Провадження № 2-о/331/82/2026
УХВАЛА

іменем України

23.03.2026

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Фісун Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

в с т а н о в и в :

03.02.2026 року до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від Київського районного суду міста Харкова надійшла для розгляду за підсудністю цивільна справа за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою .

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом ІV ЦПК України.

Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 04.02.2026 року заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - залишено без руху,оскільки у вказаній заяві заявник не зазначив жодної заінтересованої особи, не зазначено будь-які обставини, які підтверджували б безвісну відсутність ОСОБА_2 (тобто, коли і ким були отриманні останні відомості про місце перебування відсутньої особи), не додані документи, що підтверджують сплату судового збору. Роз`яснено, що заявнику надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати семи днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заяву буде вважатися неподаною та повернута заявникові зі всіма доданими до неї матеріалами.

05.02.2026 року вказану ухвалу було надіслано одержувачу ОСОБА_1 в її електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд», документ доставлено до електронного кабінету 05.02.2026 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

Відповідно до ч.ч. 5, 6ст. 14 ЦПК України суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Зміст вказаної процесуальної норми свідчить про те, що для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Згідно з п. 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі, шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до вимог процесуального законодавства, часом вручення процесуальних документів в електронній формі є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи чи день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи (п. 2 ч. 8 ст.128, п. 2 ч. 6 ст.272 ЦПК України).

Крім того, копію ухвали суду від 04.02.2026 року направлено ОСОБА_1 на адресу вказану в заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою: АДРЕСА_1 , до суду повернувся конверт не врученим.

25.02.2026 року зазначену ухвалу було повторно направлено заявнику на адресу: АДРЕСА_1 , до суду знову повернувся конверт не врученим.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Згідно ч.1ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику,на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до п.6 ч.2ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, оскільки заявник по справі протягом тривалого часу не вжив будь-яких заходів для виконання ухвали судді про залишення заяви без руху, недоліки, зазначені в ухвалі, усунуті не були, тому заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід визнати неподаною та повернути.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З врахуванням наведеного, а також того, що описані в ухвалі недоліки заявниками не усунуті, відповідно до вимог ч.3 ст.185 ЦПК України, заяву слід вважати неподаною та повернути заявникам.

Керуючись ст. ст. 185, 259, 260, 261 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою вважати неподаною і повернути її заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує,- протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 23 березня 2026 року.

Суддя: Н.В. Фісун