Єдиний унікальний номер 138/1729/24
Номер провадження 2/142/34/26
25 березня 2026 року с-ще Піщанка
Піщанський районний суд Вінницької області
головуючого судді Гринишиної А.А.
секретаря судового засідання Шевчука Р.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Піщанка Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін
цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
05 липня 2024 року до Піщанського районного суду Вінницької області з Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області на підставі ухвали від 12 червня 2024 року про направлення справи за підсудністю надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
У позовній заяві позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість у розмірі 34 660,64 грн, з яких: сума кредиту - 7 800,00 грн; сума процентів за користування кредитом - 17 784,00 грн; інфляційні втрати - 7 265,86 грн; три відсотки річних - 1 810,78 грн, а також судовий збір у розмірі 2 422,41 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 липня 2024 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Гринишиній А.А.
Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 633891 від 10.06.2024 сформованого засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» за запитом судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Холодової Т.Ю. на підставі ч. 8 ст. 187 ЦПК України, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до положень ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Ухвалою суду від 09 липня 2024 року постановлено відкрити провадження у даній цивільній справі про стягнення заборгованості за кредитним договором, призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначити судове засідання, встановити сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень, а також відмовити у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів. В подальшому, судове засідання відкладене в останнє на 11 год. 00 хв. 25 березня 2026 року
Позивач, свого уповноваженого представника в судове засідання не направив, представник позивача крюкова М.В. подала на адресу суду клопотання в якому просить суд розглянути справу без участі позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення в справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в жодне судове засідання, в тому числі 26 березня 2026 року, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав.
Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
На підставі наданих суду доказів було встановлено, що 16.07.2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний Договір № 4471360 про надання споживчого кредиту, відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року.
Згідно з п. 1.3 Кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 7 800,00 грн.
Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору строк кредиту становить 30 днів, дата повернення кредиту 15.08.2021, що зазначена в Графіку платежів (Додаток № 1 до Договору). Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених Розділом 4 Договору.
Пунктом 1.5 Договору передбачено, що стандартна процентна ставка становить 1,90 % на день та застосовується: у межах строку кредиту, визначеного п. 1.4 Договору; у межах нового строку кредиту у разі пролонгації за ініціативою Споживача відповідно до п. 4.2 Договору; у межах нового строку кредиту у разі автопролонгації відповідно до п. 4.3 Договору.
Згідно з п. 1.5.1 Договору знижена процентна ставка становить 0,95 % на день та застосовується за умов повного погашення кредитної заборгованості у межах строку, визначеного п. 1.4 Договору, або протягом трьох календарних днів після його закінчення, або у разі продовження строку кредиту за ініціативою Споживача у межах такого строку. У разі невиконання умов для отримання індивідуальної знижки користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою 1,90 % на день.
Судом встановлено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виконало свої зобов`язання та надало відповідачу кредит у сумі 7 800,00 грн шляхом перерахування коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім».
11.08.2021 відповідач здійснив оплату процентів у сумі 2 000,70 грн, у зв`язку з чим відповідно до п. 1.4 та п. 4.2 Кредитного договору строк кредиту було продовжено на 30 днів зі стандартною процентною ставкою 1,90 % на день.
10.09.2021 відповідач здійснив оплату процентів у сумі 4 446,00 грн, у зв`язку з чим відповідно до п. 1.4 та п. 4.2 Кредитного договору строк кредиту було продовжено ще на 30 днів зі стандартною процентною ставкою 1,90 % на день.
10.10.2021 відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, угоду щодо пролонгації не уклав, у зв`язку з чим відповідно до п. 4.3 Кредитного договору відбулася автопролонгація строку користування кредитом на 90 календарних днів поспіль.
Підпунктом 3 п. 5.1 Кредитного договору передбачено право Кредитора укладати договори щодо відступлення права вимоги або договори факторингу без окремої згоди відповідача.
21.06.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнт) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (Фактор) укладено Договір факторингу № 21-06/2022, відповідно до п. 1.1 якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти Клієнту за плату, а Клієнт відступає Факторові право грошової вимоги до боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню та інші платежі.
Відповідно до п. 1.2 Договору факторингу перехід права вимоги відбувається в момент підписання сторонами Акта приймання-передачі Реєстру боржників, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників.
Факт переходу права вимоги підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі реєстру боржників та витягом з реєстру боржників щодо відповідача. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи та витягом з Державного реєстру фінансових установ про наявність ліцензії на надання фінансових послуг, у тому числі факторингу, виданої Національним банком України, а відтак є належним кредитором у спірних правовідносинах.
Судом встановлено, що про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором відповідача було повідомлено шляхом направлення відповідного повідомлення на електронну адресу, зазначену ним під час укладення кредитного договору.
Суд зазначає, що умови договорів факторингу передбачали можливість відступлення як наявних, так і майбутніх прав вимоги, що відповідає статтям 1077-1078 ЦК України. Зазначені договори є чинними, їх недійсність судом не встановлена, а отже, відповідно до статті 204 ЦК України діє презумпція їх правомірності.
Встановлено, що в період перебування права вимоги у ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», а також після його переходу до позивача відповідач жодних платежів у рахунок погашення заборгованості не здійснював. Нові нарахування за кредитом не проводилися.
Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 7 800,00 грн - тіло кредиту та 17 784,00 грн - проценти за користування кредитом, всього 25 584,00 грн, що підтверджується карткою обліку договору.
Разом з тим, рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».
Згідно зі ст. 90 ЦК України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування.
При цьому суд враховує, що зміна найменування юридичної особи тягне тільки правовий наслідок проведення державної реєстрації змін, пов`язаних зі зміною найменування, до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Тобто, зміна найменування юридичної особи не тягне за собою правонаступництва у зв`язку з відсутністю нового учасника цивільних відносин, якому мали б перейти права та обов`язки особи, яка вибула, та свідчить про юридичну незмінність учасника цивільних відносин.
Таким чином заборгованість відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» за кредитним договором, право грошової вимоги за яким перейшло до позивача на підставі договору факторингу 21-06/2022, становить 7 800,00 грн - тіло кредиту та 17 784,00 грн - проценти за користування кредитом, всього 25 584,00 грн.
Крім того, позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати у сумі 7 265,86 грн та 3 % річних у сумі 1 810,78 грн, нараховані за період прострочення з 09.01.2022 по 20.05.2024 відповідно до розрахунків, наданих до позовної заяви.
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», ні на рахунки первісного кредитора.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Правовідносини які склалися між сторонами регулюються ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
В статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
В частинах 1 та 2 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
В частині 1 статті 549 ЦК передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому мається на увазі, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В частині 2 статті 615 ЦК України вказано, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
З положень статті 628 ЦК України слідує, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).
Норми статті 629 вказують, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Суд також керується ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частина 1 ст. 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. Положення ч.1 ст. 1049 ЦК України вказують, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Частиною 1 статті 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальників процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а тому заборгованість, що виникла, слід стягнути з нього в примусовому порядку.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором, а позивач як правонаступник первісного кредитора обґрунтовано заявив вимоги про стягнення заборгованості за договором № 4471360 від 16.07.2021року.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує, що відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень.
Крім того ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» понесло витрати в сумі 10 000,00 грн. на професійну правничу допомогу, адвоката Городніщевої Є.О. на підставі Договору про надання правничої допомоги № 07/07-2022 від 07 липня 2022 року.
Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 536, 551, 598, 599, 610, 615, 628, 629, 630, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 141, 223, 258, 259, 263, 264, 268, 273, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» суму заборгованості в розмірі 34 660,64 (тридцять чотири тисячі шістсот шістдесят гривень 64 копійки), з яких сума кредиту 7 800,00 грн., сума процентів за користування кредитом - 17 784,00 грн., інфляційні втрати - 7 265,86 грн. (сім тисяч двісті шістдесят п`ять гривень 86 копійок), три відсотки річних - 1 810,78 грн. (одна тисяча вісімсот десять гривень 78 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422.40 грн. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Відповідачу, який не з`явився в судове засідання копія заочного рішення направити в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 25 березня 2026 року.
Сторони по справі:
відповідач - ОСОБА_1 , який зареєстрованитй в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Суддя: