У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2026 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Данилюк Т.М.,

за участю секретаря - Килинчук Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», Верхньодніпровський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, боржник - ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Капіталресурс» звернулося до суду з заявою про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа, мотивуючи тим, що рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23.11.2018 позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. На виконання рішення суду видано виконавчий лист № 174/816/18. 22.08.2025 між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Капіталресурс» укладено договір факторингу № 8-22-08/2025, згідно якого було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором до відповідача. Таким чином, кредитора по договору було змінено з АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «Капіталресурс». Окрім того, кредитний договір є дійсними та не оскаржувався сторонами по справі.

На примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 58666686 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 174/816/18.

27.06.2019 державним виконавцем ВДВС виконавче провадження було завершено, оригінал виконавчого листа направлено стягувачу. Станом на теперішній час оригінал виконавчого листа на адресу стягувача не надходив, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження жодних відкритих виконавчих проваджень про стягнення боргу з боржника на підставі виконавчого листа немає. У зв`язку з вказаним, ТОВ «Капіталресурс» на даний час, через відсутність оригіналу виконавчого листа не може реалізувати свої права, як стягувача. Тому, заявник просить змінити стягувача у виконавчому листі № 174/816/18 з АТ КБ «ПриватБанк» на його правонаступника ТОВ «Капіталресурс», а також видати дублікат виконавчого листа по цій справі.

В судове засідання учасники справи не з`явились.

Представник заявника ТОВ «Капіталресурс» в своїй заяві просив розгляд заяви здійснити за відсутності представника заявника (а.с.62 зв.).

Заінтересовані особи - АТ КБ «ПриватБанк», Верхньодніпровський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, боржник - ОСОБА_1 про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надали, належними чином повідомлялися про дату, місце та час судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись зі змістом поданої заяви та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 23.11.2018 рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.09.2011 у розмірі 12 715,47 грн та судові витрати у розмірі 1 762,00 грн (а.с.48-51).

27.12.2018 судом видано виконавчий лист на примусове виконання зазначеного рішення (а.с.56).

27.06.2019 державним виконавцем ВДВС винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану (а.с.64).

22.08.2025 між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Капіталресурс» було укладено Договір факторингу № 8-22-08/2025, за яким відступлені права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором б/н від 19.09.2011 (а.с.66-69).

Таким чином, ТОВ «Капіталресурс» набуло статусу нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржника ОСОБА_1 .

Згідно ч.2 ст.446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

У ч.1 ст.442 ЦПК України зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно ч.5 ст.442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувана у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч.2 ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Відповідно до вимог чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно з ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувана у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. У контексті вищезазначеного, слід зазначити, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Суду у справі Глоба проти України, по 15729/07, від 05.07.2012).

Заявник просить замінити первісного стягувача АТ КБ «ПриватБанк» у виконавчому листі, обґрунтовуючи заяву тим, що ТОВ «Капіталресурс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно до вимог чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону (відступлення права вимоги) є частковим правонаступництвом (сингулярне правонаступництво), оскільки не передбачає переходу всієї сукупності прав та обов`язків до правонаступника (що має місце у випадках припинення юридичної особи та спадкового наступництва у випадку смерті фізичної особи), однак є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Оскільки ТОВ «Капіталресурс» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до боржника та інші права нового кредитора, та не може звернутись до приватного виконавця без заміни сторони у виконавчому листі, суд вважає за необхідне замінити сторону з АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «Капіталресурс».

Крім того, на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 58666686 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

27.06.2019 державним виконавцем ВДВС вищевказане виконавче провадження було завершено, оригінал направлено стягувачу (а.с.65).

Станом на теперішній час оригінал вказаного виконавчого листа на адресу стягувача не надходив, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження жодних відкритих виконавчих проваджень про стягнення боргу з боржника на підставі вищевказаного виконавчого листа немає.

Оригінали виконавчих листів вважаються втраченими, коли їх загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює їх виконання.

Дублікати виконавчих листів видається на підстав: матеріалів справи та судового рішення, за яким були видані втрачені виконавчі листи.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 у справі №1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Так, у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат.

У постанові Велика Палата Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 (провадження №14-308цс19) зробила висновок, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

У постанові Верховний Суд від 19 квітня 2021 року у справі №2-1316/285/11 (провадження №61-34св21) зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Таким чином, обов`язковою умовою для видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

При цьому, сам факт відсутності виконавчих документів у стягувача та в органу державної виконавчої служби свідчить про те, що їх було втрачено.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом: у постанові від 19.05.2022 по справі №0910/1097/2012, у постанові від 03.10.2022 по справі №2-659/10, у постанові від 10.02.2022 по справі №1328/105/12, у постанові від 04.10.2022 по справі №2/2218/71/11, у постанові від 09.10.2019 у справі №2-6471/06, провадження №61-11034св19, та 2-659/10, у справі у справі №63/4331/18 (постанова від 18.11.2020), у постанові від 30.06.2022 по справі №175/771/16.

Згідно п.17.4 ч.1 розділу XIII Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Отже, підстави наведені заявником для видачі дубліката виконавчого документа по справі є обґрунтованими та підтверджені належними доказами.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby V. Greece) від 19 березня 1997 року, зазначено, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судового рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, суд вважає необхідним замінити сторону стягувача у виконавчому листі її правонаступником та видати дублікат виконавчого листа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.55, 258, 260, 261, 353, 354, 442 ЦПК України, п. 17.4 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», Верхньодніпровський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, боржник - ОСОБА_1 - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому листі № 174/816/18 від 27.12.2018, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» боргу, з АТ КБ «ПриватБанк» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс».

Видати товариству з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» дублікат виконавчого листа № 174/816/18 від 27.12.2018 про стягнення боргу з ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але протягом п`ятнадцяти днів може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Головуючий - суддя підпис Т.М.Данилюк