Справа № 396/134/26
Провадження № 2/396/564/26
20.03.2026 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Цесельської О.С., за участі секретаря судових засідань Трохимчук Я.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Ухвалою судді від 30.01.2025 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні відповідно до ст. 274 ЦПК України.
Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні відповідач повідомлявся за місцем своєї реєстрації, відзиву на позов не подав.
Представник позивача звернувся із заявою про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Фіксування судового розгляду не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку.
За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом положень ч.ч.1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 року (надалі Закон №675-VIII) електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
У відповідності до норм ч.1 ст.13 ЗУ «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15.11.2016 року (надалі Закон № 1734-VIII) договір укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" №851-IV від 22.05.2003 року (надалі Закон № 851-IV), а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом №675-VIII.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Стаття 12 Закону №675-VIII визначає, що електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А 4701, для підписання кредитного договору № 1417-4356 від 04.07.2024 року. Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 4000 гривень; строк кредитування 365 днів; базовий період 29 днів; знижена % ставка 1, 5 % в день; стандартна % ставка, 1,50 % в день - протягом перших 180 календарних днів.
Позивач (через партнера АТ КБ «ПриватБанк» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на карту отримувача (відповідача).
Частиною 3 ст. 10 Закону України «Про платіжні послуги» № 1591-IX від 30.06.2021 року (надалі Закон № 1591-IX) встановлено, що фінансові установи мають право на провадження діяльності з надання фінансових платіжних послуг лише після отримання ними ліцензії відповідно до цього Закону (крім банків) та за умови включення до Реєстру, якщо інше не передбачено цим Законом.
Статтею 5 Закону № 1591-IX передбачено, що до фінансових платіжних послуг належать, у тому числі, послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Отже, ТОВ «Укр кредит фінанс» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» №2121-III від 07.12.2000 року та відповідно до вищевказаної ліцензії виданої ТОВ «Укр кредит фінанс». Таким чином, позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку.
За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Частина 1 ст. 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2662 гривні 40 копійок.
Керуючись ст. ст. 11-13,76-81,141, 258, 259, 263-265, 268, 279, 280-284 ЦПК України
Копії рішення надіслати для відома сторонам.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.
Суддя: О. С. Цесельська