Справа № 643/8115/21
Провадження № 6/643/314/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2026 Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Власенка М. В.,

за участю секретаря судового засідання Дудченко К. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду у м. Харкові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Акціонерне товариство КБ «ПриватБанк», Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

16.03.2026 до Салтівського районного суду міста Харкова надійшла заява представника ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» Сідак-Жарової Н. О., яка подана через систему «Електронний Суд» 12.03.2026, в якій вона просить:

замінити стягувача у виконавчому листі № 643/8115/21 від 09.09.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС»;

видати Товариству з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» дублікат виконавчого листа № 643/8115/21 від 09.09.2021, про стягнення боргу з ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована, окрім посилань на положення законодавства та висновки Верховного Суду, тим, що між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_2 (далі відповідач) був укладений кредитний договір №б/н, згідно якого, останній було надано грошові кошти (кредит) на споживчі цілі, та встановлений графік повернення їх. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконувала, у зв`язку з чим ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. В подальшому позовом ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено, та на виконання рішення видано виконавчий лист № 643/8115/21 від 09.09.2021 р., про стягнення з Відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу за кредитним договором (далі виконавчий лист). 22 серпня 2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» (далі - ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС») було укладено Договір факторингу № 8-22-08/2025, за яким було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором Відповідача. Таким чином кредитора по договору було змінено з АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС». Окрім того, кредитний договір Відповідача на момент звернення Заявника з даною заявою є дійсними та не оскаржувались сторонами по справі. На примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 68133844 (далі - ВП) з примусового виконання вищевказаного Виконавчого листа. 17.10.2022 року державним виконавцем ВДВС вищевказане ВП було завершено, оригінал вищевказаного Виконавчого листа направлено стягувачу. Станом на теперішній час оригінал вищевказаного Виконавчого листа на адресу стягувача не надходив, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження жодних відкритих виконавчих проваджень про стягнення боргу з Боржника на підставі вищевказаного виконавчого листа немає. У зв`язку з вказаним, ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» на даний час у зв`язку з відсутністю виконавчого документу не може реалізувати свої права, як стягувана, що гарантовані законодавством України. Строк пред`явлення виконавчого документу до виконання встановлено 3-ри роки, але у перехідних положеннях ЗУ «Про виконавче провадження» вказано про те, що - тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ - визначені ЗУ «Про виконавче провадження» строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану, тому строк на пред`явлення вищевказаного виконавчого документу пропущеним не вважається.

Ухвалою суду від 17.03.2026 прийнято до розгляду вказану заяву та призначено судове засідання, в яке викликано учасників провадження; запропоновано учасникам провадження до дня судового засідання подати власні письмові пояснення чи обґрунтовані заперечення з приводу поданої заяви.

На час розгляду справи, буд яких заяв, клопотань чи заперечень до суду не надходило.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, в заяві просила розгляд справи провести без їх участі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, повідомлені про дату, час і місце судового розгляду в установленому законом порядку.

За таких обстави, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати без фіксування процесу технічними засобами.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.08.2021 у справі № 643/8115/21 стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 квітня 2012 року в розмірі в розмірі 57459 (п`ятдесят сім тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять) грн. 61 коп.

09.09.2021 представником АТ КБ «ПриватБанк» отримано виконавчий лист.

17.10.2022 постановою державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у ВП № 68133844 повернуто виконавчий лист № 643/8115/21 виданий 09.09.2021 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 57459,61 грн.

22.08.2025 року між АТ КБ «'Приватбанк» та ТОВ «Капіталресурс» укладено договір факторингу № 8-22-08/2025, відповідно умов якого АТ КБ «Приватбанк» відступив на користь ТОВ «Капіталресурс» своє право вимоги за кредитним договором № б/н, боржником відповідно до якого є ОСОБА_1 .

Відповідно ч. 1 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно зі ст. 442 ЦПК України: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець; положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Статтями 512 та 514 ЦК України передбачено: кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно пп. 17.4 п. 17 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року по справі № 419/310/12 (провадження № 61-13084св21) зроблено висновок, що: «єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2023 року по справі № 6-66/2011 (провадження № 61-8679св22) зроблено висновок, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Зваживши у сукупності наведені вище обставини справи суд встановив, що матеріали справи не містять документів, що підтверджують перехід права вимоги від АТ КБ «Приватбанк» до ТОВ «Капіталресурс» за кредитним договором № б/н від 11.04.2012, де боржником є ОСОБА_1 , оскільки долучений до заяви договір факторингу є неповним і містить тільки 1, 2, 9 та 10 аркуші, що позбавляє суд можливості встановити в повному обсязі умови договору.

Крім цього, згідно витягу з Реєстру боргових зобов`язань № 1 до Договору факторингу № 8-22-08/2025 від 22.08.2025 слідує, що АТ КБ «Приватбанк» відступив на користь ТОВ «Капіталресурс» своє право вимоги за кредитним договором № б/н, без зазначення дати такого договору, що унеможливлює достовірно встановити право вимоги за яким саме кредитним договором перейшло до заявника, що свідчить про недоведеність набуття ТОВ «Капіталресурс» статусу стягувача за виконавчим листом.

Окремо суд зауважує, що звертаючись із заявою про видачу дублікату виконавчого листа заявник не надав жодних доказів втрати первісним стягувачем виконавчого листа,

Отже, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, що розглядається, через її необґрунтованість належними доказами.

Керуючись п. 17 Розділу XIII «Перехідні положення», ст. 258 260, 433 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Акціонерне товариство КБ «ПриватБанк», Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Михайло ВЛАСЕНКО