УХВАЛА

26 березня 2026 року

м. Київ

справа № 990SCCV/50/26

провадження № 61-104вп26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 - адвокатки Циганкової Ілони Ігорівни про визначення підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2026 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвокатки Циганкової І. І. про визначення підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_1 проживає за межами України, а саме

у Федеративній Республіці Німеччина, що підтверджується закордонним паспортом. Відповідач ОСОБА_2 також проживає за кордоном, остання відома адреса

в Україні: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з чим представниця ОСОБА_1 - адвокатка Циганкова І. І. просить Верховний Суд на підставі статті 29 ЦПК України визначити підсудність справи

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу Крюківському районному суду м. Кременчука.

Згідно зі статтею 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ

з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства,

які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Аналіз наведеної норми процесуального права дає підстави для висновку,

що суддя Верховного Суду визначає підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за межами України.

Доказами проживання громадянина України за її межами можуть бути: довідка

про перебування на консульському обліку в дипломатичній установі України, документи, видані в країні перебування (посвідка на проживання, інші офіційні документи, що підтверджують законне перебування в іншій країні).

Відповідно до статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло,

в якому вона проживає постійно або тимчасово.

За правилами статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися

на припущеннях, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Зазначені у клопотанні доводи не підтверджують факт проживання ОСОБА_1

та ОСОБА_2 за межами території України, оскільки не підтверджують того,

на якій правовій підставі сторони станом на час звернення до суду проживають на території іноземної держави (договір оренди житлового приміщення, відомості про приватну власність, посвідка на постійне місце проживання, відмітка консульської установи про зареєстроване місце проживання тощо).

Отже належні докази, які б свідчили про те, що обидві сторони проживають

за межами України (тимчасової реєстрації, набуття соціального статусу тощо) станом на час розгляду клопотання у матеріалах провадження відсутні.

При цьому, тимчасове перебування громадян України за межами України не є підставою для визначення підсудності судових справ за їх участю Верховним Судом.

За відсутності доказів того, що сторони проживають за межами України, підстави для визначення суддею Верховного Суду підсудності справи у порядку статті 29 ЦПК України відсутні.

Керуючись статтею 29 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвокатки Циганкової Ілони Ігорівни про визначення підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) про розірвання шлюбу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко