У Х В А Л А

про самовідвід судді

26.03.2026 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

розглянувши заяву про самовідвід головуючого судді від розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Вінницької обласної прокуратури, Жмеринської окружної прокуратури, Головного управління національної поліції у Вінницькій області, Жмеринського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про відшкодування моральної шкоди ,-

у с т а н о в и в :

В провадження судді Шепеля К.А. надійшла позовна ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Вінницької обласної прокуратури, Жмеринської окружної прокуратури, Головного управління національної поліції у Вінницькій області, Жмеринського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про відшкодування моральної шкоди.

Водночас надійшла заява про самовідвід головуючого у справі.

Згідно з частинами другою, восьмою та дев`ятою статті 40 Цивільного процесуального кодексу України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Отже, суд вважає, що заяву про самовідвід судді слід розглянути.

Відповідно до заяви про самовідвід, вироком від 4 жовтня 2017 року Жмеринський міськрайонний суд під головуванням судді Шепеля К.А. за наслідками розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_1 по обвинуваченню за частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України визнав його винним і засудив до штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятсот десять) грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь потерпілих 10000 грн моральної шкоди, 6000 грн витрат на правову допомогу, 1319,40 грн витрат на проведення експертизи.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 12 грудня 2017 року в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовлено, вказаний вирок залишено без змін.

До теперішнього часу ОСОБА_1 періодично звертається до суду з заявами про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

Після винесення даного вироку у судді ОСОБА_2 з ОСОБА_1 склались неприязні відносини, які тривають дотепер.

У 2019 році по скарзі ОСОБА_1 суддю викликали на засідання ВРП, у притягненні судді до дисциплінарної відповідальності було відмовлено.

10 квітня 2024 року Друга Дисциплінарна палата Вищої ради правосуддя ухвалила залишити без розгляду та повернути скаржнику ОСОБА_1 скаргу стосовно судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Шепеля Костянтина Анатолійовича.

По заяві головуючого про вчинення злочину в теперішній час в провадженні Жмеринського РВП перебуває кримінальне провадження по факту підробки документів, де суддя проходить заявником.

У 2022 році ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до держави Україна в особі судді Жмеринського міськрайонного суду Шепеля Костянтина Анатолійовича про визнання порушення статті 6 Цивільного процесуального кодексу України та стягнення моральної шкоди. По справі Вінницьким районним судом 19 січня 2023 року винесене рішення, яким відмовлено у позові, і яке 7 березня 2023 року набрало законної сили.

2 лютого 2024 року Барським районним судом винесене рішення, яким відмовлено у позові ОСОБА_1 до Держави України в особі судді Жмеринського міськрайонного суду Шепеля К.А., Вінницької обласної прокуратури, ГУ Нацполіції у Вінницькій області, третя особа Жмеринська прокуратура, Жмеринська поліція про стягнення моральної шкоди. Рішення набрало законної сили після розгляду Вінницьким апеляційним судом.

7 жовтня 2025 року ОСОБА_1 подає судді, як голові суду, заяву з додатком у виді 3 грн, які він називає хабарем, метою якого є спонукання слідчих пред`явити йому підозру у кримінальних провадженнях.

По даному факту 8 жовтня 2025 року головуючий направив до Вищої ради правосуддя та Генеральної прокуратури повідомлення в порядку частини четвертої статті 48 і пункту 9 частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» про втручання зі сторони ОСОБА_1 у діяльність судді щодо здійснення правосуддя, неправомірний вплив, спонука, неповага до судді, тиск на суд.

20 жовтня 2025 року отримано відповідь з Вінницької обласної прокуратури про те, що за вказаним повідомленням внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000176 за частиною першою статті 376 Кримінального кодексу України.

З цих підстав головуючий у справі Шепель К.А. заявляє самовідвід.

Суд вважає, що заява про самовідвід підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до положень статті 36 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з пунктами 69, 70 Рішення Європейського суду з прав людини від 10 березня 2010 року «Мироненко та Мартенко проти України», застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Отже, цілком природньо, що за наявності вище викладених обставин можуть і повинні існувати сумніви, що головуючий суддя не може бути об`єктивним при розгляді справ за участі ОСОБА_1 ..

Згідно з пунктом 2.5 "Бангалорських принципів поведінки судді" від 19 травня 2006 року, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Це, зокрема, коли у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

Стаття 39 Цивільного процесуального кодексу України зобов`язує суддю з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, заявити самовідвід.

Згідно з частиною першою статті 41 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 41 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву про самовідвід головуючого судді Шепеля Костянтина Анатолійовича задовольнити.

Відвести суддю Шепеля Костянтина Анатолійовича від участі в розгляді позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Вінницької обласної прокуратури, Жмеринської окружної прокуратури, Головного управління національної поліції у Вінницькій області, Жмеринського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про відшкодування моральної шкоди.

Справу передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку статті 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала не може бути оскаржена.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ