Справа № 521/4152/26
Провадження № 2-з/521/64/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року

Суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси Мурзенко М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення майбутнього позову,

В С Т А Н О В И В:

До Хаджибейського районного суду м. Одеси через систему «Електронний Суд» звернувся адвокат Сафронюк П.В. з заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення майбутнього позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , у якій просить суд: забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 55,1 кв.м., яка належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заяву обґрунтовано тим, що заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2022 року по цивільній справі № 521/14177/22, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість ремонту пошкодженого автомобіля в сумі 229 913 гривень, вирішено питання про стягнення судових витрат, рішення суду не виконано, воно перебуває на примусовому виконанні, проте боржник звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою про визнання його неплатоспроможним, яку було розглянуто без участі ОСОБА_3 як кредитора, визнано виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_2 коштів такими, що не підлягають виконанню. Заявник зазначає, що оскаржує таку ухвалу в апеляційному порядку, в той же час ОСОБА_2 намагається позбутись майна, на яке може бути звернене стягнення для примусового виконання рішення суду, звернувшись зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, щодо визнання незаконним бездіяльність в частині не закриття виконавчого провадження провадження, що призведе до відчуження арештованого майна, оскільки з закриттям виконавчого провадження буде скасовано арешт на майно боржника.

Заяву передано на розгляд судді 20 березня 2026 року.

Дослідивши матеріали заяви, суддя доходить висновку про відмову в її задоволенні з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

З заяви про забезпечення позову та з відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що цивільну справу № 521/14177/22, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартості ремонту пошкодженого автомобіля розглянуто по суті 23 грудня 2022 року, рішення набрало законної сили та набуло статусу остаточного 21 листопада 2023 року.

Питання примусового виконання судового рішення, що набуло законної сили, вирішується виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Так, згідно ч. 1,2 ст. 56 вказаного Закону, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Накладення арешту на майно судом в порядку забезпечення позову після закінчення розгляду справи законом не передбачено.

Суд зауважує, що подання повторного позову до того ж самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав не допускається.

Так, подання позивачем до цього самого суду іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав, якщо щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про

відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду, тягне за собою повернення поданої позовної заяви на підставі п. 6) ч. 4 ст. 185 ЦПК України, а у разі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами, відмову у відкриття провадження у справі згідно п. 2) ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Враховуючи викладене, при розгляді заяви не встановлено підстав для вжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник, у зв`язку із чим заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 149-153, 258-261 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Повний текст ухвали складено 23 березня 2026 року.

Суддя М.В.Мурзенко