Справа № 461/5372/25 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/811/1003/26 Доповідач: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

про залишення без руху

23 березня 2026 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Ніткевич А.В., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Свистович Юлії Петрівни на рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 лютого 2026 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 17 лютого 2026 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» заборгованість за договором №28.11.2024-100001984 від 28.11.2024 року у розмірі 21 183,54 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» сплачений судовий збір у розмірі 2021 грн.58 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , апеляційну скаргу в інтересах якої подала адвокат Свистович Ю.П.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги приходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без руху враховуючи таке.

Згідно із нормами процесуального закону, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Зокрема, форма і зміст апеляційної скарги визначені статтею 356 ЦПК України.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 не додала квитанції про сплату судового збору, при цьому покликалась на ч.3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", за якою споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов"язані з порушенням їх прав.

Однак, клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів» задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

За змістом ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Преамбула Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі №761/24881/16-ц зазначила, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому статтею 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів. Велика Палата констатувала, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору. Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді.

Отже, Велика Палата Верховного Суду визначила єдиний підхід щодо застосування судами норм матеріального права під час визначення, чи звільнена особа від сплати судового збору за звернення до суду із позовом на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», сформулювавши, що виключно позивачі споживачі у таких справах звільняються від справляння судового збору на всіх стадіях судового розгляду.

Як вбачається із позовної заяви, підставою звернення позивача з позовом до суду не є порушення відповідачем Закону України «Про захист прав споживача», позов стосується стягнення заборгованості із відповідача за кредитним договором, тому між сторонами виник спір, що не регулюється ЗУ «Про захист прав споживачів», а є цивільно-правовими відносинами, які регулюються ЦК України.

У даній справі ОСОБА_1 є відповідачем, а тому за подання апеляційної скарги нею має бути сплачений судовий збір.

Підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Зокрема, за подання апеляційної скарги на рішення суду фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 8 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру.

Згідно ч. 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Відповідно до вимог ч.3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Зважаючи на вищевикладене, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір в розмірі 2425 грн. 90 коп. (2021,58*150%*0,8=2425,90).

Банківськими реквізитами є:

Отримувач: ГУК у Личаківському районі м. Львова 22030101

Код отримувача (код ЄДРПОУ): 38008294

МФО: 899998

Рахунок отримувача: UA0013954

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача) Львівський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа), код ЄДРПОУ (суду, де розглядається справа).

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Враховуючи допущені при подачі апеляційної скарги недоліки, таку необхідно залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Оригінал квитанції у зазначений строк необхідно надати Львівському апеляційному суду.

Керуючись ст. ст. 185, 356 ЦПК України, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Свистович Юлії Петрівни на рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 лютого 2026 року залишити без руху.

Надати апелянту строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Роз"яснити, що у випадку невиконання вимог зазначених в ухвалі апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута апелянту.

Суддя А.В. Ніткевич