УХВАЛА

23 березня 2026 року

м. Київ

справа № 757/2842/25

провадження № 61-3188 ск 26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргуОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мачульний Олександр Іванович, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2026 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Французький квартал 2» до ОСОБА_1 , про припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення,

ВСТАНОВИВ:

1. У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Французький квартал 2»(далі - ТОВ «Французький квартал 2»)звернулося до суду з вищевказаним позовом у якому просило зобов`язати відповідачку ОСОБА_1 власними силами і за власний рахунок привести фасад житлового будинку АДРЕСА_1 до попереднього проектного стану, а саме демонтувати на балконі скляну конструкцію

2. Печерський районний суд міста Києва рішенням від 20 вересня 2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 29 січня 2026 року, позов задовольнив. Зобов`язав ОСОБА_1 власними силами і за власний рахунок привести фасад житлового будинку АДРЕСА_1 до попереднього проектного стану, а саме демонтувати на балконі скляну конструкцію. Вирішив питання компенсації судових витрат.

3. У лютому 2026 року до Верховного Суду засобами Електронного суду надійшла коротка заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мачульний О. І., названа касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2026 року, до якої в якості додатку додана касаційна скарга на ці ж судові рішення, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

4. Верховний Суд ухвалою від 09 березня 2026 року повернув касаційну скаргу заявнику.

5. У березні 2026 року до Верховного Суду засобами Електронного суду повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мачульний О. І., рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2026 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

6. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 березня 2026 року справу призначено судді-доповідачу Пророку В. В., судді, які входять до складу колегії: Калараш А. А., Петров Є. В.

7. На підставі розпорядження керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 18 березня 2026 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями на підставі службової записки судді Пророка В. В.

8. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 березня 2026 року справу призначено судді доповідачу Пророку В. В., судді, які входять до складу колегії: Литвиненко І. В., Петров Є. В.

9. Оскільки касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження скаржник у касаційній скарзі порушує питання про поновлення такого строку.

10. Підставами для поновлення строку на касаційне оскарження заявник зазначає, те, що попередню касаційну скаргу було подано до суду касаційної інстанції в межах процесуального строку, разом з тим Верховний Суд ухвалою від 09 березня 2026 року повернув касаційну скаргу заявнику.

11. За приписами статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

12. Беручи до уваги те, що заявником первісне звернення до суду касаційної інстанції відбулось у межах строку на касаційне оскарження (касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції), та те, що заявник повторно звернувся із касаційною скаргою упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань, строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.

13. Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

14. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

15. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

16. Конституційний Суд України у пункті 7.9 мотивувальної частини Рішення від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною -є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування.

17. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету -додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності.

18. Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

19. Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

20. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюється й на стадію касаційного провадження, таким чином, незалежно від того, чи визнавав справу малозначною суд першої чи апеляційної інстанції, такою її може визнати касаційна інстанція.

21. Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;

2) щодо спадкування;

3) щодо приватизації державного житлового фонду;

4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу;

5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

22. Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, з огляду на предмет позову у цій справі, а саме вимоги про зобов`язання здійснити демонтаж самочинно встановленої конструкції, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

23. Касаційна скарга не містить посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню. Не вбачає таких підстав і Верховний Суд.

24. Верховний Суд зауважує, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь?якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

25. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала на те, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

26. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

27. Оскарження в суді третьої інстанції має відбуватися щодо справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, що забезпечує ефективність касаційного провадження.

28. Зазначене відповідає і Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

29. Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

30. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

31. Враховуючи наведене, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

32. Крім цього, Верховний Суд звертає увагу на те, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

33. За таких обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 389-392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389 та 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Французький квартал 2» до ОСОБА_1 про припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мачульний Олександр Іванович, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2026 року.

2. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді /підпис/ В. В. Пророк

/підпис/ І. В. Литвиненко

/підпис/ Є. В. Петров