провадження № 22-ц/824/5971/2026 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Березовенко Р.В.,

суддів Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 28 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 05 листопада 2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість 1/6 частки спадкового майна, що залишилось після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , - автомобіля Opel Vivaro, 2011 року випуску, чорного кольору, об`єм двигуна 1.9, VIN - НОМЕР_1 , в розмірі 22 318,66 грн та судові витрати в розмірі 449,02 грн. Відмовлено в задоволенні решти позовних вимог.

11 листопада 2025 року адвокатка Зарубіна Т.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат. Заява обґрунтована тим, що позовні вимоги задоволені частково, а тому позивач відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України має відшкодувати відповідачу витрати на проведення оцінки ринкової вартості спірного автомобіля пропорційно розміру відмови в задоволенні позовних вимог (53,65%), що становить 3 129,51 грн.

23 листопада 2025 року позивачка надала заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких зазначила, що підставою для звернення з позовом стали умисні протиправні дії відповідачки щодо неї як спадкоємця. Вона намагалась врегулювати спір в досудовому порядку. Під час розгляду справи ОСОБА_1 ухилялась від мирного врегулювання спору та намагалась затягнути її розгляд.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 28 листопада 2025 року заяву адвокатки Зарубіної Т.М. про ухвалення додаткового рішення залишено без задоволення.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 19 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, які мають значення, просила скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 28 листопада 2025 року та ухвалити нове додаткове рішення, яким її заяву задовольнити.

Посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно не врахував платіжну інструкцію як доказ понесення відповідачкою витрат на оплату оцінки.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 28 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

13 лютого 2026 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивачка заперечила проти доводів апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, заяв та клопотань щодо неможливості розгляду справи без їх участі не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання колегії суддів, оскаржувана ухвала означеним вище вимогам не відповідає, виходячи з наступного.

Відмовляючи відповідачці у розподілі понесених нею витрат на проведення оцінки вартості автомобіля суд першої інстанції вважав не доведеним, що ОСОБА_1 понесла такі витрати. Послався на те, що оцінка вартості транспортного засобу проведена на замовлення ОСОБА_4 . Відомості про те, хто уклав договір з ФОП ОСОБА_5 на проведення оцінки ринкової вартості спірного майна, яка ціна цього договору, хто прийняв послуги за цим договором від ФОП ОСОБА_5 та підписав з ФОП ОСОБА_5 акт приймання-передачі наданих послуг відсутні.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з нижченаведених підстав.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать, серед іншого витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 6, 8, 9 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

За висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22 листопада 2023 року у справі №712/4126/22 відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ (п. 148).

Ухвалюючи рішення у цій справі від 05 листопада 2025 року місцевий суд при визначенні вартості 1/6 частки спадкового майна, що залишилось після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , - автомобіля Opel Vivaro, 2011 року випуску, чорного кольору, об`єм двигуна 1.9, VIN - НОМЕР_1 , врахував дані висновку (звіту) щодо ринкової вартості КТЗ №47/05-25, який складено 15 травня 2025 року ФОП ОСОБА_5 на замовлення ОСОБА_4 .

На 2 арк. Звіту вказано, що 15 травня 2025 року ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_5 уклали договір про проведення оцінки для визначення вартості автомобіля Opel Vivaro, р.н. НОМЕР_2 .

15 травня 2025 року ОСОБА_1 оплатила ФОП ОСОБА_5 6 000,00 грн (призначення платежу «оцінку ринкової вартості авто Opel Vivaro, 2011 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 »), що підтверджено платіжною інструкцією №2.134759205.1.

Оскільки під час ухвалення рішення у справі місцевий суд врахував Звіт ринкової вартості КТЗ №47/05-25 від 15 травня 2025 року, наданий відповідачкою ОСОБА_1 , відповідачка має право на компенсацію витрат на його складення, розмір та дійсність яких підтверджено відповідним платіжним документом.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково (46,34%), на користь відповідачки ОСОБА_1 належить стягнути 3 129,51 грн у рахунок відшкодування витрат, понесених на складання Звіту ринкової вартості КТЗ №47/05-25 від 15 травня 2025 року.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи та, у зв`язку з цим, порушення норм процесуального права, знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі вищенаведених мотивів, колегія апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, не ґрунтується на наявних у справі доказах, постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права і не може бути залишене без змін, а підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 28 листопада 2025 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 , подану адвокаткою Зарубіною Тетяною Михайлівною, про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати за оцінку ринкової вартості колісного транспортного засобу у розмірі 3 129 (три тисячі сто двадцять дев`ять гривень) 51 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 23 березня 2026 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова