Дата документу 23.03.2026
Справа № 334/6594/25
Провадження № 2/334/298/26
УХВАЛА

Про призначення експертизи

23 березня 2026 року

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді: Гнатюка О.М.

При секретарі Якущенко Е.Р.

За участі позивачки ОСОБА_1

Відповідача ОСОБА_2 .

Представника відповідача ОСОБА_3 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника позивача за первісним позовом ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_1 , про призначення експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Запорізької міської ради по Дніпровському району про визначення місця проживання дитини

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Запорізької міської ради по Дніпровському району про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Запорізької міської ради по Дніпровському району про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Запорізької міської ради по Дніпровському району про визначення місця проживання дитини.

Представником позивача за первісним позовом ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_1 , заявлене клопотання про призначення судової психологічної експертизи.

Обґрунтовуючи необхідність проведення у зазначеній справі судової психологічної експертизи представник позивачки за первісним позовом вказує на необхідність врахування психологічного стану дитини при визначенні місця проживання дитини.

У клопотанні просила поставити перед експертом питання:

1)Яким чином сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості батьків ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ), особливості їх виховної поведінки впливають на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .?

2)Чи має місце негативний психологічний вплив на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його виховання з боку батька або матері, будь-якої іншої особи? Чи формує батько в сина негативний образ щодо матері?

3)3 ким із батьків, виходячи із індивідуально-психологічних особливостей, емоційного стану, рівня розвитку, безпеки, інтересів дитини краще проживати дитині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з точки зору його психологічного комфорту та здоров`я?

В судовому засіданні позивачка за первісним позовом підтримала заявлене клопотання. Не заперечувала щодо пропозиції сторони відповідача про доповнення питання №2 щодо формування матір`ю в сина негативного образу батька.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні не заперечувала щодо призначення експертизи, зауваживши про те, що лише питання №3 безпосередньо стосується предмету позову. Питання №2 сформульовано певним чином упереджено щодо батька і не ставиться питання щодо впливу матері на дитину стосовно формування негативного образу батька.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи суд приходить наступного.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст.197ЦПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тобто у контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін, вирішальним фактором є те, що подання доказів та доведення перед судом їх переконливості - є обов`язком сторін. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч. 1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручення проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд може призначити експертизу для з`ясування обставин справи, що мають значення для справи,необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Аналіз зазначених норм права свідчить, що для з`ясування обставин, що мають значення у справі і потребують спеціальних знань, суд має право призначити експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Як визначено у ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в цивільному судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Згідно з ч. 2 ст. 159 СК України під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Отже, судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.01.2023 року у справі №710/1678/18 (провадження № 61-8345св22), при визначенні місця проживання дитини суди зобов`язані враховувати психологічний стан дитини, проте лише за умови призначення судово-психологічної експертизи у встановленому законом порядку у разі необхідності із урахуванням встановлених обставин справи.

Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.10.2019 у справі № 352/2324/17 (провадження № 61-14041св19): «Дитина є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини.

При цьому під час визначення місця проживання малолітньої дитини, зважаючи на вікову категорію дитини, бесіду з останньою повинен проводити психолог, головним завданням такої бесіди є встановлення дійсного психоемоційного стану дитини, визначення інтересів дитини та отримання думки щодо бажання дитини проживати з одним із батьків».

При вирішенні цього питання необхідним є врахування конвенційних положень про те, що процесуальні зобов`язання, передбачені ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про право на повагу до приватного і сімейного життя також включають гарантування того, щоб батьки були спроможні навести свої аргументи.

Статтями 12-15 Конвенції про права дитини визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою). На рівні внутрішнього законодавства України це право дитини конкретизовано, зокрема у статті 171 СК України, яка регулює врахування думки дитини при вирішенні питань, які стосуються її життя.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема,стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.

Через складність і неповторності кожної окремо взятої сімейної системи і унікальності існуючих в ній батьківсько-дитячих відносин, суду вкрай важко зробити об`єктивний висновок про те, який з батьків буде краще, ближче, безпечніше і комфортніше для спільного проживання з дитиною. У таких умовах саме психологічна експертиза постає необхідним обґрунтуванням забезпечення найкращих інтересів дитини та способом встановлення найліпших психологічних умов її проживання з одним із батьків.

Суд, враховуючи суть заявлених вимог у первісному та зустрічному позовах, а також те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у галузі психології, а до компетенції суду не відноситься вирішення питань спеціального психологічного характеру, та беручи до уваги, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, вважає за необхідне призначити у справі судову психологічну експертизу.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 106 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Суд бере до уваги, що питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об`єктам і матеріалам, які направляються на експертизу.

Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі. При цьому слід розмежовувати такі категорії як "предмет спору", "предмет позову" та "предмет доказування".

Під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Предметом позову є частина позову, яка містить безпосередню матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті. Предметом позову є позовні вимоги.

Предмет доказування - це коло обставин, які належить установити по конкретній справі і які необхідні для правильного вирішення справи по суті, тобто ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Обсяг предмету доказування обмежується не лише обставинами, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а іншими обставинами, які мають значення для правильного вирішення цивільного спору. При цьому обставини, які не мають значення для вирішення справи по суті, не підлягають доказуванню сторонами та встановленню судом.

За практикою призначення судової експертизи - недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

Призначаючи експертизу по справі, суд може зважати на предмет спору, однак при визначенні підстав для призначення експертизи суд повинен керуватися предметом доказування.

Предмет доказування і предмет позову виступають ключовими орієнтирами при визначенні меж здійснення судочинства. Повне, своєчасне і належне використання судом "предмету доказування" є запорукою реалізації принципу процесуальної економії та є гарантією дотримання права сторін на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Враховуючи предмет доказування та обставини справи, суд вважає за необхідне поставити на вирішення судового експерта питання в редакції, запропонованій представником позивача, проти якої не заперечував відповідач, та доповнити питання №2 питанням «Чи формує мати в сина негативний образ щодо батька?».

Також суд вважає за необхідне поставити питання перед експертом: «Які відкриті та приховані побажання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо місця проживання з кожним із батьків?»

Суд вважає, що такі питання в цілому відображають ті дані, без встановлення яких повне та об`єктивне з`ясування відповідних обставини у даній справі може бути ускладнено. При цьому для встановлення таких обставин необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право.

Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

За умови відсутності пропозицій інших учасників судового процесу щодо експерта (експертної установи), суд вважає за можливе доручити проведення експертизи у даній справі експертом, який запропонований представником позивача.

Суд вважає за необхідне звернути увагу осіб, які беруть участь у справі на те, що згідно із ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Вирішуючи питання про призначення експертизи суд вважає недоцільним зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 2-4, 8, 10, 12-14,18, 76-81, 84, 89, 102-105, 223, 247, 258-260, ч.1 ст. 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача за первісним позовом ОСОБА_4 про призначення судово-психологічної експертизи задовольнити.

Призначити у цивільній справі судову психологічну експертизу, проведення якої доручити судовому експерту Куратченко Ірині Євгенівні (69035, м. Запоріжжя, проспект Соборний 180А 2й під`їзд, каб. 11 ).

На вирішення експерта поставити наступні питання:

1)Яким чином сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості батьків ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ), особливості їх виховної поведінки впливають на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .?

2)Чи має місце негативний психологічний вплив на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його виховання з боку батька або матері, будь-якої іншої особи? Чи формує батько в сина негативний образ щодо матері? Чи формує мати в сина негативний образ щодо батька?

3)Які відкриті та приховані побажання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо місця проживання з кожним із батьків?

4)3 ким із батьків, виходячи із індивідуально-психологічних особливостей, емоційного стану, рівня розвитку, безпеки, інтересів дитини краще проживати дитині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з точки зору його психологічного комфорту та здоров`я?

Зобов`язати ОСОБА_2 , як сторону, з якою проживає дитина, забезпечити участь дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у проведені судової психологічної експертизи.

Дату, час та місце проведення експертного дослідження експерту узгодити з батьками: ОСОБА_2 , тел. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 , тел. НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Оплату за проведення судової психологічної експертизи покласти на ОСОБА_1 .

Для проведення дослідження експерту направити копію ухвали про призначення судової психологічної експертизи.

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.

Роз`яснити учасникам справи положення ст.109ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Запорізького апеляційного суду.

Суддя: Гнатюк О. М.