прав, що означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Право на суд не є абсолютним, а судового розгляду потребують ті справи, в яких є «спір» про «право», реальний і серйозний, який може стосуватися як самого існування права, так і сфери його дії (справа Аллан Якобсон проти Щвеції). Результат проваджень має бути значущим для відповідного права (наприклад, Ulyanov v. Ukraine (dec.) (Ул`янов проти України)).

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Законний представник позивача визначив, що предметом спору в даній справі є визнання протиправним та скасування висновку органу опіки та піклування Оброшинської сільської ради Львівського району Львівської області щодо недоцільності позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 та рішення № 128 від 10.12.2025 року виконавчого комітету Оброшинської сільської ради Львівського району Львівської області, а також зобов`язання органу опіки та піклування провести засідання, при цьому врахувавши позиції та ставлення кожного з батьків щодо спірного питання про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч. 5, 6 ст.19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

За змістом висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 28.01.2021 у справі № 753/6498/15-ц висновок Органу опіки та піклування є лише одним з доказів у справі, носить рекомендаційний характер та не може бути самостійним засобом захисту порушеного права. Цьому документу може бути надана лише оцінка в сукупності з іншими доказами у справі при вирішенні по суті питання, для якого він був складений.

Крім того, згідно з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 01.07.2020 у справі № 522/23095/16-а: «…оскаржувані висновки та рішення є дорадчими документами та не тягнуть за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у батьків щодо батьківських прав та визначення способів участі у вихованні дитини, оскільки такі висновки та рішення не порушують прав та обов`язків жодного з батьків. Правові наслідки для батьків виникають виключно в результаті прийняття рішення судом, в процесі якого і відбувається оцінка всіх доказів в сукупності, у тому числі і оспорюваних висновків та рішень органу опіки та піклування, які не мають наперед встановленої сили для суду, що розглядає спір про визначення місця проживання дитини.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №500/6325/17, від 04 липня 2018 року у справі №496/4271/16-а».

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 01.07.2020 у справі № 522/23095/16-а, про яку вже зазначав суд, «…З огляду на викладене, враховуючи, що оскаржувані висновки та рішення складені відповідними органами на реалізацію саме положень Сімейного кодексу України, суд вважає, що у цьому спорі відповідачі діяли не як суб`єкти владних повноважень».

За таких обставин суд доходить до висновку, що висновок органу опіки і піклування не може бути самостійним предметом судового оскарження.

Також суд враховує, що в своїй позовній заяві позивач зазначила, що в провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області знаходиться цивільна справа № 607/14595/25 за позовом законного представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та саме по цій справі 26.09.2025 року судом було ухвалено рішення, яким зобов`язано орган опіки та піклування Оброшинської сільської ради львівського району Львівської області надати висновок, щодо доцільності позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.

Суд вважає, що спірні відносини підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства при розгляді вищевказаної справи щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, в якій ОСОБА_3 є стороною у справі, а отже, не позбавлений можливості надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, зокрема й висловити свою позицію з приводу висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Оброшинської сільської рад Львівського району Львівської області щодо доцільності позбавлення його батьківських прав.

Отже, законний представник позивача обрав неправильний спосіб захисту прав позивача.

Вимогами п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Одночасно позивачу слід роз`яснити, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 19 СК України, ст. 15, 16 СК України, ст. 19, 186, 260, 261, 353, 354 ЦПК України,

постановив:

відмовити у відкритті провадження за позовом законного представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , до органу опіки та піклування виконавчого комітету Оброшинської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування висновку органу опіки та піклування.

Роз`яснити позивачу, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Львівського апеляційного суду.

СуддяЄ. О. Данилів