Справа № 165/918/26
Провадження № 2/165/752/26
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Рибас А.В,

з участю секретаря судового засідання Попіки Ю.Г.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сторожука Андрія Леонідовича про забезпечення позову,

встановив:

18 березня 2026 року до Нововолинського міського суду Волинської області надійшла позовна заява, подана адвокатом Сторожуком А.Л. в інтересах позивача ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів) в сумі 83 440,00 грн., які з банківської картки позивача були перераховані на банківський рахунок відповідача в якості оплати за придбання обладнання, а саме батареї для інвектора, проте після того, як постачання придбаного товару не відбулося, не повернуті відповідачем та є безпідставно набутими грошовим коштами .

Звертаючись до суду із вказаною позовною заявою, представник позивача долучив до неї заяву про забезпечення позову, у якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту у межах суми позову 83 440,00 грн. на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , які знаходяться на всіх її рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, а також на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 , у тому числі на:

квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ;

житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_3 ;

земельну ділянку кадастровий номер :02:004:0116.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Дослідивши матеріли заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З сукупного аналізу ст. ст. 149-150 ЦПК України вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а відповідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Розглядаючи матеріали заяви, суд вважає, що представником позивача не надано будь-яких доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також матеріали не містять даних про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів забезпечення позову, натомість матеріали справи містять достатньо доказів того, що спір між сторонами щодо набуття коштів у власність, є обґрунтованим та не таким однозначним, як про це зазначає представник заявника.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

З урахуванням вищевикладених норм процесуального законодавства та роз`яснень Верховного Суду, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд з огляду на відсутність доказів реально існуючих подій, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, не погоджується з думкою представника позивача, що невжиття заходів забезпечення позову може порушити права особи на судовий захист, забезпечить виконання рішення суду у разі його задоволення судом та критично ставиться до тверджень представника позивача з цього приводу, а тому у задоволенні заяви про забезпечення позову суд відмовляє.

Керуючись ст. 149, ст. 150, ст. 151 ЦПК України,

постановив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сторожука Андрія Леонідовича про забезпечення позову, поданої одночасно з подачею позовної заяви до суду, шляхом накладення арешту у межах суми позову 83 440,00 грн. на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , які знаходяться на всіх її рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, а також на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 , у тому числі на: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку кадастровий номер :02:004:0116, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Суддя Алла РИБАС