Справа № 459/1394/24
Провадження № 2-п/459/9/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Штибель А. Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шептицькому заяву адвоката Огорілка Ю. В., подану в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шептицького (Червоноградського) міського суду Львівської області від 10.09.2024 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Шептицького (Червоноградського) міського суду Львівської області від 10.09.2024 позовні вимоги задоволено частково та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 гривень щомісячно, починаючи з 23.05.2024 й до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

24.02.2026 адвокат Огорілко Ю. В. в інтересах ОСОБА_1 через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Шептицького міського суду Львівської області від 10 вересня 2024 року у вищевказаній цивільній справі. У заяві представник відповідача зазначив, що відповідач не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, оскільки не проживав за місцем реєстрації, а давно проживає за кордоном у республіці Італія. Із рішенням суду ОСОБА_1 ознайомився лише 04.02.2026 через представника у зв`язку з чим просить поновити строк на подання заяви про його перегляд. Обґрунтовуючи вимоги щодо скасування заочного рішення, представник відповідача зазначає, що суд при його ухваленні виходив із неактуальних даних про майновий стан відповідача, зокрема з довідки про доходи за 2018 рік, яка не відображає його фінансового становища на момент розгляду справи у 2024 році. Також посилається на істотну зміну матеріального стану відповідача у зв`язку з наявністю психічного захворювання, що унеможливлює його працевлаштування, необхідністю постійного лікування та перебуванням на утриманні матері пенсійного віку. На думку представника, судом не було повно і всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, а визначений розмір аліментів у сумі 5 000 гривень є необґрунтованим та таким, що не відповідає реальним можливостям відповідача. Натомість, відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі 2 000 гривень щомісячно. Враховуючи вищенаведене, представник відповідача просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення Шептицького (Червоноградського) міського суду Львівської області від 10.09.2024 та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою від 26.02.2026 вищевказану заяву було прийнято до розгляду.

27.02.2026 від позивачки ОСОБА_5 через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, у яких остання заперечила щодо задоволення заяви про перегляд заочного рішення та просила залишити її без задоволення. Зазначила, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, однак у судове засідання не з`явився без поважних причин. Також позивачка звернула увагу, що твердження відповідача про проживання за кордоном є недоведеними, оскільки жодних належних доказів цього не надано, як і не повідомлено іншої адреси для листування. Щодо доводів про істотні обставини, які нібито не були враховані судом, позивачка зазначила, що відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували його фінансову неспроможність або інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Посилання на застарілі дані про доходи є необґрунтованими, оскільки відповідач не подав актуальної інформації про свій матеріальний стан. Так само не підтверджено доказами твердження про наявність у відповідача захворювання, неможливість працевлаштування чи перебування на утриманні матері. Позивачка також зазначила, що обставини, на які посилається відповідач, стосуються його теперішнього стану та не можуть бути підставою для перегляду судового рішення, ухваленого раніше, а можуть бути предметом окремого спору щодо зміни розміру аліментів. Додатково позивачка вказала, що відповідач тривалий час не виконує свій обов`язок щодо утримання дитини, не бере участі у її вихованні та не надає матеріальної допомоги. З огляду на викладене, позивачка вважає, що заява відповідача є необґрунтованою, не підтверджена належними доказами та зводиться до незгоди з прийнятим судовим рішенням.

23.03.2026 учасники у судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, підтвердження чого міститься в матеріалах справи.

Від представника заявника (відповідача) надійшло клопотання про розгляд заяви у його відсутності та у відсутності заявника, де також зазначив, що вимоги заяви підтримує та просить скасувати заочне рішення.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду заяви, клопотань про розгляд заяви за її відсутності не подавала, про причини неявки не повідомляла, проте подала до суду заперечення, які просила врахувати при розгляді заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 286 та ч.1 ст. 287 ЦПК України, враховуючи належне повідомлення позивача та відповідача про дату, час і місце засідання, встановлену законодавством вимогу про розгляд заяви про перегляд заочного рішення протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви без участі сторін, на підставі наявних матеріалів справи.

Фіксування судового засідання не здійснювалось технічним записом відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, прийшов наступного висновку.

Заочним рішенням Шептицького (Червоноградського) міського суду Львівської області від 10.09.2024 позовні вимоги задоволено частково та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 гривень щомісячно, починаючи з 23.05.2024 й до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 25.12.2024 апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_6 залишено без задоволення, а рішення Шептицького (Червоноградського) міського суду Львівської області від 10.09.2024 без змін.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, повне заочне рішення по вказаній цивільній справі у день його складення відповідачу ОСОБА_1 вручено не було, а копія заочного рішення була направлена на адресу відповідача засобами поштового зв`язку. Згідно з рекомендованим повідомленням, поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Представник відповідача з матеріалами справи ознайомився 4 лютого 2026 року та 24 лютого 2026 року подав заяву про скасування вищевказаного заочного рішення суду з клопотанням про поновлення строку на подання такої заяви.

Ухвалою від 26.02.2026 представнику відповідача було поновлено строк для подання заяви про скасування заочного рішення суду та прийнято таку заяву до розгляду.

За правилами ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Наявність вищенаведених обставин повинна бути у сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає. Крім того, підставою для перегляду заочного рішення є обставини, що свідчать про докази, що можуть вплинути на ухвалене заочне рішення, тобто докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача і якщо б вони були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалене інше рішення.

Отже, правовий аналіз вищевказаної процесуальної норми об`єктивно вказує на те, що підставою для скасування судом заочного рішення суду може бути лише наявність двох обов`язкових обставин, зокрема, що: 1) відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Відтак, для скасування заочного рішення обов`язковою є наявність одночасно двох вищенаведених обставин.

Як убачається із заяви про перегляд заочного рішення представник заявника покликається на те, що відповідач у судові засідання не з`явився із поважних причин, а також, що під час ухвалення судом рішення не було враховано обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, що призвело до визначення необґрунтованого розміру аліментних зобов`язань, а саме що ОСОБА_1 у зв`язку з наявним психічним захворюванням не має можливості працевлаштуватися, потребує постійного лікування та фактично перебуває на утриманні матері пенсійного віку.

Суд зазначає, що для скасування заочного рішення необхідним є надання відповідачем доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та не були відомі суду при ухваленні рішення. Натомість заява про перегляд заочного рішення не містить жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наведених обставин. Зокрема, до матеріалів справи не долучено жодних документів, які б підтверджували наявність у відповідача психічного захворювання, його непрацездатність чи перебування на утриманні інших осіб. Відтак, доводи представника відповідача є необґрунтованими, не підтверджені належними доказами та зводяться до незгоди з висновками суду, викладеними у заочному рішенні.

Суд критично оцінює подану адвокатом довідку про звільнення відповідно до ст. 2119 Цивільного кодексу Італії від 14.06.2024, оскільки вона лише підтверджує факт звільнення відповідача 12.06.2024 з місця роботи у готельно-ресторанному закладі на території Республіки Італія та не свідчить про його фінансовий стан, непрацездатність чи неможливість виконання обов`язку щодо утримання дитини.

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відтак, зважаючи на викладене вище, враховуючи, що у заяві про скасування заочного рішення представником відповідача не наведено обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, будь-які докази, які б поставили під сумнів обґрунтованість прийнятого судового рішення до заяви не додано, а викладені стороною відповідача у заяві про перегляд заочного рішення доводи фактично зводяться лише до незгоди з ухваленим рішенням суду, а тому подану заяву про перегляд заочного рішення суду слід залишити без задоволення, що відповідає приписам ч. 1 ст. 288 ЦПК України.

Водночас суд зауважує, що відповідач у разі зміни матеріального чи сімейного стану має право звернутися до суду з окремим позовом про зменшення розміру аліментів відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 260, 287, 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Огорілка Ю. В., подану в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шептицького (Червоноградського) міського суду Львівської області від 10.09.2024 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 4 статті 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повна ухвала складена 23.03.2026.

Суддя М. В. Мельникович