Справа № 509/2406/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року. с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Пронози І.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Крецул Вадим Андрійович, на бездіяльність приватного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2026 року до суду звернулася ОСОБА_2 , в інтересах якої діяв представник Компанієць М.М., зі скаргою в якій просить:

- визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецула Вадима Андрійовича у виконавчому провадженні № 79868325 щодо невинесення постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для підготовки звіту про ринкову вартість нерухомого майна, не підготовлення заявки та неподання заявки і документів щодо передачі майна на примусову реалізацію;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецула Вадима Андрійовича усунути порушення шляхом винесення постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для підготовки звіту про ринкову вартість нерухомого майна, підготовлення та подачі заявки і документів щодо передачі майна на примусову реалізацію, а саме: земельної ділянки, кадастровий номер :01:003:0230, загальною площею 8,4301 га; земельної ділянки, кадастровий номер :01:003:0229, загальною площею 7,0887 га, які належать на праві власності ОСОБА_3 .

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецула В. А. знаходиться виконавче провадження № 79868325 по примусовому виконанню ухвали від 18.11.2025 року у справі № 509/2406/22 (номер провадження: 22-ц/813/721/25), виданої 02.12.2025 року Одеським апеляційним судом про затвердження мирової угоди щодо сплати ОСОБА_3 заборгованості за договором позики у розмірі 600000,00 доларів США.

22.12.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Крецулом В. А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 79868325. В той же день приватним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника та арешт майна боржника ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 та накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно останньої.

Ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження № 79868325: АВБ96Г75389Б.

19.01.2026 року адвокат Грошева К.О. в інтересах стягувача ОСОБА_2 надіслала приватному виконавцю Крецулу В. А. заяву щодо примусового виконання боржником вимог виконавчого документа шляхом звернення стягнення на нерухоме майно боржника, а саме: земельну ділянка, кадастровий номер :01:003:0230, загальною площею 8,4301 га; земельну ділянка, кадастровий номер :01:003:0229, загальною площею 7,0887 га.

22.01.2026 року адвокатом Грошевою К. О. отримано відповідь вих. № 78868325, в якій приватний виконавець зазначає, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого мийна щодо суб`єкта за ОСОБА_3 зареєстровано нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер :01:003:0230, загальною площею 8.4301 га; земельна ділянка, кадастровий номер :01:003:0229, загальною площею 7.0887 га. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта існує заборона на нерухоме майно, а саме: ухвалою № 523/8793/25 Пересипського районного суду м. Одеси від 28.08.2025 в інтересах управління служби безпеки України накладено арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_3 , а саме: земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0230, загальною площею 8.4301 га; земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0229, загальною площею 7.0887 га.

Таким чином, приватний виконавець зазначає, що звернення стягнення на майно, належне ОСОБА_3 , а саме: земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0230, загальною площею 8.4301 га; земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0229, загальною площею 7,0887 га не передбачається можливим з підстав зазначених вище.

Отже, на думку заявника, приватним виконавцем не вчинено дій, спрямованих на звернення стягнення на нерухоме майно боржника з метою виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 18.11.2025 року у справі № 509/2406/22 (номер провадження: 22-ц/813/721/25), виданої 02.12.2025 року, зокрема: не винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для підготовки звіту про ринкову вартість нерухомого майна, не підготовлена та не подана заявка і документи щодо передачі майна на примусову реалізацію.

Вважають, що бездіяльність приватного виконавця Крецула В. А. є неправомірною та унеможливлює виконання Ухвали Одеського апеляційного суду від 18.11.2025 року у справі № 509/2406/22 (номер провадження: 22-ц/813/721/25), виданої 02.12.2025 року враховуючи таке.

Відповідно до Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23.01.2026 року № 461419726, № 461420255, № 461420507, а також відповідно до змісту Ухвали Пересипського районного суду м. Одеси від 28.08.2025 у справі № 523/8793/25 не було заборонено здійснення примусового відчуження майна ОСОБА_3 шляхом проведення електронних торгів.

Також зазначає, що 17.04.2025 року Одеським апеляційним судом винесено ухвалу у справі № 509/2406/22 (номер провадження: 22-з/813/188/25), якою задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики та накладено арешт на усе рухоме і нерухоме майно та грошові кошти, що знаходяться на відкритих банківських рахунках ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в тому числі на земельну ділянку площею 8,4301 га, кадастровий номер: :01:003:0230 та земельну ділянку площею 7,0887 га, кадастровий номер: :01:003:0229.

В подальшому, 06.05.2025 року, Постановою про арешт майна боржника ВП № 78004313, приватним виконавцем Крецулом В. А. накладено арешт на усе рухоме і нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 на виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 17.04.2025 року у справі № 509/2406/22 (додаємо постанову про арешт майна боржника ВП № 78004313 від 06.05.2025 року та інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 02.10.2025 року № 446114642).

Таким чином, арешт майна ОСОБА_3 накладений ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.04.2025 року у справі № 509/2406/22 здійснений значно раніше, ніж винесена Ухвала Пересипського районного суду м. Одеси від 28.08.2025 у справі № 523/8793/25 та, як вже зазначалось вище, Ухвала Пересипського районного суду м. Одеси від 28.08.2025 у справі № 523/8793/25 не містить заборони здійснення примусового відчуження майна ОСОБА_3 шляхом проведення електронних торгів.

Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.02.2026 року дану скаргу прийнято до провадження, призначено розгляд у відкритому судовому засіданні.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги за скаргою підтримала в повному обсязі.

Інші учасники судового провадження в судове засідання не з`явились по невідомим суду причинам, про день, час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином.

Заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши доводи скарги, дослідивши матеріали справи, у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги із наступних підстав.

Відповідно до статті 447-1 та частини 1 статті 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецула В. А. знаходиться виконавче провадження № 79868325 по примусовому виконанню ухвали від 18.11.2025 року у справі № 509/2406/22 (номер провадження: 22-ц/813/721/25), виданої 02.12.2025 року Одеським апеляційним судом про затвердження мирової угоди щодо сплати ОСОБА_3 заборгованості за договором позики у розмірі 600000,00 доларів США.

22.12.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Крецулом В. А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 79868325. В той же день приватним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника та арешт майна боржника ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 та накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно останньої.

19.01.2026 року адвокат Грошева К.О. в інтересах стягувача ОСОБА_2 надіслала приватному виконавцю Крецулу В. А. заяву щодо примусового виконання боржником вимог виконавчого документа шляхом звернення стягнення на нерухоме майно боржника, а саме: земельну ділянка, кадастровий номер :01:003:0230, загальною площею 8,4301 га; земельну ділянка, кадастровий номер :01:003:0229, загальною площею 7,0887 га.

22.01.2026 року адвокатом Грошевою К. О. отримано відповідь вих. № 78868325, в якій приватний виконавець зазначає, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого мийна щодо суб`єкта за ОСОБА_3 зареєстровано нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер :01:003:0230, загальною площею 8.4301 га; земельна ділянка, кадастровий номер :01:003:0229, загальною площею 7.0887 га. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта існує заборона на нерухоме майно, а саме: ухвалою № 523/8793/25 Пересипського районного суду м. Одеси від 28.08.2025 в інтересах управління служби безпеки України накладено арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_3 , а саме: земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0230, загальною площею 8.4301 га; земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0229, загальною площею 7.0887 га.

Таким чином, приватний виконавець зазначає, що звернення стягнення на майно, належне ОСОБА_3 , а саме: земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0230, загальною площею 8.4301 га; земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0229, загальною площею 7,0887 га не передбачається можливим з підстав зазначених вище.

Як вбачається з інформаційних довідок № 461420255 та №461420507 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, дійсно відносно нерухомого майна - земельних ділянок кадастровий номер :01:003:0230 та кадастровий номер :01:003:0229, містяться записи про обтяження № 62177092 та № 61972500, відповідно, внесені на підставі ухвали суду № 523/8793/25 від 28.08.2025 р., постановленої Пересипським районним судом м.Одеси, вид обтяження арешт нерухомого майна.

Відтак, судом встановлено, що відносно вказаного приватним виконавцем встановлені обтяження у виді арешту нерухомого майна в рамках кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Положеннями ч. 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України закріплено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:- збереження речових доказів; -спеціальної конфіскації; - конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;- відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі статтею 533 Кримінального процесуального кодексу України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Так, суд зазначає, що арешт майна це тимчасове, до скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Отже, арешт, накладений в межах кримінального провадження, є заходом забезпечення кримінального провадження, застосованим згідно з нормами КПК України і його скасування відбувається в порядку, визначеному статтею 174 Кримінального процесуального кодексу України.

Аналогічних висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла при розгляді справ № 335/12096/15-ц (постанова від 15.05.2018) та № 569/4374/16-ц (постанова від 23.05.2018).

Відтак, скасування арешту, накладеного в межах кримінального провадження, в силу приписів статті 174 КПК України, не може здійснюватися судами інших юрисдикцій.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 11.04.2019 № 926/1307-б/15.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що накладений в межах кримінального провадження арешт на майно боржника є в будь-якому випадку перешкодою для реалізації такого майна, в тому числі шляхом проведення прилюдних торгів.

У цьому висновку суд також посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28.11.2019 у справі Б24/194/06 та у постанові від 09.02.2024 р. по справі № 902/1126/22.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що наявність арешту нерухомого майна боржника - ОСОБА_3 , який було накладено ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 28.08.2025 року по справі № 523/8793/25 у кримінальному провадженні з метою забезпечення подальшої конфіскації майна як виду покарання, свідчить про неможливість примусової реалізації нерухомого майна боржника на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

При цьому суд також враховує правову позицію, викладену у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 923/971/19 та від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17, згідно з якою продаж майна боржника з публічних торгів у виконавчому провадженні за наявності чинного його обтяження арештом у кримінальній справі може бути підставою недійсності правочину з відчуження такого майна чи визнання незаконними дій державного виконавця у виконавчому провадженні, якщо таке обтяження має вищий пріоритет, порівняно з пріоритетом іпотеки та арешту нерухомого майна, що накладений виконавцем у межах виконавчого провадження.

Таким чином, судом встановлена правомірність дій приватного виконавця та невстановлено неправомірної бездіяльності, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Будь-які докази, які вказували б на порушення приватним виконавцем чинного законодавства прав заявника як сторони виконавчого провадження щодо виконання рішення суду, не встановлено.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Крецул Вадим Андрійович, на бездіяльність приватного виконавця - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 25.03.2026 року.

Головуючий: Є.М. Панасенко