Справа № 458/292/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27.03.2026 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І., перевіривши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія „ЕЙС» (юридична адреса, місцезнаходження за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 02094, Україна, місто Київ, вулиця Поправки Юрія, будинок 6 кабінет 13, ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

26.03.2026 року засобами підсистеми «Електронний суд» від керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія „ЕЙС» Полякова О.В. в Турківський районний суд Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія „ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія „ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 246485350 від 19.12.2021 у розмірі 25 405,15 грн. Також просить стягнути з відповідача та витрати на сплату судового збору у розмірі 2 662,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2026 року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І. передана дана справа.

Предметом позову є стягнення заборгованості.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд встановив наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Суд, направляючи такому учаснику справи судові виклики і повідомлення, ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, зазначає у цих документах про обов`язок такої особи зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Як вбачається з матеріалів справи, позов заявлено до фізичної особи ОСОБА_1 , який має зареєстрований електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд». Також на відповідача в цьому позові не покладено обов`язку щодо реєстрації свого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами відповідно до ч. 6 ст. 14 ЦПК України. Така особа реєструє свій електронний кабінет в добровільному порядку.

Відповідно до ч.8 ст.187 ЦПК України судом засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» отримано відповідь № 2522898 від 27.03.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до якої місце реєстрації відповідача АДРЕСА_1 .

Однак, позивачем, всупереч ч. 7 ст. 43 ЦПК України не надано підтвердження про надіслання відповідачу у паперовій формі листом з описом вкладення позовної заяви та документів, що додаються до неї, на адресу відповідача: АДРЕСА_1 . Натомість позивачем надано підтвердження про надіслання позовної заяви та документів, що додаються до неї, на адресу: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст.175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху.

При постановленні даного рішення судом враховано прецедентну практику Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З цього приводу прецедентними є рішення ЄСПЛ у справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Креуз проти Польщі". У вказаних рішеннях також зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення ЄСПЛ від 04.10.2001 року у справі «Тойшлер проти Німеччини»).

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях ЄСПЛ, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,13,43,76-83,175,185,258-260,353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія „ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без руху.

Надати позивачу строк не більше п`яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних в описовій частині ухвали, подавши у визначений ухвалою строк усі підтверджуючі документи виконання вимог ухвали і усунення недоліків (подати документи, що підтверджують надіслання за належною адресою відповідачу у паперовій формі листом з описом вкладення позовної заяви та документів, що додаються до неї).

Інформацію щодо справи, що розглядається учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет веб-адреса сторінки: http://court.gov.ua, а також на офіційній веб-сторінці суду: http://tk.lv.court.gov.ua/.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений строк, заява буде вважатися не поданою і повернута, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною позовною заявою до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана 27.03.2026 року.

Суддя Р.І. Ференц