Справа № 214/2035/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження у справі

23 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., дослідивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Усенко М.І. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №0 від 01.12.2017 в загальному розмірі 26092,68 грн. на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»; стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2662 грн. 40 коп.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2026, матеріали вказаної позовної заяви передано у провадження судді Ткаченка А.В.

У відповідності до ч.6 ст.187 ЦПК України, на запит суду надійшла відповідь з адресно-довідкового органу про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , з якої слідує, що остання знята з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 з 26.02.2024 у зв`язку зі смертю.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі з таких підстав.

Відповідно до ст.48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Частинами 1, 4 ст.25 ЦК України передбачено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ст. ст. 46, 47 ЦПК України позов може бути пред`явлено лише до особи, яка володіє цивільною і цивільно-процесуальною правоздатністю й дієздатністю.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю, після відкриття провадження у справі. Визначальним для застосування інституту процесуального правонаступництва в цивільному процесі є виключно наявність у особи саме на момент відкриття провадження цивільної процесуальної дієздатності.

З аналізу положень ст.ст.205, 255 ЦПК України вбачається, що правонаступників у справу можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Процесуальне правонаступництво між відповідачем та його спадкоємцями у порядку ст.55 ЦПК України допускається, якщо на момент відкриття провадження у справі цивільна правоздатність відповідача не припинилася. Процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки визначає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень ч.ч.1, 2, 4 ст.25, ч.1 ст.26 ЦК України та ч.2 ст.48 ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Ці приписи є імперативою, тобто за наявності підстав, визначених п.п.1-8 ч.1 ст.255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі-спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі. Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини. На цьому акцентує увагу Верховний Суд у постановах від 20.06.2019 у справі №185/998/16-ц, від 16.05.2018 у справі №183/4229/14-ц.

Оскільки пред`явлення позову до померлої особи, цивільна правоздатність якої на момент вирішення питання відкриття провадження у справі припинена, виключає можливість відкриття провадження, відомостей про спадкоємців відповідача та про факт отримання спадщини ким-небудь зі спадкоємців в матеріалах справах немає, тому суд доходить висновку, що за таких обставин у відкритті провадження у справі за вказаним позовом слід відмовити, відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, оскільки заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Суд звертає увагу позивача на збереження за ним права вимоги в порядку ст.1281 ЦК України у випадку смерті боржника, адже в даному випадку правонаступництво, яке є транслятивним, переносе права та обов`язки до нового боржника спадкоємця. При цьому пред`явлення вимог до спадкоємців померлого боржника потребує зміни підстав та предмету позову, оскільки вимоги до позичальника про стягнення заборгованості за кредитними договорами і до його спадкоємців мають різні матеріально-правові підстави та самостійні предмети доказування.

Керуючись ст.ст.46, 47, 48, 186, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її підписання безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалу складено та підписано 23.03.2026.

Суддя А.В. Ткаченко