ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року

м. Київ

справа № 524/7569/16-ц

провадження № 61-1912св26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Сердюка В. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:

заявник - державний виконавець Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сухина Віталій Вікторович,

боржник - ОСОБА_1 ,

стягувачі: ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна»,

заінтересовані особи: служба у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Ганга Дмитро Григорович, на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 09 лютого 2026 року у складі колегії суддів: Лобова О. А., Дорош А. І., Триголова В. М., і виходив з такого.

Історія справи

1. У листопаді 2023 року державний виконавець Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного МУ МЮ

Сухина В. В. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , у якому зареєстровані малолітні діти.

2. Подання обґрунтоване посиланням на те, що на виконанні в Автозаводському ДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_12 щодо боржника ОСОБА_1 , до складу якого входять дев`ять виконавчих проваджень:

- № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 524/7569/16 від 19 вересня 2017 року, виданого Автозаводським районним судом

м. Кременчука Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь

ТОВ «Порше Лізинг Україна» заборгованості у розмірі 102 150,85 грн;

- № НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа № 635/7174/16-ц від 16 жовтня 2018 року, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 10,01 грн;

3. -№ НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа

№ 635/7174/16-ц від 16 жовтня 2018 року, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 12 630,00 дол. США;

- № НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа № 635/7174/16-ц від 16 жовтня 2018 року, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 2 000,00 грн;

- № НОМЕР_7 з примусового виконання виконавчого листа № 635/7174/16-ц від 16 жовтня 2018 року, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 432,16 грн;

- № НОМЕР_8 з примусового виконання виконавчого листа № 635/7174/16-ц від 16 жовтня 2018 року, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі

19 724,92 грн;

- № НОМЕР_9 з примусового виконання виконавчого листа № 635/7174/16-ц від 16 жовтня 2018 року, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі

5 363,21 грн;

- № НОМЕР_10 з примусового виконання виконавчого листа № 635/7174/16-ц від 16 жовтня 2018 року, виданого Харківським районним судом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 57,54 грн;

- № НОМЕР_11 з примусового виконання постанови № НОМЕР_2 від 08 травня 2019 року, виданої Автозаводським відділом державної виконавчої служби у

м. Кременчуці Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 41 543,32 грн.

4. Державним виконавцем було неодноразово здійснено виходи за місцем проживання боржника ОСОБА_1 за адресою: кв.

АДРЕСА_1 , та за місцем його реєстрації за адресою: кв. АДРЕСА_2 , проте боржника за вказаними адресами не виявлено та встановлено, що зазначена квартира знаходиться у користуванні іншої особи.

5. Під час проведення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні № НОМЕР_12 встановлено, що за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстрована родина з неповнолітніми дітьми:

з 22 лютого 2017 року - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 23 червня 2017 року -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

6. 09 лютого 2023 року державний виконавець звернувся до органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області щодо надання дозволу на реалізацію нерухомого майна боржника, в якому зареєстровані неповнолітні діти. Рішенням орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 06 квітня 2023 року № 545 державному виконавцю відмовлено у наданні дозволу на реалізацію квартири АДРЕСА_1 .

7. У зв`язку з відсутністю у боржника ОСОБА_1 достатніх коштів та рухомого майна, на яке можна звернути стягнення, ураховуючи, що передача на реалізацію нерухомого майна, право користування яким мають діти, без дозволу органу опіки та піклування або відповідного рішення суду є неможливою, державний виконавець звернувся до суду з цим поданням.

8. Враховуючи наведене, державний виконавець Сухина В. В. просив суд: надати дозвіл на примусову реалізацію квартири АДРЕСА_1 , яка належить боржнику ОСОБА_1 , право користування якої мають неповнолітні діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

9. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 листопада 2023 року подання державного виконавця Сухини В. В. повернуто заявнику.

10. Постановою Полтавського апеляційного суду від 01 липня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Ганги Д. Г., задоволено. Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 листопада 2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

11. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 вересня 2024 року у задоволенні подання державного виконавця

Сухини В. В. відмовлено.

12. Постановою Полтавського апеляційного суду від 22 травня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Ганги Д. Г. задоволено. Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 вересня 2024 року скасовано. Подання державного виконавця Сухини В. В. задоволено.

13. Надано дозвіл на реалізацію квартири

АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , право користування якою мають неповнолітні діти: Солоха Н. С.,

ОСОБА_6 .

14. Постановою Верховного Суду від 19 листопада 2025 року касаційну скаргу

ОСОБА_3 , до якої приєдналася ОСОБА_4 , подану їхнім представником - адвокатом Чишинською А. В., задоволено частково. Постанову Полтавського апеляційного суду від 22 травня 2025 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Короткий зміст клопотання про зупинення провадження

15. У лютому 2026 року ОСОБА_3 , від імені якого діє адвокат

Чишинська А. В., подала до суду апеляційної інстанції клопотання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на те, що він з 24 лютого 2022 року по теперішній час проходить військову службу у Збройних Силах України та приймає безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв'язку з військовою агресією проти України, зокрема і у бойових діях.

16. На підтвердження перебування у складі Збройних Сил України до клопотання про зупинення провадження додано відповідь командира ВЧ НОМЕР_1 на запит адвоката Чишинської А., а також довідку форми 5 про проходження військової служби ОСОБА_3 .

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

17. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 09 лютого 2026 рокуклопотання представника ОСОБА_3 - адвоката Чишинської А. В. про зупинення провадження у справі задоволено.

18. Зупинено апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою адвоката Ганги Д. Г., представника ОСОБА_2 , на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 вересня 2024 року, до припинення перебування ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

19. Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що оскільки ОСОБА_3 , який є учасником справи, перебуває на військовій службі у лавах Збройних Сил України, наявні правові підстави, передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, для зупинення провадження у справі до припинення його перебування у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Узагальнені доводи касаційної скарги

20. 15 лютого 2026 року ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Ганга Д. Г., через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 09 лютого 2026 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

21. Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

22. Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що відсутні правові підстави для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, з огляду на те, що ОСОБА_3 не є стороною у розумінні статті 48 ЦПК України чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги у розумінні статті 52 ЦПК України, а є лише законним представником малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які зареєстровані у спірній квартирі.

23. Крім того, крім батька дітей (військовослужбовця ОСОБА_3 ) до участі у справі була залучена ОСОБА_4 , яка є матір`ю зареєстрованих у квартирі дітей та у розумінні статті 59 ЦПК України та статті 242 ЦК України є їх законним представником та може забезпечити їх належне представництво. Більше того, інтереси ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у справі представляла професійний адвокат Чишинська А. В.

24. Вважає, що положення пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України про зупинення провадження, які знаходяться у Розділі ІІІ ЦПК України «Позовне провадження» не можуть застосовуватись при розгляді судом подання державного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника в якому зареєстровані малолітні діти, яке розглядається за правилами статті 435 ЦПК України, яке є суто процедурним, процесуальним питанням, направленим на усунення перешкод, що заважають виконанню судового рішення на етапі виконання.

25. Акцентує увагу на тому, що зупинення провадження призводить до обмеження його на справедливий судовий розгляд у розумні строки, порушує його права, як стягувача, щодо виконання судового рішення та нівелює основну засаду судочинства щодо обов`язковості судового рішення.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

26. Ухвалою Верховного Суду від 20 лютого 2026 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі № 524/7569/16-ц, витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

27. 27 лютого 2026 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

28. Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2026 рокусправу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшов

Фактичні обставини справи

29. На виконанні у Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_12 щодо боржника ОСОБА_1 , до складу якого входять дев`ять виконавчих проваджень:

- № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 524/7569/16 від 19 вересня 2017 року, виданого Автозаводським районним судом

м. Кременчука Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь

ТОВ «Порше Лізинг Україна» заборгованості у розмірі 102 150,85 грн;

- № НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа № 635/7174/16-ц від 16 жовтня 2018 року, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 10,01 грн;

- № НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа № 635/7174/16-ц від 16 жовтня 2018 року, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 12 630,00 дол. США;

- № НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа № 635/7174/16-ц від 16 жовтня 2018 року, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 2 000,00 грн;

- № НОМЕР_7 з примусового виконання виконавчого листа № 635/7174/16-ц від 16 жовтня 2018 року, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 432,16 грн;

- № НОМЕР_8 з примусового виконання виконавчого листа № 635/7174/16-ц від 16 жовтня 2018 року, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі

19 724,92 грн;

- № НОМЕР_9 з примусового виконання виконавчого листа № 635/7174/16-ц від 16 жовтня 2018 року, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі

5 363,21 грн;

- № НОМЕР_10 з примусового виконання виконавчого листа № 635/7174/16-ц від 16 жовтня 2018 року, виданого Харківським районним судом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 57,54 грн;

- № НОМЕР_11 з примусового виконання постанови № НОМЕР_2 від 08 травня 2019 року, виданої Автозаводським відділом державної виконавчої служби у

м. Кременчуці Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 41 543,32 грн.

30. Під час здійснення виконавчих дій державним виконавцем винесено ряд постанов, зокрема: про розшук майна боржника від 22 лютого 2018 року; про арешт майна боржника від 07 березня 2019 року; про арешт коштів боржника від 29 січня 2021 року (виконавче провадження № НОМЕР_3).

31. Згідно з даними відділу ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації станом на 02 квітня 2021 року за адресою: кв. АДРЕСА_1 , зареєстровані: з 22 лютого 2017 року - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; з 23 червня 2017 року -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 .

32. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 03 лютого 2023 року № 321834006 квартира

АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

33. Перед зверненням до суду з вказаним поданням державний виконавець Сухина В. В. звернувся до органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з поданням щодо надання дозволу на реалізацію квартири

АДРЕСА_1 , яка належить

ОСОБА_1 .

34. Рішенням органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 06 квітня 2023 року № 545 «Про відмову у наданні дозволу на вчинення правочину щодо майна, право користування яким мають малолітні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 » відмовлено державному виконавцю Сухині В. В. у наданні дозволу на реалізацію квартири

АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , право користування якою мають малолітні діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 .

35. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 вересня 2019 року у справі № 524/7569/16-ц подання державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції Савченко Ю. О. про оголошення розшуку боржника задоволено. Оголошено в розшук ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_3 . Виконання ухвали покладено на Кременчуцький ВП ГУНП в Полтавській області.

36. У поясненнях приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Баглай А. В. від 09 жовтня 2019 року

№ 176, зазначено, що 21 вересня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_3 придбав квартиру АДРЕСА_1 . Проте провести державну реєстрацію права власності на вказану квартиру виявилося неможливим у зв`язку з тим, що 12 вересня 2016 року на вказану квартиру у базі даних заяв приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу було зареєстровано заяву про державну реєстрацію права власності.

37. 15 грудня 2017 року, 16 січня 2018 року, 21 червня 2018 року, 11 квітня

2019 року, 09 серпня 2019 року, 31 серпня 2021 року, 15 лютого 2022 року,

20 жовтня 2023 року державним виконавцем здійснено виходи за місцем проживання боржника ОСОБА_1 за адресою: кв.

АДРЕСА_1 , та місцем його реєстрації за адресою: кв. АДРЕСА_2 , проте боржника за вказаними адресами не виявлено та встановлено, що квартира знаходиться у користуванні іншої особи.

Позиція Верховного Суду

38. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

39. Згідно з положеннями абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

40. Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

41. Частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

42. З урахуванням доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, справа в касаційному порядку переглядається в частині дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при зупиненні апеляційного провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

43. Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням певних визначених законом обставин, що перешкоджають подальшому руху справи до їх усунення.

44. Зупинення провадження у справі не повинне розглядатися як невиправдане затягування строків розгляду справи і застосовується лише за обставин, визначених процесуальним законом, в інтересах виконання завдань судочинства.

45. Дотримання судом процесуальних норм під час зупинення провадження у справі сприяє дотриманню принципу юридичної визначеності, оскільки сторони мають право очікувати, що ці норми будуть застосовані.

46. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

47. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22 зауважувала, що норма пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, яка встановлює обов`язок суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси.

48. За таких умов розсуд суду є доволі обмеженим у тому, щоб не застосовувати таке обов`язкове зупинення провадження у судовій справі.

49. Виняток для суду з наведеного правила складає ситуація, коли дотримання приписів статті 251 ЦПК України вступає у суперечність із загальними засадами цивільного процесуального законодавства, як-от верховенство права, елементом якого є право на доступ до суду, та, у другу чергу, диспозитивність цивільного процесу.

50. Отже, під час застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суди мають забезпечити дотримання, зокрема, основних засад (принципів) цивільного судочинства.

51. Правосуддя вимагає справедливого і збалансованого судового провадження, котре базується на дотриманні принципів верховенства права, диспозитивності і пропорційності, а також має відповідати стандартам Конвенції.

52. Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема: право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (абзац п`ятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013); набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей, основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 23 листопада 2018 року № 10-р/2018); визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня

2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення

від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

53. Європейський суд з прав людини вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (рішення ЄСПЛ «ZHOVNER v. UKRAINE», № 56848/00, § 33, 29 червня 2004 року).

54. Велика Палата Верховного Суду формуючи практику правозастосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України ураховувала практику Європейського суду з прав людини, який зазначав, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, пункт 29,

від 26 липня 2007 року; рішення у справі «Алванос та інші проти Греції» (Alvanos v. Greece), заява № 38731/05, пункт 25, від 20 березня 2008 року; рішення у справі «ТОВ «Фріда» проти України» (Frida, LLC v. Ukraine), заява № 24003/07, пункт 33, від 08 грудня 2016 року; рішення у справі «Хасан Тунч та інші проти Туреччини» (Hasan Tunc and Others v. Turkey), заява № 19074/05, пункт 33, від 31 січня

2017 року; рішення у справі «Вітковскі проти Польщі» (Witkowski v. Poland), заява № 21497/14, набуло статусу остаточного 13 березня 2019 року, пункт 44,

від 13 грудня 2018 року).

55. У практиці Європейський суд з прав людини визначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду позову заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справі «Белеш та інші проти Чеської Республіки» (Beles and Others v. the Czech Republic), заява № 47273/99, пункти 50-51 та 69, від 12 листопада 2002 року; рішення у справі «Зубац проти Хорватії» (Zubac v. Croatia), заява № 40160/12, пункт 97, від 05 квітня 2018 року; рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, пункт 29, від 26 липня 2007 року).

56. Європейський суд з прав людини наголошував на питаннях «юридичної визначеності» та «належного здійснення правосуддя» як на двох основних елементах для проведення розмежування між надмірним формалізмом та прийнятним застосуванням процесуальних формальностей. Зокрема, є порушенням права на доступ до суду, коли норми не переслідують цілі юридичної визначеності та належного здійснення правосуддя та утворюють свого роду перепону, яка перешкоджає вирішенню справи учасників судового процесу по суті компетентним судом (рішення у справах «Карт проти Туреччини» (Kart v. Turkey) [Велика Палата], № 8917/05, пункт 79 (в кінці), ЄСПЛ 2009 (витяги); «Ефстатіу та інші проти Греції» (Efstathiou and Others v. Greece), № 36998/02, пункт 24 (в кінці), від 27 липня 2006 року, та «Ешим проти Туреччини» (Esim v. Turkey), № 59601/09, пункт 21, від 17 вересня 2013 року; рішення у справі «Зубац проти Хорватії» (Zubac v. Croatia), заява № 40160/12, пункт 98, від 05 квітня 2018 року).

57. Спірні правовідносини виникли при примусовому виконанні виконавчих документів у зведеному виконавчому провадженні № НОМЕР_12 щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 . Встановивши наявність у боржника на праві власності нерухомого майна, у якому зареєстровані діти, та отримавши відмову органу опіки та піклування на його реалізацію, державний виконавець у порядку статті 435 ЦПК України звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на таке майно.

58. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначав, що з метою усунення обставин, які роблять неможливим виконання рішення суду про стягнення коштів, а саме відсутності дозволу (відмові) органу опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна, право власності або право користування яким мають діти, виконавець наділений правом звернутися до суду із заявою (поданням) про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстровані діти, яка підлягає розгляду судом у порядку, встановленому статтею 435 ЦПК України. Права кредитора у спірних правовідносинах захищені судовим рішенням про стягнення кредитної заборгованості, виконання якого здійснюється у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження» та розділом VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. Разом з тим звернення кредитора з окремим позовом про визнання малолітньої дитини, місце проживання якої зареєстровано без згоди іпотекодержателя, такою, що втратила право користування і виселення з іпотечного майна, з метою його ефективної реалізації в порядку примусового виконання судового рішення про стягнення заборгованості, дозволяє суду надати оцінку балансу прав та інтересів сторін, найкращих інтересів дитини, добросовісності дій учасників правовідносин тощо (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2026 року у справі № 522/3747/22).

59. Під час розгляду заяви (подання) суд повинен оцінювати через призму дотримання прав та інтересів дітей добросовісність дій боржника, а саме: з якого часу діти зареєстровані в спірному приміщенні; чи дотримано встановлений чинним законодавством порядок їх реєстрації та вселення у спірне приміщення; чи є спірне приміщення єдиним місцем їх постійного проживання; чи наявне інше приміщення у дітей чи їх батьків або осіб, які їх замінюють, яке може використовуватись як постійне місце проживання; яка ступінь споріднення має місце між дітьми та боржником та інші обставини (постанова Верховного Суду від 15 лютого 2023 року в справі № 2-537/11).

60. Аналіз положень Розділу VI «Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) дає підстави для висновку про те, що учасниками судових проваджень з розгляду питань, пов'язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах, є сторони виконавчого провадження (стягувач, боржник), заінтересовані особи та виконавці.

61. Заінтересованими особами при розгляді подання державного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстровані діти, є неповнолітні особи, які мають право користування спірним житлом, інтереси яких, як правило, представлять їхні законні представники.

62. Фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно. В інтересах малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх фізичних осіб, які за віком або за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої особисті немайнові права, їхні права здійснюють батьки (усиновлювачі), опікуни, піклувальники (частина перша статті 272 ЦК України).

63. Відповідно до частин першої, третьої статті 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

64. Законні представники можуть доручати ведення справи в суді іншим особам.

65. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (частина перша статті 141 Сімейного кодексу України).

66. Водночас, пункт 2 частини першої статті 251 ЦПК України передбачає обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі перебування саме сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

67. У цій справі ОСОБА_3 виступає у процесуальному статусі законного представника малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

68. Ураховуючи, що ОСОБА_3 не є стороною у цій справі чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, а права та інтереси неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які зареєстровані у належному боржнику нерухомому майні, при розгляді подання державного виконавця були представлені їхньою матір`ю (законний представник), правову допомогу якій надавала адвокат Чишинська А. В., у суду апеляційної інстанції були відсутні правові підстави для зупинення провадження у справі у зв'язку з перебуванням ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України.

69. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

70. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі (частина шоста статті 411 ЦПК України).

71. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції (частини четвертої статті 406 ЦПК України).

72. За викладених обставин, ураховуючи наведені вище порушення норм процесуального права, ухвала Полтавського апеляційного суду від 09 лютого 2026 рокупідлягає скасуванню, з передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Ганга Дмитро Григорович, задовольнити.

2. Ухвалу Полтавського апеляційного суду від 09 лютого 2026 року скасувати, а справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Сердюк

В. В. Шипович