Справа № 233/6265/16-ц
Провадження № 4-с/932/29/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Потоцької С.С., за участю секретаря судового засідання- Карапиш А.М., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Приморського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцерової Л.Л.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Приморського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцерової Л.Л., боржник приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є., стягувач Державна судова адміністрація України, в якій просить:

- визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцерової Л.Л. щодо не надіслання до банківських установ платіжної інструкції на списання коштів заборгованості у виконавчому провадженні № 74111897 у строк, передбачений ч. 3 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобов`язати головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцерову Л.Л. винести постанову про закінчення виконавчого провадженні № 74111897;

- визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцерової Л.Л. з ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 17.09.2024 ;

- зобов`язати головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцерову Л.Л. надати відповідь на заяву ОСОБА_1 від 17.09.2024;

- зобов`язати головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцерову Л.Л. скасувати арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 74111897.

В обґрунтування скарги зазначила, що постановою Верховного Суду від 27.11.2023 у справі № 233/6265/16-ц стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни на користь держави судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23.05.2023 збір 429,44 грн. На підставі зазначеної постанови Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області 13.12.2023 видано виконавчий лист у справі № 233/6265/16-ц.

09.02.2024 головним державним виконавцем Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцеровою Л.Л. відкрито виконавче провадження № 74111897. 09.02.2024 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

Більш ніж сім місяців державним виконавцем платіжні інструкції на списання суми заборгованості до банків не направлені та кошти з рахунків не списані, та виконавче провадження станом на 03.10.2024 не закінчено у зв`язку з фактичним виконанням.

17.09.2024 скаржник самостійно сплатила суму стягнутого судового збору за постановою Верховного Суду від 27.11.2023 у справі № 233/6265/16-ц.

17.09.2024 на електронну адресу державного виконавця направлено заяву з проханням закінчити виконавче провадження та надано копію платіжної інструкції про сплату боргу.

Платіжні інструкції на списання коштів з арештованих коштів на рахунках боржника не направлені у строк, передбачений ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», відповіді на заяву від 17.09.2024 державним виконавцем не надано.

У зв`язку з чим звернулася зі скаргою до суду.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04.10.2024 у відкритті провадження у справі відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.04.2025 ухвала Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04.10. 2024 скасована, справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У зв`язку із зміною підсудності Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 10.10.2024 № 2994/0/15-24 судові справи Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області передані на розгляд Бабушкінському районному суду м.Дніпропетровська.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року № 4273-IX, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, змінено найменування Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська на Шевченківський районний суд міста Дніпра.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, скаржник подав клопотання про розгляд справи без її участі.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (частина друга ст. 450 ЦПК України).

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 09.02.2024 головним державним виконавцем Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцеровою Л.Л. відкрито виконавче провадження № 74111897, боржник ОСОБА_1 з примусового виконання виконавчого листа № 233/6265/16-ц виданим 13.12.2023 Костянтинівським міськрайонним судом (а.с.3).

09.02.2024 винесено постанову про арешт коштів боржника.

Платіжною інструкцією від 17.09.2024 № 2850 ОСОБА_1 сплатила 429, 44 грн за виконавчим листом № 233/6265/16-ц виданим 13.12.2023 Костянтинівським міськрайонним судом та за постановою Верховного Суду від 27.11.2023 у справі № 233/6265/16-ц (а.с.5 зв.б).

Скаржник звернулася до Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зі заявою, в якій просила, закінчити виконавче провадження у зв`язку з його фактичним виконанням (а.с.5, 6).

Проте, платіжні інструкції на списання коштів з арештованих коштів на рахунках боржника не направлені у строк, передбачений ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», відповіді на заяву від 17.09.2024 державним виконавцем не надано, у зв`язку з чим, скаржник звернулася до суду зі скаргою.

Відповідно до статті 447 ЦПК України (у редакції чинній на дату звернення до суду зі скаргою) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною третьою ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» платіжні інструкції на примусове списання коштів або пред`явлення емітенту електронних грошей до погашення в обмін на грошові кошти надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках/електронних гаманцях.

Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію (абз.1 частини першої ст.11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, з урахуванням дати постанови про накладення арешту та приписів частини третьої ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», платіжна інструкція повинна була надісланою не пізніше 10.02.2024.

Згідно зі статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У постанові від 19 квітня 2023 року у справі № 759/20392/18 (провадження № 61-905св23) Верховний Суд зазначив, що, виходячи з результату системного аналізу статей 123, 124, 126 ЦПК України із положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якої пов`язано його початок, тобто після фактичної обізнаності особи про порушення її прав і свобод.

У постанові від 23 червня 2022 року у справі № 914/2265/20 Верховний Суд вказав, що: «водночас об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 04 лютого 2022 року у справі № 925/308/13-г зазначила, що за порівняльного аналізу змісту термінів «дізнався» та «повинен був дізнатися», що містяться у положеннях статті 341 Господарського процесуального кодексу України, суд доходить висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо. У цьому висновку Суд враховує, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя і сторони повинні очікувати їх застосування задля забезпечення дотримання принципу юридичної визначеності. Отже, під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у частині першій статті 341 Господарського процесуального кодексу України, необхідно враховувати поведінку скаржника (чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження тощо). У висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, що є сталою та послідовною судовою практикою, суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, в постановах від 14 серпня 2019 року у справі № 910/7221/17, від 12 січня 2021 року у справі № 910/8794/17, від 12 жовтня 2021 року у справі № 918/333/13-г».

Скаржник звернулася зі скаргою щодо ненаправлена державним виконавцем платіжних інструкції на списання суми заборгованості до банків зі спливом семі місяців, починаючи з 10.02.2024.

Отже, скаржник фактично оскаржує діяння державного виконавця, пов`язане з щодо ненаправлена державним виконавцем платіжних інструкції на списання суми заборгованості до банків, яке мала відбутися 10.02.2024 в межах виконавчого № 74111897.

Доводи скаржника, що вона оскаржує триваючу бездіяльність державного виконавця в частині ненаправлена державним виконавцем платіжних інструкції на списання суми заборгованості до банків суд відхиляє, оскільки скаржнику достеменно було відомо конкретну дату, коли були порушені її права - і саме з цього моменту законодавець визначив строк на оскарження зазначених дій.

Питання поновлення строку звернення до суду з цією скаргою скаржник не порушував.

У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду (частина друга ст. 449 ЦПК України).

У зв`язку з чим, скарга у частині визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцерової Л.Л. щодо не надіслання до банківських установ платіжної інструкції на списання коштів заборгованості у виконавчому провадженні № 74111897 у строк, передбачений ч. 3 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає залишенню без розгляду.

За приписами п. 9 частини першої ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як встановлено під час судового розгляду скаржник фактично виконала виконавчий лист 17.09.2024.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (частина друга ст. 39 ЦПК України).

За інформацією з АСВП постановою від 08.10.2024 закінчено виконавче провадження № 74111897 у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення, припинена чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення.

Отже державним виконавцем закінчено виконавче провадження № 74111897 та скасований арешт самостійно.

Крім того, у зверненні від 17.09.2024 скаржник просила закінчити виконавче провадження № 74111897 у зв`язку з фактичним його виконанням. На переконання суду, зазначене звернення не вимагає надання окремої відповіді, оскільки у заяві лише порушено питання щодо закінчення виконавчого провадження, що і було зроблено державним виконавцем.

Таким чином, оскільки державний виконавець самостійно закінчив виконавче провадження, скасував арешт, а у зверненні від 17.09.2024 ставилося питання лише закінчення виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги у частині зобов`язання винести постанову про закінчення виконавчого провадженні № 74111897; визнання неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцерової Л.Л. з ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 17.09.2024; зобов`язання головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцерову Л.Л. надати відповідь на заяву; зобов`язання скасувати арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 74111897, слід відмовити.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 261, 352-355, 447-453 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність бездіяльність державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Приморського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцерової Л.Л у частині визнання неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцерової Л.Л. щодо ненадіслання до банківських установ платіжної інструкції на списання коштів заборгованості у виконавчому провадженні № 74111897 у строк, передбачений ч. 3 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає - залишити без розгляду.

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність бездіяльність державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Приморського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцерової Л.Л у частині зобов`язання винести постанову про закінчення виконавчого провадженні № 74111897; визнання неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцерової Л.Л. з ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 від 17.09.2024 ; зобов`язання головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцерову Л.Л. надати відповідь на заяву; зобов`язання скасувати арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 74111897.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Потоцька