Провадження №2/932/6882/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року м.Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Цитульський В.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ТОВ «Споживчий центр» звернулося з позовом до ОСОБА_1 у зв`язку з невиконанням умов Кредитного договору (оферти) № 29.04.2025-100001426 від 29.04.2025. Згідно з договором, Кредитодавець надав Позичальнику кредит у розмірі 10 000 грн. строком на 168 днів. ОСОБА_1 29.04.2025 підписав Пропозицію електронним цифровим підписом після ідентифікації через BankID НБУ. Таким чином, Кредитодавець свої зобов`язання виконав у повному обсязі.

Позичальник, ОСОБА_1 , свої договірні зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати Процентів належним чином не виконав. Унаслідок цього утворилася загальна заборгованість у розмірі 46 760,00 грн. Ця сума складається з 16 500,00 грн. заборгованості по основному боргу, 19 410,00 грн. заборгованості по процентах, 125,00 грн. комісії за надання, 2 475,00 грн. комісії за обслуговування та 8 250,00 грн. неустойки. ТОВ «Споживчий центр» просить суд стягнути вказану суму заборгованості, а також суму судового збору.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Процесуальні дії у справі.

12 січня 2026 року відкрито провадження у справі. Розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 29 квітня 2025 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» укладено Договір № 29.04.2025-100001426 в електронній формі шляхом пропозиції (оферти) та її прийняття (акцепту). Позичальник ОСОБА_1 29.04.2025 електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) підписав Пропозицію та Заявку на отримання кредиту, чим акцептував умови Договору. Додатково ідентифікація Позичальника відбулася через Систему BankID Національного банку (через АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»), що підтверджується витягом з протоколу ідентифікації.

Згідно з істотними умовами Договору, Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. на умовах строковості, платності та поверненості. Строк кредитування був визначений сторонами тривалістю 168 днів. Умовами договору встановлено фіксовану процентну ставку, яка залежить від режиму користування: за типом «Стандарт» 1% від суми кредиту за кожен день користування, за типом «Економ» 0,5% за день. Орієнтовна загальна вартість кредиту на момент укладення складала 26 800,00 грн, а реальна річна процентна ставка 1032,67%.

Виконання Кредитодавцем своїх зобов`язань щодо надання коштів підтверджується Довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (сервіс iPay.ua) №1-1612 від 16.12.2025, яка засвідчує успішне перерахування суми кредиту на картковий рахунок Позичальника через систему інтернет-еквайрингу 29.04.2025.

Позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 13.10.2025 (дату розрахунку), утворилась загальна заборгованість у розмірі 46 760,00 грн., яка складається з наступних частин:

?16 500,00 грн. основна сума боргу (тіло кредиту);

?19 410,00 грн. нараховані проценти за користування кредитом;

?125,00 грн. комісія за надання кредиту;

?2 475,00 грн. комісія за обслуговування;

?8 250,00 грн. неустойка (штраф).

Вказане свідчить про порушення прав та законних інтересів ТОВ «Споживчий центр» як кредитора.

Норми права, які застосовує суд.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до пункту 6 частини 1 цієї статті Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачає, що у період дії воєнного стану та у 30-денний строк після нього, у разі прострочення зобов`язання, позичальник звільняється від відповідальності за ст. 625 ЦК України та від сплати неустойки (штрафу, пені). Такі платежі, нараховані з 24.02.2022, підлягають списанню та не підлягають стягненню.

За приписами ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до ч.5 ст.12 вказаного закону, умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Завданням судочинства, згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, є справедливий захист прав та інтересів. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному дослідженні матеріалів справи.

Висновок суду.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що правовідносини між сторонами ґрунтуються на електронному кредитному договорі №29.04.2025-100001426. Ключовим доказом виконання позивачем своїх зобов`язань є довідка платіжного сервісу, яка засвідчує успішне перерахування коштів.

Щодо структури заборгованості, позивач вимагає стягнення тіла кредиту, процентів, комісій та неустойки.

Оскільки позивачем підтверджено надання відповідача коштів в сумі 16 500 грн, в цій частині позов підлягає задоволенню повністю.

Нарахування процентів слід обмежити обумовленим договором сумою кредиту в 10 000 грн та розрахунком процентів 15 300 грн.

Вимога позивача про стягнення 125,00 грн комісії за надання кредиту та 2 475 грн за обслуговування не підлягає до задоволення, оскільки такі витрати за споживчим кредитом відносяться до загальних та включаються до денної процентної ставки. Відтак їх окреме та додаткове до денної процентної ставки встановлення обмежує права споживача порівняно з правами, встановленими Законом України «Про споживче кредитування», тому відповідні положення договору є нікчемними.

Вимога позивача про стягнення неустойки (штрафу) у сумі 8 250,00 грн. не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що кредитні зобов`язання були прострочені у період дії воєнного стану. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, позичальник звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені).

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» підлягають частковому задоволенню. Стягненню з відповідача підлягає сума основного боргу, нарахованих відсотків та комісій. У задоволенні позову в частині стягнення неустойки слід відмовити. Судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 13, 81, 89, ч.1 ст.141, 263, 265, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 ;, РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ) заборгованість в сумі 25 300 грн.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» суму сплаченого судового збору в сумі 1 310,45 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст рішення суду складений 12.03.2026.

Суддя: В.І. Цитульський