Справа № 173/563/26
Провадження №2/173/1094/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кожевник О.А.,

за участю секретаря судового засідання Голованьової К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Верхньодніпровський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Товариство з обмеженою відповідальність «СОЮЗ-ТЕРРА-3» про усунення перешкод в здійсненні прав власності на нерухоме майно та скасування арешту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Верхньодніпровський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Товариство з обмеженою відповідальність «СОЮЗ-ТЕРРА-3» про усунення перешкод в здійсненні прав власності на нерухоме майно та скасування арешту.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на її майно, за умови завершених виконавчих проваджень та відсутності майнових претенцій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Ухвалою суду від 26.02.2026 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У відзиві на позовну заяву представник Акціонерного товариства «Ідея Банк» просить закрити провадження у справі № 173/563/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Верхньодніпровський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Товариство з обмеженою відповідальність «СОЮЗ-ТЕРРА-3» про усунення перешкод в здійсненні прав власності на нерухоме майно та скасування арешту. Зазначає, що по кредитному договору відбулась заміна кредитора з АТ «Ідея Банк» на нового кредитора ТзОВ «Свеа Фінанс», а відтак до нового кредитора перейшли всі права та обов`язки у тому числі стягувача у виконавчому провадженні щодо примусового виконання вищезазначеного судового наказу, тому АТ «Ідея Банк» не є належною стороною у цій справі. Посилаючись на Постанову пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільного і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 р. № 6 зазначає, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця. Аналогічна правова позиція зазначена в Постанові ВС від 21.01.201 у справі № 157/298/19 «У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту». З огляду на вищевикладене просить закрити провадження, оскільки арешт накладено на забезпечення виконання рішення суду, а тому ОСОБА_1 не може виступати позивачем у даній справі і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала на адресу суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі за наявними в матеріалах доказами, просила ухвалити законне рішення.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

За приписами ч. 1 ст. 19 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження`особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, суд вважає, що він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2019 № 904/51/19, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.01.2021 у справі № 157/298/19, Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24.05.2021 у справі №712/12136/18, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.03.2024 у справі №303/6292/20.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що арешт накладено на майно ОСОБА_1 , яка є боржником у виконавчому провадженні, з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому вона не може виступати позивачем у даній справі і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, суд доходить висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст. 255, 260, 261, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Верхньодніпровський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Товариство з обмеженою відповідальність «СОЮЗ-ТЕРРА-3» про усунення перешкод в здійсненні прав власності на нерухоме майно та скасування арешту - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.А.Кожевник