Справа № 373/1068/26
Номер провадження 2/373/1173/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 березня 2026 року Суддя Переяславського міськрайонного суду

Київської області Залеська А.О.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно,

установив:

Представник позивачки адвокат Баховський М.М. звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину нежитлової будівлі (приміщення кафе) загальною площею 773,00 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта: 10.

Вивчивши позовну заяву та додатки до неї, встановлено, що позивачем не в повній мірі виконані вимоги процесуального закону.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Способи захисту цивільних прав та інтересів, визначені у ч.2 ст. 16 ЦК України, серед яких визнання права.

Загальні вимоги до змісту позову та документів, що додаються до позовної заяви, визначені у ст. ст. 175-177 ЦПК України.

У порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві, яка містить вимоги майнового характеру, не зазначено ціни позову та відсутні посилання на відповідний оцінюючий документ (доказ вартості майна).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Відповідно до підпункту 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана до суду фізичною особою, судовий збір встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 01.01.2026 це 1331,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (16640,00 грн).

Частиною 3 ст. 4 цього Закону передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У змісті долученої до постанови Постанови приватного виконавця від 22.10.2025 ВП №76210907 міститься посилання на Звіт про незалежну оцінку вартості майна 1/4 частини нежитлової будівлі(приміщення кафе), яка станом на 18.04.2025 становить 2599100,00 грн. Однак, за подання позову про визнання права власності на це майно представником сплачено та додано платіжну інструкцію на суму судового збору - 1064,96 грн, що не відповідає вимогам Закону.

Тому представнику позивача слід зазначити ціну позову та сплатити судовий збір у розмірі, передбаченому Законом, з урахуванням майнового характеру позову.

Відповідно до вимог п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, тобто: спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Водночас, згідно п. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України на позивача покладається обов`язок викласти у змісті позову обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги та зазначити доказів, що підтверджують вказані позивачем.

Суд зауважує, що представник позивачки ставить вимогу про визнання за позивачкою ОСОБА_1 права власності на 1/4 частину нежитлової будівлі (приміщення кафе). Вказане дає підстави вважати, що позовні вимоги спрямовані на захист права власності позивачки, яке не визнається, оспорюється або порушене іншими особами. Такою особою згідно позовної заяви є відповідачка ОСОБА_2 .

Разом з тим, у змісті позову викладені обставини договору позики на суму 50000 доларів США, укладеного 08.10.2015 між позикодавцями: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та позичальниками: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , строк якого був пронгований договором 12.02.2016. Як саме ці обставини стосуються права власності на нерухоме майно, що є предметом позову не зрозуміло.

У позовній заяві також викладаються обставини, за яких приватний нотаріус Дадок С.І. посвідчив належність ОСОБА_1 на праві власності майно, що складається з 1/4 частини нежитлової будівлі (приміщення кафе). Водночас, цей нотаріус відмовив у проведенні реєстраційних дій за ОСОБА_1 на відповідне майно, оскільки виявив наявність обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстрації: - наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на відповідне нерухоме майно та їх обтяженнями, розділ № 10 перебуває у процесі поділу.

Захист права власності та способи захисту цього права врегульовано Главою 29 (ст.ст. 386-394) Цивільного кодексу України.

У статті 392 ЦК України зазначається, що позов про визнання права власності може подати власник майна, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право.

Тому представнику позивача необхідно викласти обставини у чому полягає невизнання відповідачем чи іншими особами права власності позивачки ОСОБА_1 на майно (1/4 частина будівлі), та як саме судове рішення про визнання за позивачкою право власності на відповідну часту майна, що вже визнано - посвідчено приватним нотаріусом (Свідоцтво №151 від 11.03.2026), усуне перешкоди для проведення реєстрації майна, на які вказав нотаріус у рішенні про відмову в проведенні реєстраційних дій на підставі Свідоцтва №151.

При цьому, представник вказує у позові, що у будь-якому разі процедура проведення реєстрації на об`єкт, який перебуває в процесі поділу, потребує нотаріально посвідченого договору між співвласниками або рішення суду. У цьому контексті слід зауважити, що йдеться про рішення щодо поділу майна, а не про визнання права власності на частку у спільній частковій власності.

Не зрозуміло також, яким чином стосується суті цієї справи обставини, які викладені у позовній заяві, зокрема: щодо процедури реалізації майна на прилюдних торгах, переходу права власності на майно боржника, укладання договору купівлі-продажу, видача свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронного аукціону на підставі акта, складання протоколу на підтвердження договору купівлі-продажу майна на електронних торгах та акту про проведення прилюдних торгів, про момент укладання договору на прилюдних торгах тощо (стор. позову 5).

Також представник у змісті позову вказує про порушення процедури реєстрації на придбану на торгах земельну ділянку, що створює для позивача перешкоди в розпорядження своїми правами як власника нерухомого майна, хоча договір-купівлі продажу є укладеним. Окрім того, що доказів таких обставин не зазначається і до позову не долучено, суду незрозуміло як такі обставини (навіть якщо вони існують) обґрунтовують позовні вимоги про визнання права власності на 1/4 частину нежитлової будівлі (стор позову 7)

Враховуючи вищевикладене, суд у порядку ч.2 ст. 185 ЦПК України надає позивачу (представнику) строк тривалістю 10 днів для усунення вищевказаних недоліків: щодо сплати судового збору, викладу фактичних обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги (з посиланням на докази) та щодо ефективності обраного способу захисту.

В іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу разом з додатками, що не позбавляє особу повторно звернутись до суду з таким самим позовом після усунення обставин, що стали підставою для її повернення.

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно залишити без руху і надати позивачці (її представнику) строк для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня отримання копії ухвали.

Судовий збір підлягає сплаті у вказаному судом розмірі за реквізитами, розміщеними на офіційному вебсайті Переяславського міськрайонного суду Київської області.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Залеська