справа № 208/3544/26
провадження № 2-з/208/44/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно)

26 березня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі судді Подкопаєвої І.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, подану одночасно з пред`явленням позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики -

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду міста Кам`янського 24.03.2025 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, а також заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , і належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Подана заява про забезпечення позову мотивована тим, що між сторонами у справі був укладений договір позики, відповідач в добровільному порядку від повернення суми позики відмовляється, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Оскільки Відповідач не працює, тривалий час від повернення суми позики ухиляється, наявна їй на праві приватної власності квартира є єдиним її активом, за рахунок якого можна забезпечити, в тому числі примусове, виконання рішення суду про стягнення суми боргу, сума боргу співмірна із вартістю квартири, просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну відповідачу квартиру. Зазначена квартира використовується виключно для особистого проживання відповідача, тому накладення арешту на квартиру не призведе до надмірного порушення прав відповідача, але буде сприяти меті забезпечення позову виконання рішення суду, підстави для зустрічного забезпечення відсутні.

Дана заява про забезпечення позову подана разом із позовною заявою про стягнення заборгованості за договором позики.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2026 року головуючою суддею визначено суддю Подкопаєву І.А..

Дослідивши матеріали заяви та доданих до неї документів, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається:

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відтак, розгляд заяви про забезпечення позову належить до територіальної підсудності Заводського районного суду міста Кам`янського.

Загальні вимоги щодо форми та змісту заяви про забезпечення позову та правил щодо подання копій документів, визначені статтею 151 ЦПК України.

Відповідно частин першої, другої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (частина шоста статті 151 ЦПК України).

Суд дійшов до висновку, що подана заява відповідає загальним вимогам щодо форми та змісту, передбаченим статтею 151 ЦПК України, судовий збір сплачений у порядку та в розмірах, встановлених законом, підстави для повернення заяви на підставі частини десятої статті 153 ЦПК України відсутні.

Суд встановив, що між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримала від позивача готівкові кошти у сумі 8000 (вісім тисяч) доларів США в якості безвідсоткової позики. Позичальник зобов`язується повернути зазначену суму позики в національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України станом на дату повернення позики в повному обсязі у момент пред`явлення вимоги.

02.03.2026 року Позикодавець звернувся до позичальника із вимогою про повернення позики в порядку ст. 1049 ЦК України в національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України станом на дату повернення позики у повному обсязі шляхом передачі особисто за адресою місця проживання або перерахування грошових коштів на банківський рахунок Позикодавця.

Станом на 24.03.2026 року сума позики в добровільному порядку Позичальником не повернута, за офіційним курсом Національного банку України сума позики 8000 (вісім тисяч) доларів США еквівалентна сумі 344 796,8 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири, посвідченим 03.07.2018 року державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області за реєстровим № 1 944, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.07.2018 (номер запису про право власності: 26867379).

Відповідно до пункту 2.2 Договору експертна вартість нерухомого майна становить 44 663,00 гривень.

Відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Крім того, метою цього інституту є хоча й негайні, проте тимчасові заходи, спрямовані на недопущення ускладнення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Отже, можна констатувати, що забезпечення позову як процесуальний механізм може мати дві різні мети: 1) гарантувати дійсну реалізацію матеріально-правової вимоги заявника (наприклад, арешт витребуваної позивачем індивідуально визначеної речі через загрозу її знищення); 2) бути спрямованим на превенції шкоди і збитків (наприклад, забезпечувати тимчасову заборону випускати продукцію у зв`язку з наявністю загрози заподіяння цим самим значної шкоди заявнику).

Велика Палата Верховного Суду у справі № 753/22860/17 у постанові від 15.09.2020 року зазначила, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен урахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову в разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується:

збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору;

можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками;

можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, провадження № 14-729цс19.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Верховний Суд в своїй постанові від 19.02.2021 року у справі № 643/12369/19 зауважує, арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженні майном.

Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

У постановах Верховного Суду неодноразово висловлювалась позиція, відповідно до якої констатувалось, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність.

Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 757/22558/20 (провадження № 61-158сво21) зазначено, що «у статтях 149, 150 ЦПК України зазначені положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за договором позики, сума заборгованості за офіційним курсом Національного банку України в національній валюті України відповідає вартості нерухомого майна квартири, між сторонами існує спір щодо стягнення суми заборгованості, беручи до уваги обставини справи, співмірність виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що подальше відчуження вказаного майна призведе до ускладнення захисту прав позивача, суд вважає, що у даному випадку необхідним та співмірним видом забезпечення позову буде накладення арешту на майно.

Обставини справи та надані суду докази в їх сукупності свідчать про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості.

Відповідно до частин шостої - сьомої статті 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частин першої, другої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Відповідно до частин першої, дев`ятої, тринадцятої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 149, 150 - 153, 157 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, подану одночасно з пред`явленням позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104, номер запису про право власності: 26867379).

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала суду, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвалу суду для виконання надіслати Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно через Центр надання адміністративних послуг м. Кам`янського Департаменту муніципальних послуг та регуляторної політики Кам`янської міської ради (51900, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Василя Стуса, 10/12).

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо цивільної справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://zv.dp.court.gov.ua/sud0415/

Ухвала суду знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua

Суддя І. А. Подкопаєва