Провадження № 2/750/2130/26
У Х В А Л А

23 березня 2026 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Слісар А.В., перевіривши додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України при пред`явленні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів та поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в :

у вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів та поділ майна подружжя, в якому просив: - розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 13.06.2012 року; - визначити місце проживання дітей роздільно: Святослава, 2012 року із батьком, позивачем, ОСОБА_3 , 2021 року народження із матер`ю, відповідачкою. Встановити гнучкий графік спілкування з обома батьками; - стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 усіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією, від дня подання позову до повноліття; з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією, від дня подання позову до повноліття; - визнати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю сторін за ст.. 74 СК та залишити її у користуванні і власності відповідачки разом із молодшим сином, за потреби відступивши від рівності часток за ст. 70 СК з огляду на інтереси дитини; - автомобіль марки RENAULT, модель MEGANE, 2011 року випуску, колір білий, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був набутий 03.07.2025 року за 92000 грн. за кошти позивача визнати у власності позивача ОСОБА_1 у рахунок його частки в спільному майні, враховуючи потребу щоденного перевезення дітей.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07.10.2025 справу № 175/13956/25 передано за територіальною підсудністю до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05.02.2026 справу № 175/13956/25 передано за територіальною підсудністю до Деснянського районного суду міста Чернігова.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, з Єдиного Державного реєстру судових рішень було з`ясовано, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.11.2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 13 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 127 розірвано. Рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Враховуючи, що вимога про розірвання шлюбу вже розглянута судом, слід відмовити у відкритті провадження в частині розірвання шлюбу між сторонами.

Згідно ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Частиною 5 ст. 188 ЦПК України передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог.

Враховуючи, що в позовній заяві об`єднано вимоги про поділ нерухомого майна, а саме квартири (дана вимога не підсудна Деснянському районному суду м. Чернігова, оскільки місцезнаходженням нерухомого майна є Луганська область), розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визначення місця проживання дітей, поділ рухомого майна, тому позовну заяву в частині визнання спільною сумісною власністю квартири за адресою: АДРЕСА_1 слід повернути заявнику.

Крім того, у провадженні Деснянського районного суду м. Чернігова (головуючий суддя Слісар А.В.) перебуває справа №750/381/26 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. 23.01.2026 ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання майна особистою приватною власністю, поділ боргових зобов`язань в якому просив: - визнати особистою приватною власністю ОСОБА_1 транспортний засіб автомобіль марки RENAULT, модель MEGANE, 2011 року випуску, колір білий, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був набутий 03.07.2025 року за особисті кошти під час окремого проживання подружжя; - здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя квартири за адресою: АДРЕСА_1 , визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частку вказаної квартири; - визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя мобільний телефон Apple iPhone 15 Pro 256GB Blue Titanium, придбаний 16.06.2024 року за 48 999,00 грн.; - залишити вказаний телефон у приватній власності та користуванні ОСОБА_2 ; - стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості його частки у спільному майні в розмірі 24 499,50 грн; - визнати спільними боргами подружжя зобов`язання, що виникли і інтересах сім`ї, та в порядку поділу майна стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину грошових коштів за наступними зобов`язаннями: за договором про надання банківських послуг в AT «Універсал Банк, рахунок № НОМЕР_3 , де загальна сума борід становить 11 652,02 грн, стягнути компенсацію у розмірі 5826,0 грн. та за Кредитним договором № SAMDNWFC8 від 30.03.2021 г AT КБ «ПриватБанк» (рахунок № НОМЕР_4 ), де сума боргу складає 124029,67 грн., стягнути компенсацію у розмірі 62 014,83 грн. Ухвалою суду від 26.01.2026 зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання майна особистою приватною власністю, поділ боргових зобов`язань повернуто заявнику в частині поділу квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання майна особистою приватною власністю, поділ боргових зобов`язань - залишено без руху, оскільки ОСОБА_1 не сплачено судовий збір.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 185 заява повертається у випадках, коли позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Враховуючи, що з вимогою про поділ автомобіля позивач вже звернувся до суду в зустрічному позові по справі №750/381/26, тому позовну заяву в цій частині слід повернути позивачу.

Крім того, дана позовна заява в частині визначення місця проживання дітей має бути залишена без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Згідно із частиною четвертою статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем не надано квитанцію про сплату судового збору за вимогу про визначення місця проживання дітей, а в своєму позові просив звільнити/зменшити/відстрочити судовий збір на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 листопада 2023 року у справі № 906/308/20 (провадження № 12-58гс23) зробила висновок з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» про те, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19 (провадження № 61-11548св20) зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).

ОСОБА_1 не надано суду достатніх доказів на підтвердження реального майнового стану, (довідки фіскальних органів про доходи, наявність рухомого і нерухомого майна, інформації про наявність чи відсутність вкладів в банківських установах), який перешкоджає виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір, ставка якого складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 1064 грн. 96 коп. (отримувач: ГУК у Черніг.обл/Деснянс. р-н/22030101; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0025741; код класифікації доходів бюджету: 22030101; найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)) та надати відповідний підтверджуючий документ про його сплату.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 177, 185, 186, 258-261, 353, 354 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів та поділ майна подружжя в частині розірвання шлюбу.

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів та поділ майна подружжя повернути заявнику в частині поділу квартири за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіля марки RENAULT, модель MEGANE, 2011 року випуску, колір білий, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

відмовити в задоволенні клопотання позивача про звільнення, зменшення, відстрочення сплати судового збору.

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів та поділ майна подружжя в частині визначення місця проживання дітей - залишити без руху.

Запропонувати позивачу в 5 денний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ній недоліки.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. СЛІСАР