ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1484/25 Номер провадження 22-ц/814/1180/26Головуючий у 1-й інстанції Ситник О.В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Чумак О.В.,

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,

за участю секретаря Галушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс»

на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», третя особа: Зіньківський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі - ТОВ «Цикл Фінанс»), третя особа: Зіньківський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис за №228290, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість в розмірі 15158,66 грн. Державним виконавцем Зіньківського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фалько О.М. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 від 10.07.2025 року щодо примусового виконання виконавчого напису № 228290 . Про існування даного напису позивачу стало відомо після відкриття виконавчого провадження, коли 10.07.2025 року в застосунку Дія надійшло сповіщення про наявність виконавчого провадження, де був вказаний контактний номер виконавця. Звернувшись до державного виконавця 10.07.2025 року ознайомився із змістом виконавчого напису та постанови про відкриття виконавчого провадження. Вважає, що виконавчий напис, зроблений нотаріусом, має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки жодних вимог від ТОВ «Цикл Фінанс» позивач не отримував, незрозумілим та безпідставним є зазначення у виконавчому написі про стягнення заборгованості за кредитним договором, розмір якої не є безспірним. Крім цього кредитний договір на основі якого вчинено виконавчий напис нотаріально не посвідчено, що виключає можливість стягнення за ним коштів у порядку виконавчого напису нотаріуса, а отже вимогу, за якою вчинено виконавчий напис, не можна вважати безспірною.

Просив визнати виконавчий напис, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем від 23.06.2021р., зареєстрований в реєстрі за номером №228290 таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2025 рокупозовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Цикл Фінанс», третя особа: Зіньківський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №228290, вчинений 23.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість в сумі 15108,66 грн.

Стягнуто з ТОВ «Цикл Фінанс» на користь ОСОБА_1 968 грн 96 коп. судового збору та 11200 грн витрат на правову допомогу.

Не погодившись із зазначеним рішенням в частині відшкодування судових витрат його в апеляційному порядку оскаржило ТОВ «Цикл Фінанс». Просило рішення суду в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що позивачем не надано деталізований опис робіт, у якому б зазначався конкретний проміжок витраченого часу, що є підставою для відмови у відшкодуванні витрат на правничу допомогу. Крім того, судом не було оцінено співмірність та розумність ціни послуг за надану професійну правничу допомогу, складність справи тощо.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки, рішення суду оскаржується лише в частині розміру стягнутих витрат на правничу допомогу, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для перегляду правильності рішення суду щодо розгляду справи по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат на правничу допомогу до позову додано копії: договору про надання правничої допомоги № 99/25 від 22 липня 2025 року укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Ірини Остапенко «Агро Груп». Відповідно до п. 4.11 договору про надання правничої допомоги, оплата за надання правничої допомоги здійснюється Клієнтом у безготівковій формі шляхом передоплати авансу, відповідно до орієнтовної вартості правничої допомоги визначеної в Додатку 1;

додатку №1 до Договору № 99/25 від 22.07.2025;

платіжної інструкції № @2PL656309 від 23.07.2025 відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив 11200 грн. за адвокатські послуги, відповідно до договору про надання правової допомоги № 99/25 від 2.07.2025.

Надаючи оцінку матеріалам справи та характеру наданої позивачу правової допомоги, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно із частотною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Водночас, згідно із частиною 4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Надаючи оцінку наявним в матеріалах справами доказам, суд апеляційної інстанції вважає доведеним факт понесення позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 11200 грн. При цьому, звертає увагу, що адвокатом надавався комплекс послуг, в тому числі написання та направлення позовної заяви, складання та направлення запиту.

Позовна заява містить, як вимогу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу так і орієнтовний розрахунок таких витрат, а до позовної заяви надані докази понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 11200 грн.

Разом з цим, при розгляді справи судом першої інстанції відповідач заперечення щодо розміру витрат на правничу допомогу не заявляв, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляджу справи судом першої інстанції до суду не з`явився та жодним чином не заперечував щодо розміру заявлених позивачем витрат на правничу допомогу.

У свою чергу апеляційна скарга не містить жодних обґрунтувань неможливості подати заперечення щодо розміру витрат на правничу допомогу при розгляді справи судом першої інстанції.

Зважаючи на наведене, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих послуг, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, враховуючи відсутність заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу при розгляді справи судом першої інстанції, колегія суддів вважає обґрунтованим та справедливим стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 11200 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Зважаючи на наведене апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» - залишити без задоволення.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2025 року в частині стягнення витрат на правничу допомогу - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 16 березня 2026 року.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

Л.І. Пилипчук