Справа № 510/2571/25
Провадження № 2-н/510/150/26
У Х В А Л А

25 березня 2026 року

Суддя Ренійського районного суду Одеської області Дудник В.І.,

розглядаючи матеріали заяви Комунального підприємства «ВОДОКАНАЛ» Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (68803. Одеська область, Ізмаїльський район, м.Рені, вул. Віорела Дулоглу, 4, р/р: НОМЕР_1 в ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, ) про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) заборгованості за наданні послуги з управління побутовими відходами, -

В С Т А Н О В И В

КП «Водоканал» Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області звернулось до суду із вказаною заявою.

В обґрунтування заяви представник заявника посилався на те, що відповідно до рішення Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області №234 від 15.11.2024р. КП «Водоканал» було визначено переможцем конкурсу з визначення суб`єктів господарювання на здійснення операцій збирання та перевезення побутових відходів на території м.Рені Ізмаїльського району Одеської області на строк 12 місяців. Також вказано, що на підставі договору між організатором конкурсу та суб`єктом господарювання від 03.12.2024р. КП «Водоканал» зобов`язується надавати вищевказану послугу згідно із затвердженим графіком.

Як вказує представник заявника, відповідно до публічного індивідуального договору КП «Водоканал» від 01.02.2024р., до якого приєднався боржник, ОСОБА_1 користується послугою з управління побутовими відходами за адресою: АДРЕСА_1 .

Для проведення розрахунків КП «Водоканал» на ім`я споживача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_3 , заборгованість за яким за період з вересня 2022 року по вересень 2025 року становить 3075,20 грн., на стягнення суми якої заявник просить видати судовий наказ , а також стягнути 302,80 грн. судового збору.

Суд, вивчивши матеріали вказаної заяви, вважає за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

За нормами пунктів 4, 5 частини 2 статті 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Крім того, у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» зазначено, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Між тим, звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату послуг з управління побутовими відходами за період з вересня 2022р. по вересень 2025р. представником КП «Водоканал» до заяви додано докази про те, що КП «Водоканал» є суб`єктом надання даної послуги з 03.12.2024р., отже, будь-яких доказів того, чи належить право грошової вимоги саме КП «Водоканал» до цієї дати суду не надано.

Що стосується тарифів, встановлених за надану послугу, докази щодо розміру тарифу, його калькуляцію, встановлення абонентської плати за надану послугу були надані суду тільки за 2025р. Будь-яких доказів щодо розміру тарифів за 2022р., 2023р., 2024р. суду також не надано.

В самій заяві про видачу судового наказу не наведено будь-якого належного обґрунтування стягнення саме цієї суми заборгованості, взагалі період стягнення не зазначений, не вказано також і суму підрахування належного до сплати розміру наданої послуги (відповідно до кількості зареєстрованих за адресою осіб, яка із вірогідністю може змінюватися протягом певного часу).

Таким чином, правильність і безспірність розрахунку заборгованості за надання послуги з управління побутовими відходами не підтверджена належними та допустимими письмовими доказами.

Крім того, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що заявником не підтверджено належність на праві власності нерухомого майна, за яким нараховується заборгованість за житлово-комунальні послуги, та не надано відповідних документів, що підтверджують цей факт.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Отже, з урахуванням тих обставин, що вимоги, за якими видаються судові накази, мають бути безспірними, ураховуючи, що до заяви Комунальним підприємством «Водоканал» про видачу судового наказу не додано документів, які підтверджують правильність та безспірність розрахунків заборгованості з наданої послуги, а суд позбавлений можливості самостійно визначити правильний розрахунок, задовольнити вимоги судового наказу частково, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити та роз`яснити заявнику, наслідки відмови у видачі судового наказу. А саме, згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ч. 2 ст. 164, п. 1 ч.1 ст. 165, 259-260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «ВОДОКАНАЛ» Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за наданні послуги з управління побутовими відходами в розмірі 3075,20 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 302,80 гривень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.І. Дудник