Справа №2-1114/11
Провадження №6/487/101/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2026 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Щербатюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві подання заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Волкомор Анни Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Волкомор А.В. звернулась до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, до виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, згідно виконавчого листа №2-1114/11, виданого 05.12.2023 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №08/08/2007/840 К-1279 від 01.08.2007 року в сумі 72745,15 доларів США, що еквівалентно 582135,78 грн., а саме: 54834,60 доларів США - основний борг, 13306,69 доларів США - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 1052,81 доларів США - комісія, 3551,05 доларів США пеня та 1700 грн. судових витрат.

В обґрунтування подання посилалась на те, що на виконанні в Заводському відділі державної виконавчої служби у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №73972838 з примусового виконання виконавчого листа №2-1114/11, виданого 05.12.2023 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" заборгованість за кредитним договором №08/08/2007/840 К-1279 від 01.08.2007 року в сумі 72745,15 доларів США, що еквівалентно 582135,78 грн., а саме: 54834,60 доларів США - основний борг, 13306,69 доларів США - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 1052,81 доларів США - комісія, 3551,05 доларів США пеня та 1700 грн. судові витрати.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєві від 10.02.2022 замінено сторону стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» (правонаступник ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») на його правонаступника ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ».

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову від 26.01.2024 про відкриття виконавчого провадження №73972838, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не подано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

З метою забезпечення реального виконання рішень державним виконавцем накладено арешти на все майно та кошти боржника у межах суми заборгованості з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

В ході здійснення зведеного виконавчого провадження, державним виконавцем було встановлено, що транспортні засоби за боржником не зареєстровані, за даними Держаної податкової служби України та Пенсійного фонду України джерела доходів в т.ч. пенсія, відсутні. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником нерухоме майно не зареєстровано.

У боржника відкрито рахунки в банківських установах, а саме АТ «Райффайзен Банк», АТ «Ощадбанк» АТ «ПУМБ», АТ «Акцент Банк», АТ «СЕНС БАНК» АТ «УкрСиббанк», ПАТ «УПБ», проте кошти на рахунках відсутні. За весь час примусового виконання з рахунків в примусовому порядку списано кошти у розмірі 1444,00 грн., які розподілено у відповідності до вимог Закону.

Боржник жодного разу самостійно не здійснив погашення заборгованості. Будь-яких об`єктивних обставин, які б свідчили про неможливість виконання боржником своїх обов`язків в матеріалах виконавчого провадження не міститься.

Згідно відповіді Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області на запит державного виконавця за даними державного демографічного реєстру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 28.11.2025, орган видачі 4813; паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 21.04.2016, орган видачі 4803, що свідчить про те, що остання має безперешкодну можливість виїзду за межі України при наявних, невиконаних зобов`язань, покладеного на неї судовими рішеннями.

25.02.2026 на електронну адресу відділу надійшла вимога представника стягувача ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» з метою забезпечення реального виконання рішень суду про вжиття заходів щодо встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до повного виконання зобов`язань за виконавчими документами.

Відповідно до вимоги розділу XIII п. 3 з Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), 11.03.2026 рекомендованою кореспонденцією на адресу боржника направлено повідомлення про те, що державним виконавцем до суду буде внесено подання про тимчасове обмеження останнього у праві виїзду за межі України до повного фактичного виконання зобов`язань, покладених на неї рішеннями суду. Згідно трекінгу відстеження поштових відправлень № R06 повідомлення вручено адресату 16.03.2026.

Отже, боржником рішення в повному обсязі виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання. Встановлені факти та обставини свідчать, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї рішеннями. Вважаю, що невжиття заходів щодо обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов`язання за рішеннями, надалі ускладнюватиме подальше виконання рішень, і навпаки обмеження боржника у праві виїзду за межі України може сприяти виконанню рішень та відновленню порушених прав стягувача.

У судове засідання заступник начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Волкомор А.В. не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглянути подання за її відсутності.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного:

Відповідно до положень ст.33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад: 1) верховенства права; 3)законності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу (пункт 14 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

За приписами частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неїз авідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно з ч. 3 ст.441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно із ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері. Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання своїх зобов`язань.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов`язань.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Оскільки поняття «ухилення» законодавчо не визначено та має оціночний характер, судова практика вважає ухиленням з об`єктивної сторони діяння або бездіяльність боржника, які полягають в навмисному чи іншому свідомому невиконанні обов`язку (Верховний Суд України. Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України).

На підставі наведеного вище, можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань», варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.11.2011 позов Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Миколаївського регіонального управління до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 582135,78 грн., а також понесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн. та в дохід держави держмито з кожного по 1700,00 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєві від 10.02.2022 замінено сторону стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» (правонаступник ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») на його правонаступника ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» у виконавчому провадженні щодо виконання рішення у цивільній справі №2-1114/11 за позовом Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

05.12.2023 Заводським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист №2-1114/11, який передано на примусове виконання до Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та постановою від 26.01.2024 відкрите виконавче провадження №73972838 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" заборгованість за кредитним договором №08/08/2007/840 К-1279 від 01.08.2007 року в сумі 72745,15 доларів США, що еквівалентно 582135,78 грн., а саме: 54834,60 доларів США - основний борг, 13306,69 доларів США - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 1052,81 доларів США - комісія, 3551,05 доларів США пеня та 1700 грн. судові витрати.

Боржник ОСОБА_1 обізнана про відкрите виконавче провадження №73972838, зокрема 16.03.2025 ОСОБА_1 подала до Заводського ВДВС у м. Миколаєві заяву (вх.. №4215 від 16.03.2025), в якій просила надсилати їй листи по фактичному місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем були направлені запити до певних установ та встановлено, що за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані, за даними Держаної податкової служби України та Пенсійного фонду України джерела доходів, в т.ч. пенсія, відсутні. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником нерухоме майно не зареєстровано.

У боржника відкрито рахунки в банківських установах, а саме АТ «Райффайзен Банк», АТ «Ощадбанк» АТ «ПУМБ», АТ «Акцент Банк», АТ «СЕНС БАНК» АТ «УкрСиббанк», ПАТ «УПБ», проте кошти на рахунках відсутні.

26.11.2025 і 26.01.2026 державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , постановою від 29.01.2026 накладено арешт на все майно боржника.

Боржник жодного разу самостійно не здійснила погашення заборгованості.

Згідно відповіді Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області на запит державного виконавця за даними державного демографічного реєстру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 28.11.2025, орган видачі 4813; паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 21.04.2016, орган видачі 4803.

Відповідно до вимоги розділу XIII п. 3 з Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), 11.03.2026 рекомендованою кореспонденцією на адресу боржника направлено повідомлення про те, що державним виконавцем до суду буде внесено подання про тимчасове обмеження останньої у праві виїзду за межі України до повного фактичного виконання зобов`язань, покладених на неї рішеннями суду. Згідно трекінгу відстеження поштових відправлень № R06 повідомлення вручено адресату 16.03.2026.

Отже, боржником рішення в повному обсязі виконано не було, за весь час примусового виконання з рахунків боржника в примусовому порядку списано кошти у розмірі 1444,00 грн., які розподілено у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів, що державним виконавцем вчинено усі належні дії по виконавчому провадженню №73972838 у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» з метою виконання рішення суду, проте боржник з 2011 року, після ухвалення рішення суду, ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання зобов`язань,жодного разу самостійно не здійснила погашення заборгованості. Такі дії боржника свідчать про її небажання виконувати рішення суду. Будь-яких об`єктивних обставин, які свідчать про неможливість виконання боржником своїх зобов`язань за судовим рішенням, матеріали справи не містять.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України не порушуватиме її прав як боржника, а застосування такого обмеження зумовлене тривалим ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Волкомор Анни Володимирівни задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , до повного виконання зобов`язань у виконавчому провадженні №73972838 за виконавчим листом №2-1114/1, виданим 05.12.2023 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №08/08/2007/840 К-1279 від 01.08.2007 року в сумі 72745,15 доларів США, що еквівалентно 582135,78 грн., а саме: 54834,60 доларів США - основний борг, 13306,69 доларів США - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 1052,81 доларів США - комісія, 3551,05 доларів США пеня та 1700 грн. судових витрат.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повний текст ухвали не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 24.03.2026.

Суддя С.М. Афоніна