Справа №648/2722/16-ц н/п 6/766/305/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Кузьміної О.І.,

за участю секретаря судового засідання Савицького В.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні заяву адвоката Сластнікової Ганни Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: АТ КБ «ПриватБанк», Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонські області в АРК та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и в :

Адвокат Сластнікова Ганна Олександрівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з заявою про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, обґрунтовуючи тим, що ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 09 червня 2016 року по справі № 648/2722/16-ц ОСОБА_1 було тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України (без вилучення паспортного документа) шляхом заборони перетинати державний кордон України до моменту фактичного виконання рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 17.11.2015 року по справі №648/3699/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості в розмірі 1323773,01грн. в межах виконавчого провадження №58295171, яке перебуває на виконанні у старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Осіпової Ірини Геннадіївни. У зв`язку з введенням воєнного стану заявник намагалася виїхати за межі країни зі своєю родиною, проте 30 листопада 2022 року їй відмовлено у перетинанні державного кордону України громадянину України ОСОБА_1 .

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Осіпової Ірини Геннадіївни про повернення виконавчого документу стягувачу від 31.03.2020 у ВП №58295171 та повторно виконавчі документи на примусове виконання не пред`являлися. У зв`язку із чим просить скасувати тимчасове обмеження фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України, застосоване на підставі ухвали Білозерського районного суду Херсонської області від 09 червня 2016 року по справі № 648/2722/16-ц.

Заявник в судовому засідання заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України підтримала, просила її задовольнити.

Представник заявника в судовому засідання в режимі відеоконференції заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України підтримала, просила її задовольнити з підстав викладених у заяві.

Представник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонські області в АРК та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлений належним чином, надав заперечення, в якому зазначив, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 58295171 з примусового виконання виконавчого листа № 648/3699/15-ц від 22.12.2018 Білозерським районним судом Херсонської області, про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 1323772,98 грн. Державним виконавцем відділу 31.03.2020 на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження завершено, у зв`язку із відсутністю майна у боржника про що винесено відповідну постанову та разом з виконавчим документом направлено стягувачу.

Перевіркою депозитного рахунку відділу встановлено, що кошти від боржниці ОСОБА_1 для погашення заборгованості не надходили, також інших документальних підтверджень про погашення заборгованості ОСОБА_1 , Відділу не надано. Станом на 20.03.2026 року загальна заборгованість за виконавчим провадженням № 58295171 складає 1 456 500,28 грн., з яких 1 323 772,98 заборгованість на користь стягувача, 132 377,30 грн., - виконавчий збір та 350 грн., витрати виконавчого провадження. Оскільки виконання боргових зобов`язань не підтверджено належними доказами, жодних фінансових документів заявником не було надано, наявне завершене виконавче провадження, по якому боржницею ОСОБА_1 не надано доказів погашення боргу від стягувача ПАТ «Приватбанк», або погашення боргу на депозитний рахунок Відділу з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, які боржник також має сплатити відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», рішення суду залишаються не виконаними боржником. Просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Представник заінтересованої особи АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до положень статті 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника (ч.5); суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця (ч.6); за результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена (ч.7); відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України (ч.8).

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Статтею 6 зазначеного закону встановлені підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України. Так, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, зокрема, коли громадянин ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Судом встановлено, що ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 09 червня 2016 року по справі № 648/2722/16-ц тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України (без вилучення паспортного документа) шляхом заборони перетинати державний кордон України до моменту фактичного виконання рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 17.11.2015 року по справі №648/3699/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості в розмірі 1323773,01грн.

Вказаний обмежувальний захід, щодо ОСОБА_1 , здійснено в межах виконавчого провадження ВП №58295171, яке перебуває на виконанні у старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Осіпової Ірини Геннадіївни.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Осіпової Ірини Геннадіївни від 31.03.2020 у ВП №5829517 повернуто виконавчий документ стягувачу, на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження завершено, у зв`язку із відсутністю майна у боржника про що винесено відповідну постанову та разом з виконавчим документом направлено стягувачу.

Судом встановлено, та заявником не спростовано, що станом на 20.03.2026 року загальна заборгованість за виконавчим провадженням №58295171 складає 1 456 500,28 грн., з яких 1 323 772,98 заборгованість на користь стягувача, 132 377,30 грн., - виконавчий збір та 350 грн., витрати виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Порядок примусового виконання рішень в Україні визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

Відповідно до статті 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який було ратифіковано Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб, і які передбачені законом.

Отже, право на свободу пересування не є абсолютним та у випадках, які передбачені законом і з метою захисту прав інших осіб, таке право може бути обмежене.

В Україні, законом який визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України є Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-XII, статтею 6 якого, виходячи з пункту 5 частини 1 вказаної статті, є ухилення громадянина України від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань за таким рішенням.

На час подачі заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України судове рішення не виконано та боржник не оспорює того факту, що борг стягувачу на даний час не повернуто.

Суд вважає, що зазначені заявником обставини не є поважною причиною для скасування тимчасового заходу обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон. Доводи, викладені заявником в заяві про те, що відпали підстави, які слугували причиною застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, судом відхиляються як такі, що суперечать обставинам та матеріалам справи.

Враховуючи те, що після застосування до ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон зобов`язання, покладені на неї згідно виконавчого листа №648/2722/16-ц, виданого 09.06.2016 року, дотепер залишаються невиконаними, а відтак, відсутні підстави для скасування такого обмеження. Суду не було надано доказів, які б свідчили, що боржник вчиняє дії щодо погашення боргу та не повідомила, як зняття обмеження у праві виїзду за кордон України буде сприяти погашенню нею боргу перед кредитором, що додатково доводить ухилення її від виконання рішення суду і відсутність підстав для скасування встановлених обмежень.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до принципу обов`язковості судових рішень, боржник зобов`язаний виконати рішення суду у повному обсязі. Відсутність повного виконання рішення суду з 2015 року є підтвердженням того, що боржник не виявляє належної ініціативи для його виконання, що суперечить засадам добросовісності та правомірності виконання судових рішень.

На переконання суду, відмова у скасуванні тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України є обґрунтованим заходом, який слугуватиме додатковим стимулом для боржника в якнайшвидшому та повному виконанні своїх зобов`язань. Такий захід є законним механізмом забезпечення виконання судового рішення та спрямований на захист прав стягувача, який протягом значного часу не може отримати повну суму відшкодування, на яке він має законне право.

За таких обставин, зважаючи на те, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України є спеціальною нормою, що застосовується на стадії виконання судових рішень, підстав для її скасування такого обмеження суду не надано, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні заяви адвоката Сластнікової Ганни Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: АТ КБ «ПриватБанк», Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонські області в АРК та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Херсонського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. І. Кузьміна

Повний тест ухвали виготовлено 25 березня 2026 року.