Справа № 473/368/26
УХВАЛА

"24" березня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Гордієнко К.В., представника позивача адвоката Боднарука В.В., представниці відповідачки адвоката Врадій Л.М., розглянувши у підготовчому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна,

ВСТАНОВИВ

у січні 2026 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що з 09 вересня 2014 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 січня 2025 року розірвано. В період шлюбу, а саме 09 лютого 2017 року, подружжя за спільні кошти придбало майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 . Право власності на квартиру зареєстроване за відповідачкою.

Позивач, вказуючи на те, що спірна квартира є спільною сумісною власністю сторін, а згода про добровільний поділ майна між сторонами не досягнута, просив про поділ цього майна в судовому порядку, визнавши за ним право власності на 1/2 частку спірної квартири, виходячи з рівності часток подружжя.

Ухвалою суду від 02 лютого 2026 року відкрито провадження у справі. Цією ухвалою визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 25 лютого 2026 року було прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна (щодо стягнення з відповідача компенсації вартості частки автомобіля марки КІА SPORTAGE, 2015 року випуску, реєстрацій номер НОМЕР_1 , в порядку поділу майна подружжя) до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, об`єднавши їх в одне провадження. Об`єднаній справі присвоєно №473/368/26. Також було постановлено про перехід до розгляду обумовленої цивільної справи в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання.

В підготовчому засіданні представниця відповідачки адвокат Врадій Л.М. заявила клопотання про витребування від Територіального сервісного центру № 4844 копії договору купівлі-продажу транспортного засобу, за яким ОСОБА_2 придбав автомобіль марки КІА SPORTAGE, 2015 року випуску, реєстрацій номер НОМЕР_1 .

Представник позивача адвокат Боднарук В.В. у підготовчому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання, зазначаючи, що обумовлений договір купівлі-продажу не має доказового значення в межах вказаної справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Частини 1, 2 ст.76 ЦПК України встановлюють, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Частинами 1, 2 ст.84 ЦПК України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Як роз`яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Між тим, у клопотанні представниці відповідачки не зазначено: обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати (зазначені представницею обставини визнанні стороною позивача); вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Виходячи з предмету спору та конкретних обставин справи, суд приходить до висновку, що клопотання представниці відповідачки про витребування доказів не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.76,77,84 ЦПК України, суд

постановив

у задоволенні клопотання представниці відповідачки адвоката Врадій Лілії Миколаївни про витребування доказів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Л.В.Лузан