"24" березня 2026 р.
Справа №138/340/26
Провадження по справі №2-о/150/32/26
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

24 березня 2026 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Л.П. Цимбалюк, отримавши та вивчивши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИЛА:

До суду звернулоася ОСОБА_1 із вище вказаною позовною заявою, в якій просить встановити факт її спільного проживання однією сім`єю як жінки і чоловіка без реєстрації шлюбу в період часу з 27.11.2009 до ІНФОРМАЦІЯ_1 із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вважається загиблим з ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вивчивши матеріали заяви та додані до неї матеріали, вважаю, що заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ЦПК України, а тому, не може бути прийнята у провадження без усунення недоліків.

Відповідно п.5 ч.2 до ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім' єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно ст. 318 ЦПК України, при зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту, заявник має зазначити який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт а також докази, що підтверджують факт.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим для справ окремого провадження. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

Заявник зазначає, що з 27.11.2009 вона ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично сворили сім`ю та проживали без офіційної реєстрації шлюбу за місцем реєстрації, тобто в АДРЕСА_1 . Разом вели домашнє господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, разом мали спільні витрати, спільний бюджет.

ОСОБА_2 18.05.2022 був призваний під час мобілізації на військову службу. З 23.12.2025 вважається загиблим під час виконання обов`язків військової служби.

Заявник зазначає, що встановлення факту проживання однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу необхідно їй для реалізації прав передбачених законодавством України у сфері соціального захисту військовослужбовців.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Відповідно до ч. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно положень ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.

Заявниці необхідно зазначити всіх осіб, які належать до складу сім`ї військовослужбовця ОСОБА_2 та залучити їх до участі у справі в якості заінтересованих осіб, якщо таких немає - надати докази їх відсутності.

Таким чином, встановлення вказаного факту впливатиме також на права й обов`язки інших осіб, не зазначених заявницею у статусі заінтересованих осіб.

Беручи до уваги мету встановлення факту, заявниці необхідно визначити коло осіб, які мають бути залучені до участі у справі як заінтересовані особи з врахуванням їх юридичного інтересу. Встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу можливо, якщо вони не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Доказів на підтвердження того, що ні заявниця, ні ОСОБА_2 у вказаний в заяві період спільного проживання не перебували в інших шлюбах, до заяви не додано.

Перебування в зареєстрованому шлюбі виключає встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

У постанові від 26 вересня 2018 року Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначено, що відповідно до статті 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що при застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

При цьому, наявність чи відсутність факту постійного проживання разом із військовослужбовцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу може вплинути як на право щодо отримання одноразової грошової допомоги у певному розмірі, так і оформлення спадщини.

Таким чином, суд позбавлений можливості дійти висновку про відсутність у даній справі інших заінтересованих осіб, відсутність спору про право та вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Варто звернути увагу, що заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Але на відміну від заявника ці особи самі не звертаються до суду із заявою, а вступають у вже розпочатий процес з власної ініціативи або притягуються до участі у справі судом.

Заявницею не обґрунтовано, яким чином рішення по даній справі може вплинути на права та інтереси Міністерства оборони України.

Суд звертає увагу, що як слідує із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_2 з 23.12.2025 вважається загиблим під час виконання обов`язків військової служби. Однак, заявником ОСОБА_1 на підтвердження факту загибелі ОСОБА_2 саме під час виконання обов`язків військової служби не додано належних, достатніх та допустимих доказів, до заяви долучено лише копію свідоцтва про його смерть серії НОМЕР_1 , повторно виданого 06.01.2026 відділом ДРАЦС у місті Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Заявницею ОСОБА_1 до заяви додано фотокопії квитанцій переказу коштів, які є нечитабельними, текст є розмитим, дрібний шрифт, що унеможливлює прослідкувати ким здійснювались фінансові операції, в якому розмірі здійснювався переказ та хто одержувач коштів, період здійснення переказу коштів.

Окрім того, заявницею не надано підтвердження про те, що нею не було подано для судового вирішення інших заяв про встановлення того самого факту, котрий має юридичне значення, що не відповідає п.10 ч.3 ст. 175 ЦПК України,

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави («Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року). Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення ЄСПЛ від 04.10.2001 року у справі «Тойшлер проти Німеччини»).

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У зв`язку з наведеним, залишення без руху заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних вище невідповідностей та недоліків у суду будуть відсутні процесуальні перешкоди для продовження розгляду справи у порядку окремого провадження.

А, тому, вважаю, що оскільки заява не відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.175, 177 ЦПК України, її слід залишити без руху відповідно до ст.185 ЦПК України, надавши заявниці ОСОБА_1 строк для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без руху.

Надати заявнику п`ятиденний термін з дня отримання копії ухвали, - для виправлення недоліків заяви, що зазначені в ухвалі.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: Л.П. ЦИМБАЛЮК