Справа № 754/6776/25
Провадження №2-о/283/26/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2026 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Хомич В.М., секретар судового засідання Ільніцька С.В., за участю представника заявника - адвоката Мазири Н.О. (в режимі ВКЗ), представника заінтересованої особи - Міністерства оборони України Балтака Д.О. (в режимі ВКЗ), розглянувши у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заявника.

Заявниця звернулася із заявою до суду, в обґрунтування якої зазначила, що у 2011 році вона познайомилася з ОСОБА_3 , згодом, у 2012 році переїхала до нього в квартиру, де вони почали разом проживати. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син, ОСОБА_4 .

За час проживання однією сім`єю як цивільні чоловік та дружина ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися влаштуванням побуту в квартирі, в якій проживали, купували меблі та інші предмети домашнього побуту, крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів.

З 22.11.2024 ОСОБА_3 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №65/2022 було призвано до Збройних Сил України по мобілізації, де він брав участь у заходах із забезпечення національної безпеки й оборони України.

З початку березня 2025 року ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання перестав виходити на зв`язок, а 14.03.2025 мама останнього, ОСОБА_2 , отримала сповіщення №101 про безвісти зниклого, згідно з яким стрілець-снайпер військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зник безвісти під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_4 поблизу н.п. Піщане Покровського району Донецької області.

Після отримання сповіщення про зникнення безвісти цивільного чоловіка заявниця звернулася із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_5 , яким був мобілізований її цивільний чоловік, для подачі документів їхнього сина, ОСОБА_4 , як законний представник, з метою отримання матеріальної допомоги і пільг в установленому законодавством порядку.

У зв`язку з цим заявниця просить встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, оскільки до моменту мобілізації її цивільного чоловіка ОСОБА_3 через впевненість у почуттях один до одного, вони офіційно не зареєстрували свої шлюбні відносини, а встановлення даного факту необхідно заявниці для матеріального забезпечення, як члена родини зниклого безвісті військовослужбовця ЗСУ, а саме як цивільної дружини.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 05.09.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами окремого провадження, судове засідання призначено на 14 годину 30 хвилин 06.10.2025, яке неодноразово відкладалось.

Ухвалою суду від 26.12.2025 залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ВЧ НОМЕР_1 , а ухвалою суду від 23.02.2026 витребувано докази.

04.03.2026 з Малинського відділу ДРАЦС у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького МУ МЮ до суду надійшли витребувані докази.

Представники заінтересованих осіб - ІНФОРМАЦІЯ_6 , військової частини НОМЕР_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, із заявами, клопотаннями, до суду не зверталися.

Позиція заявника та її представника

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_5 заяву підтримала повністю, просила її задовольнити з підстав, зазначених у заяві.

Заявниця ОСОБА_1 повідомила, що восени 2012 року вона завагітніла і вони з ОСОБА_3 почали проживати разом як одна сім`я у АДРЕСА_1 , в квартирі, частка якої належала її цивільному чоловіку. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_4 , який записаний на чоловіка і зареєстрований за місцем його проживання. За час проживання однією сім`єю як цивільні чоловік та дружина вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Працювали і відкладали кошти на своє окреме житло. У листопаді 2024 року чоловіка мобілізували, а вона із сином продовжила проживати в його квартирі. 12.03.2025 чоловік зник безвісти. Грошове забезпечення чоловіка надходило на банківську картку, яка зберігалась у неї. У березні 2025 року вона зверталась до ІНФОРМАЦІЯ_5 для отримання допомоги на сина, отримала половину грошового забезпечення чоловіка. Спору щодо цих коштів з матір`ю чоловіка немає.

Позиція заінтересованої особи

Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України, ОСОБА_6 , просив відмовити у задоволенні заяви у зв`язку з відсутністю підстав для її задоволення. Вказав, що відповідно до ст.ст.317-318 ЦПК України заява про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу має містити мету встановлення даного факту, при цьому суд має пересвідчитись чи буде досягнута така мета. Відповідно до ст.9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» право на виплату грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця мають батьки, неповнолітні діти, інший з подружжя.

У постанові Кабінету Міністрів України №884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти» у переліку документів, які подаються для отримання грошового забезпечення, такого документа, як рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, не значиться. У даному випадку на виплату грошового забезпечення мають право матір зниклого безвісти військовослужбовця - ОСОБА_2 , та син, ОСОБА_4 .

Встановлені судом фактичні обставини

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , а його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.16).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 разом із сином, ОСОБА_4 , проживали у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №3003- від 13.04.2022 та №3003- від 13.04.2022, довідкою про реєстрацію місця проживання особи №39689820 від 16.05.2019, Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №8026- та Актом про фактичне місце проживання від 27.03.2013 (а.с.18-22).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , призваний на військову службу до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_8 та згідно із сповіщенням сім`ї (матері ОСОБА_2 ) зниклого безвісти №101 від 14.03.2025, 12.03.2025 під час виконання бойового завдання поблизу н.п. Піщане Покровського району Донецької області стрілець-снайпер військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 зник безвісти (а.с.28-30).

Факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджується спільними фото, квитанціями про оплату заявницею комунальних послуг від імені ОСОБА_3 (а.с.31-32, 36-46).

Згідно з інформації Малинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного тану у місті Києві актових записів про шлюб та розірвання шлюбу відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , не виявлено (а.с.210, 228-229).

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 , надав показання про те, що ОСОБА_3 є його рідним братом та проживав разом із ним. З 2012 року, з часу як заявниця завагітніла, брат проживав разом із ОСОБА_1 у квартирі по АДРЕСА_3 . Пізніше у них народився син ОСОБА_8 . Весь час вони проживали разом. Після зникнення брата, ОСОБА_1 із сином, продовжує проживати в тій же квартирі. Матір свідка хворіє, тому не зверталася і не буде звертатися за грошовим забезпеченням після зникнення безвісти ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_9 повідомила, що є сусідкою по під`їзду заявниці, яка проживає в квартирі по АДРЕСА_1 з 2012 року. ОСОБА_1 була вже вагітна, коли почала там проживати, у 2013 році народився син ОСОБА_8 . Вони проживали разом з ОСОБА_3 як подружжя, вели господарство. Часто бачила їх, як гуляли з дитиною, ходили за покупками. Після зникнення безвісти ОСОБА_10 , заявниця продовжує проживати в квартирі разом із сином. Жили весь час як подружжя, тому була впевнена, що вони були одружені.

Оцінка доводів заяви та норми права, застосовані судом.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 3 СК України визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Згідно з абз. 5 п. 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

ВП ВС у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15 зробила висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю у наведеному визначенні.

Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Як встановлено судом в межах даного провадження, заявниця та ОСОБА_3 почали спільно проживати у квартирі чоловіка з 2012 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_4 , який з 16.05.2019 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_4 , що на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_3 .

Ведення спільного господарства, наявності у заявниці та ОСОБА_3 спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, у судовому засіданні підтвердили свідки, допитані за клопотанням заявниці, а також зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами: спільними фото, квитанціями про оплату заявницею комунальних послуг від імені ОСОБА_3 .

В той же час, при вирішенні заяви суд враховує наступне.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку окремого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Про вказане також наголошує Верховний Суд в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі №320/948/18.

Отже, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право;

заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року в справі №752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року в справі №750/9847/18, від 03 лютого 2021 року в справі №644/9753/19, від 16 червня 2021 року в справі №643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року в справі №641/5187/20.

Отже, в судовому порядку можливо встановити факти, коли вони безпосередньо породжуватимуть юридичні наслідки, тобто вони повинні мати юридичне значення, а саме: від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення.

Заявниця визначила мету встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу - матеріальне забезпечення як члена сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця, а саме як цивільної дружини.

Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.

Реалізація вказаних заявником прав на отримання матеріальних виплат та гарантій, передбачена Законом України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців і членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України № 884 від 30.11.2016 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти» (далі - Порядок).

Так, п. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців і членів їх сімей» визначає, що за військовослужбовцями, (…) зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення. Військовослужбовець має право скласти у письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок (…) зникнення безвісти про виплату належного йому грошового забезпечення особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону). У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені). У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці четвертому цього пункту, грошове забезпечення виплачується повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законним представником яких є військовослужбовець.

Згідно з п. 3 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, виплата грошового забезпечення здійснюється з дня (…) зникнення безвісти, визначеним особам за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). До заяви про виплату грошового забезпечення (далі - заява про виплату) додаються такі документи:

копія паспорта громадянина України або копія тимчасового посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - копія паспортного документа іноземця або копія документа, що посвідчує особу без громадянства, копія посвідки на постійне/тимчасове проживання, копія посвідчення біженця або копія іншого документа, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України);

копія документа, що засвідчує реєстрацію заявника у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків із зазначеного Реєстру, внесені до паспорта громадянина України (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);

копія свідоцтва про шлюб або копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу - для виплати грошового забезпечення дружині (чоловікові);

копія свідоцтва про народження дитини або копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження - для виплати грошового забезпечення законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей військовослужбовців;

копія документа, що підтверджує:

- призначення особи опікуном, піклувальником малолітньої (неповнолітньої) дитини військовослужбовця, усиновлення такої дитини, - для виплати грошового забезпечення законним представникам на малолітніх (неповнолітніх) дітей військовослужбовців або дітей військовослужбовців з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку);

- призначення військовослужбовця опікуном, піклувальником повнолітніх дітей, рідних братів (сестер) чи їх усиновлення, - для виплати грошового забезпечення повнолітнім дітям військовослужбовців, їх рідним братам (сестрам), законними представниками яких є військовослужбовці;

- встановлення інвалідності, - для виплати грошового забезпечення дітям військовослужбовців з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам;

копія свідоцтва про народження військовослужбовців або копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження - для виплати грошового забезпечення батькам військовослужбовців;

копія рішення суду про поновлення батьківських прав - для виплати грошового забезпечення батькам військовослужбовців, які були позбавлені батьківських прав стосовно військовослужбовців;

копія свідоцтва про смерть особи, яка має право на отримання грошового забезпечення (за наявності), - для перерахунку частки виплати грошового забезпечення;

інформація про назву банку та номер поточного банківського рахунка (у форматі IBAN) - для зарахування грошового забезпечення визначеній особі.

Аналіз норм вказує на те, що жінка, з якою зниклий безвісти військовослужбовець проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі, не належить до осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення військовослужбовця, який зник безвісти.

Таким чином, заявниця, звертаючись до суду із даною заявою, помилково вважала, що встановлення у судовому порядку факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу, як нею зазначено у заяві - для матеріальне забезпечення як члена сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця, призведе до виникнення у неї права на таке забезпечення.

Відповідно до правового висновку, який виснувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 705/552/15-а, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Ухвалення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реал ізації не відповідає зазначеній нормі Конвенції.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 23, 76, 81, 258, 259, 265, 273, 293, 294, 315, 317, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 23.03.2026.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересовані особи: Міністерство оборони України, , адреса місця знаходження: місто Київ, просп. Повітряних Сил, 6.

Деснянський районний у м. Києві ІНФОРМАЦІЯ_10 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса місця знаходження: АДРЕСА_6 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_12

Суддя В. М. Хомич