Справа № 392/966/25
Провадження № 2/392/164/26
27 березня 2026 року м. Мала Виска
Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Назаренка К. П., секретар Постолюк А. П., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Калінки-Бондар О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мала Виска за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,
20.05.2025 позивач звернувся до суду з указаним позовом.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у нього та відповідача народилась спільна дитина ОСОБА_3 . Шлюб між ним та відповідачем розірвано, вони давно проживають окремо, спільного господарства не ведуть. ОСОБА_2 не виконує обов`язки матері щодо догляду та піклування за дитиною, натомість, веде аморальний та антисоціальний спосіб життя. При дитині, під час спільного проживання з нею, вживала алкогольні та наркотичні речовини, виганяла дитину з дому. Від лікування своїх залежностей відмовлялася. В провадженні Маловисківського районного суду Кіровоградської області наразі перебуває справа № 392/310/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 . З травня 2024 року дитина постійно проживає з позивачем, оскільки мати фактично відмовилась від виховання та утримання доньки. Вказує, що зміна місця проживання дитини від одного з батьків до іншого є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку попереднього платника аліментів.
Ухвалою від 21.05.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Роз`яснено Відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до першого судового засідання, а в строк до 02.07.2025 відповідач має право подати відзив на позовну заяву з одночасним надісланням (наданням) його копій іншим учасникам справи.
Відповідач у судове засідання призначене на 03.07.2025 з`явилась та просила відкласти розгляд справи для надання їй можливості скористатися правовою допомогою. В наступні судові засідання призначені на 03.03.2026, 20.03.2026 та 27.03.2026 відповідач не з`явилася, повідомлена про дату, час і місце судових засідань в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подавала.
Позивач і його представник у судовому засіданні підтримали вимоги заявленого позову та просили задовольнити його в повному обсязі. Крім того, позивач повідомив, що відповідачка виїхала за кордон.
Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів і вважає встановленими наступні обставини.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судовим наказом Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19.10.2017 у справі № 392/1501/17 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 жовтня 2017 і до досягнення нею повноліття.
За результатами обстеження умов проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , представниками Служби у справах дітей Смолінської селищної ради 13.12.2024 складено акт, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 проживає в приватному будинку разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочкою ОСОБА_3 .
17.12.2024 Смолінською селищною радою затверджено висновок служби у справах дітей Смолінської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно їх спільної доньки ОСОБА_3 та рекомендовано ОСОБА_1 , враховуючи інтереси дитини, звернутись з позовом до суду щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .
Як вбачається з характеристики за № 372/7 виданої 30.04.2025 Смолінською селищною радою, ОСОБА_1 за час проживання на території с. Хмельове характеризується з позитивної сторони. Скарг і заяв на його поведінку від жителів не надходило, громадського порядку не порушував, до адміністративної відповідальності не притягувався. Розлучений. На даний час не працює, є пенсіонером по інвалідності.
Згідно характеристики учениці 4-Б класу ОСОБА_3 , виданої 30.04.2025 Хмелівським ліцеєм Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, тато ОСОБА_3 постійно цікавиться її навчанням та відповідально ставиться до її виховання. Дитина завжди охайна, життєрадісна, в школу ходить із задоволенням, пропусків занять без поважних причин немає. За вісім місяців навчання в школі співпраця з мамою ОСОБА_3 відсутня, результатами навчання та поведінки не цікавилася.
Судом встановлено також і те, що в провадженні Маловисківського районного суду Кіровоградської області наразі перебуває справа № 392/310/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 . Рішення по вказаній справі наразі не ухвалено.
Відтак, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів для підтвердження факту проживання доньки ОСОБА_3 , з травня 2024 разом з батьком ОСОБА_1 , який самостійно піклується про неї та забезпечує її усім необхідним.
Разом з тим, попри проживання доньки сторін з батьком, з останнього стягнуто аліменти на користь матері дівчинки, на її утримання.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).
Відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Положеннями частини 1 статі 273 СК України передбачено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.
У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).
Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 06.09.2023 у справі № 402/190/20, зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.
У постанові Верховного Суду від 07.05.2025 у справі № 552/5588/23 колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду виснувала, що за своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.
Подібні обставини до тих, що є предметом розгляду даної справи, досліджувались Верховним Судом в постанові від 04.09.2019 у справі № 711/8561/16-ц, де Верховний Суд, скасовуючи постанову апеляційного суду та залишаючи в силі рішення суду першої інстанції вказав, що встановлений у процесі розгляду справи факт того, що протягом більш як семи місяців позивач самостійно піклується про спільних дітей сторін та забезпечує їх усім необхідним, усупереч вимогам закону залишився поза увагою апеляційного суду. Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів, за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 223 ЦПК України 2004 року.
З урахуванням предмета цього спору (звільнення від сплати аліментів), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником, та період такого проживання. До таких висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 07.05.2025 у справі № 552/5588/23.
Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище матеріали, враховуючи, що дочка проживає з батьком, та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне припинити стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дитини.
Припинення стягнення аліментів має здійснюватися за тими ж загальними принципами щодо стягнення аліментів, які встановлені ст. 191 Сімейного кодексу. Оскільки саме в інтересах дитини законодавець встановив принцип стягнення аліментів з моменту подачі позову, керуючись зворотною логікою, слід припиняти стягнення аліментів через зміну місця проживання дитини в її найкращих інтересах теж з моменту подачі позову. Враховуючи, що аліменти є щомісячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також констатуючи факт необґрунтованого переказу відповідачці аліментів за той період, коли дитина з нею не проживала та знаходилася у платника аліментів, стягнення аліментів слід припинити з дня подання позивачем позову до суду, тобто з 14.05.2025.
Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що у зв`язку з задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, документально підтверджені судові витрати понесені позивачем, які складаються зі сплаченого судового збору, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 7, 10, 180, 191, 273 СК України та 12, 13, 81, 200, 206, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України,
Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (до зміни прізвища - ОСОБА_5 ) на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених до стягнення на підставі судового наказу Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19.10.2017 по справі № 392/1301/17 (провадження № 2-н/392/21/17) з 14.05.2025.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1'211,20 грн.
Позивач може оскаржити рішення до Кропивницького апеляційного суду а відповідач подати заяву про його перегляд протягом 30 днів з дня проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів не подані заява про його перегляд або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.
Учасники справи:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;
- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Суддя К.П. НАЗАРЕНКО