У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.

за участю:

секретаря судового засідання Зубкова В.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Слов`янська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Слов`янська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області про встановлення факту, що має юридичне значення.

В своїй заяві заявник ОСОБА_2 просить суд встановити факт постійного не проживання ОСОБА_3 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент відкриття спадщини та визнати ОСОБА_3 таким, що не прийняв спадщину за сином ОСОБА_4 .

Заявник посилається на те, що встановлення факту непроживання ОСОБА_3 за адресою реєстрації спадщини та визнання ОСОБА_3 таким, що не прийняв спадщину за сином ОСОБА_4 , надасть можливість заявнику реалізувати її право на спадкування за померлим сином 1/4 частини квартири.

Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 роз`яснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 3 цієї Постанови, у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

При вирішенні справи суд виходить з положень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», яким передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

З огляду на викладене, суд зазначає, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення таких фактів не пов`язане з наступним вирішенням спору про цивільне право, який під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається та пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 19 березня 2020 року по справі № 639/489/18.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи, метою звернення ОСОБА_2 до суду з даною заявою є в тому числі і вимога про визнання ОСОБА_3 таким, що не прийняв спадщину за сином ОСОБА_4 .

Встановлення даного факту заявник пов`язує із захистом своїх майнових прав та наміром вступити у спадщину після смерті свого сина.

В даному випадку вбачається спір про право, який не може бути встановлений в порядку окремого провадження, а має розглядатися в порядку позовного провадження за участю відповідачів, інших спадкоємців, наявність або відсутність яких повинна бути встановлена в судовому засіданні.

Отже, з відповідними вимогами слід звернутися до суду шляхом пред`явлення позову, при розгляді якого судом має бути дана оцінка зазначеним заявником обставинам.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Викладені вище обставини свідчать про наявність підстав для залишення заяви ОСОБА_2 в частині вимог про визнання ОСОБА_3 таким, що не прийняв спадщину за сином ОСОБА_4 без розгляду.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику право на звернення до суду для вирішення цього питання в порядку позовного провадження на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 294, ст. 315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Слов`янська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області про встановлення факту, що має юридичне значення, в частині вимог про визнання ОСОБА_3 таким, що не прийняв спадщину за сином ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до частини 6 статті 294 ЦПК України він має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко