Провадження № 2/0203/1498/2026
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
23 березня 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Колесніченко О.В.,
за участі секретаря Шовкопляса М.О.,
розглянувши у спрощеному порядку у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу у паперовій формі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу-
У грудні 2025 року позивач вперше звернулася до Новокодацького районного суду міста Дніпра з цією заявою, пред`являчи позов ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 13 березня 2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого подружжя має малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак сімейне життя між подружжям не склалось. Весною 2022 року позивач разом з донькою переїхала з м. Маріуполя до м. Дніпра, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, а відповідач залишився на окупованій території. Взаємини між сторонами поступово зіпсувались, відповідач не цікавиться її життям, спілкування не підтримує, кожен з подружжя живе своїм життям та своїми інтересами, у зв`язку з чим сім`я фактично припинила своє існування. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати.
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 25 грудня 2025 року зазначену позовну заяву передано за підсудністю до Центрального районного суду міста Дніпра.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 лютого 2026 року зазначена справа розподілена та передана судді Колесніченко О.В. 11 лютого 2026 року.
Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 17 лютого 2026 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не з`явилася. 10 березня 2026 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.
У зв`язку з відсутністю поштового обігу з м. Маріуполь Донецької області, де проживає відповідач, і яке знаходиться на тимчасово окупованій та відповідно непідконтрольній українській владі території України, виклик відповідача в судове засідання здійснено шляхом розміщення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» оголошення про виклик до суду. Інших відомостей про місцезнаходження відповідача, його адреси як тимчасово переміщеної особи, відомостей про місце роботи суд не має.
Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, та, будучи належним чином неодноразово повідомленим про час і місце розгляду справи, про розгляд справи в його відсутність не клопотав та про причини неявки не повідомив, на підставі чого з урахуванням відсутності заперечень з боку позивача за правилами ст.ст. 280, 287, 288 ЦПК України справа підлягає розглядові судом в заочному порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, враховуючи принцип диспозитивності за ст. 13 ЦПК України, приходить до висновку про ухвалення у судовому засіданні рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 13 березня 2015 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 150, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , залученим до матеріалів справи в копії (а.с. 5).
Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 12).
Сімейне життя не склалося через погіршення відносин між сторонами. З весни 2022 року подружжя проживає окремо, не веде спільного господарства та спільного бюджету.
Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
В ході розгляду справи, судом перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні сторін.
Вирішуючи справу, суд зважає на особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, при цьому, бере до уваги наявність у подружжя малолітньої доньки ОСОБА_5 , враховує також її інтереси та зазначає про те, що задля охорони її інтересів є кращим проживання в повній родині, проте зауважує, що зазначені вище та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, категоричне заперечення позивача проти збереження шлюбу, неявка відповідача до суду, вочевидь свідчать про те, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, що мають істотне значення, тому відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 11-13, 81, 209, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована, як внутрішньо переміщена особа, за адресою: АДРЕСА_3 ), зареєстрований 13 березня 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 150 розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована, як внутрішньо переміщена особа, за адресою: АДРЕСА_3 ) сплачений судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).
Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити « ОСОБА_6 ».
Відповідач вправі подати до Центрального районного суду міста Дніпра письмову заяву про перегляд цього заочного рішення протягом тридцяти днів, починаючи з наступного за днем складення повного рішення, з правом на поновлення такого пропущеного строку в разі подання цієї заяви протягом двадцяти днів з дня вручення копії повного заочного рішення суду.
Повне рішення підписане 23 березня 2026 року у день його складення і, починаючи з наступного за цим дня, набирає законної сили після спливу тридцяти днів, протягом яких може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, а така само відповідачем з наступного за днем постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.
Суддя О.В. Колесніченко