Справа № 477/653/21
Провадження № 2/477/784/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

24 березня 2026 року м. Миколаїв

Вітовський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі судді Полішко В.В., розглядаючи цивільну справу за позовом Миколаївської обласної прокуратури в інтересах Миколаївської районної державної адміністрації, державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення в частині, повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2021 року до суду надійшла позовна заява від Миколаївської обласної прокуратури, в якій просить визнати незаконним та скасувати рішення Мішково-Погорілівської сільської ради від 11 грудня 2019 року № 10 в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1225 га, кадастровий номер :07:000:0103, для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку. Зобов`язати відповідача повернути у власність держави в особі Миколаївської районної державної адміністрації з правом постійного користування державного підприємства «Миколаївське лісове господарство» спірну земельну ділянку, а також стягнути з відповідачів судовий збір.

Ухвалою суду від 30 вересня 2025 року, прокурору відмовлено у задоволенні клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження для вирішення питання щодо зміни позовних вимог. Крім цього, позовну заяву на підставі частини 1 статті 185, частини 11 статті 187 ЦПК України залишено без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 177 ЦПК України.

Заявнику у строк тридцять днів з дня отримання ухвали було запропоновано усунути недоліки, що перешкоджають подальшому розгляду справи, а саме: надати експертно-грошову оцінку спірної земельної ділянки, чинної на дату подання позовної заяви, а також, у зв`язку з внесенням змін до Цивільного процесуального кодексу України, з прийняттям Закону України від 12 березня 2025 року № 4292-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилання захисту прав добросовісного набувача», внести на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі вартості спірного майна.

03 лютого 2026 року від прокурора Миколаївської обласної прокуратури до суду надійшли письмові пояснення на ухвалу суду від 30 вересня 2025 року про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на письмові пояснення прокурор не погоджується з думкою суду та вважає, що позовну заяву з доданими до неї документами подано прокурором до суду з дотриманням вимог статті 177 УПК України, в редакції, що діяла на момент подачі позову.

Зазначила, що законом № 4292-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилання захисту прав добросовісного набувача», що набрав чинності 09 квітня 2025 року, ч. 4 ст. 177 ЦПК України доповнено абзацом другим, яким передбачено, що у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Вважає, що ця норма і не могла б мати зворотної дії в часі в силу ст. 58 Конституції України, оскільки абз. 2 ч. 4 ст. 177 ЦПК України погіршує становище позивача внаслідок встановлення додаткових вимог до позовної заяви, а не пом`якшує.

А тому підлягає застосуванню норми ЦПК України в редакції чинній на час звернення прокурора з позовом до суду (02 квітня 2021 року), а тому підстави для подання прокурором до суду оцінки (експертно-грошової оцінки земельної ділянки) земельної ділянки та документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів вартості земельної ділянки, відсутні.

Зазначила, що у позовній заяві не містяться вимоги про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на підставі ст. 388 ЦК України. При обґрунтуванні позовних вимог прокурор посилався на положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Водночас, вже у заяві про зміну предмета позову від 16 вересня 2025 року (яка ще не розглядалася судом) прокурор посилався на положення ст. 387 ЦК України, відповідно до якої власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зазначила, що невнесення прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду виключає можливість постановлення рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача, але не виключає можливість розгляду справи за позовом прокурора та ухвалення судом рішення про витребування майна у недобросовісного набувача.

Прокуроромне подавався позов про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на підставі ст. 388 ЦК України, а при обґрунтуванні зміни позовних вимог прокурор посилався на недобросовісність дій відповідача ОСОБА_1 .

На думку прокурора Дмитрієв Д.В. міг і повинен був розуміти, що ця ділянка належить до земель лісового та природно-заповідного фонду і її отримання у власність є неможливим в силу імперативних вимог законодавства України. Аналогічні висновки щодо поведінки добросовісного власника викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17.

Зазначає, що перед набуттям спірної земельної ділянки, розташованої у межах природно-заповідного фонду, у приватну власність ОСОБА_1 , у останнього не існували перешкоди самостійно чи з допомогою фахівця у галузі права ознайомитися із зазначеними актами та зробити висновки щодо режиму земельної ділянки.

З огляду на що ОСОБА_1 не є добросовісним набувачем вищевказаної земельної ділянки, що унеможливлює застосування до спірних правовідносин положень ст. 388 ЦК України у новій редакції.

Тому, невнесення прокурором вартості майна виключає можливість постановлення рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача, але не виключає можливість розгляду справи за позовом прокурора та ухвалення судом рішення про витребування майна у недобросовісного набувача.

Разом з тим суд не погоджується з вищевикладеною думкою прокурора, оскільки у позовній заяві, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, прокурор не вказував на недобросовісність ОСОБА_1 при набутті спірної земельної ділянки.

Під час дослідження письмових доказів судом з`ясовано, що відповідач діяв у спосіб та порядок, передбачений законодавством України щодо отримання спірної земельної ділянки, з огляду на що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем.

Крім цього, як зазначено судом в ухвалі суду від 30 вересня 2025 року підготовче провадження тривало більше трьох років і, на думку суду, прокурор мав достатньо часу для того, щоб визначитись як з предметом позову, так і вчинити всі дії, що вчиняються на стадії підготовчого провадження.

Прокурору відмовлено у задоволенні клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження для завершення питання щодо зміни позовних вимог, оскільки позовні вимоги у поданій до суду заяві про зміну предмету позову прокурор обґрунтував на підставі статті 387 ЦК України, як витребування земельної ділянки у недобросовісного набувача.

Водночас, судом наголошено на тому, що до статті 387 ЦК України Законом України від 12 березня 2025 року № 4292-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилання захисту прав добросовісного набувача», на який посилався прокурор, зміни не вносились і прокурор не був позбавлений можливості звернутись до суду з віндикаційним позовом з самого початку.

Тобто, прокурором пред`явлений до суду позов щодо витребування спірного майна у добросовісного набувача, а тому з урахуванням положень частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви мають бути долучені документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, а також експертно-грошова оцінка земельної ділянки.

Щодо заборони застосування норм, які погіршуються становище позивача, то суд повторно звертає увагу, що з огляду на частину 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 12 березня 2025 року № 4292-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилання захисту прав добросовісного набувача», положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом.

До визначеного ухвалою суду терміну, недоліки, що перешкоджають розгляду, які зазначені в ухвалі суду від 30 вересня 2025 року не усунуті. Пояснення, надані прокурором, недоліки, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, не усувають.

З урахуванням викладеного, слід дійти висновку, що вищевказані обставини позбавляють суд можливості розгляду даної позовної заяви по суті заявлених вимог.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 257 ЦПК України, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, і позивач не усунув ці недоліки у встановлений судом строк, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду та повертає позовну заяву позивачу.

Керуючись п. 8 ч. 1. ст. 257 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Миколаївської обласної прокуратури в інтересах Миколаївської районної державної адміністрації, державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення в частині, повернення земельної ділянки - залишити без розгляду.

Роз`яснити прокурору, що залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ст.ст.354-355 ЦПК України ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня одержання позивачем її копії.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Вітовський районний суд Миколаївської області.

Суддя В.В.Полішко