УХВАЛА

25 березня 2026 року

м. Київ

справа № 537/682/17

провадження № 61-3151ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідачаПархоменка П. І., суддів Гудими Д. А., Краснощокова Є. В. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 інтереси якої представляє адвокат Гонтар Валерій Миколайович на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 07 квітня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 лютого 2026 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином,

постановив ухвалу про таке:

1. У лютому 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути:

- з ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес»» в межах ліміту страхового відшкодування за шкоду заподіяну життю та здоров`ю в розмірі 100 000,00 грн, а також 5 000,00 грн моральної шкоди;

- з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 564 638,91 грн, а також 45 000,00 грн моральної шкоди.

У грудні 2017 року представник позивачки уточнив вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди та остаточно просив стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки матеріальну шкоду у розмірі 624 649,54 грн.

2. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 07 квітня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» на користь позивачки в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 6 555,18 грн.

Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» на користь позивачки в рахунок завданої моральної шкоди 327,76 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки в рахунок завданої моральної шкоди 25 000,00 грн.

3. Постановою Полтавського апеляційного суду від 09 лютого 2026 року зазначене рішення залишено без змін.

4. 10 березня 2026 року представник позивачки подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

5. 17 березня 2026 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду заперечення проти відкриття касаційного провадження.

6. Верховний Суд вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження немає.

7. В такому випадку Суд звертає увагу на те, що згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

8. Так само і стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплюючи право на справедливий суд, не містить гарантій щодо можливості касаційного оскарження всіх судових рішень.

9. Механізм реалізації права на судовий захист визначає законодавець виключно в законах України (пункт 14 частини першої статті 92 Конституції України).

10. Відсутність можливості оскарження рішення в касаційному порядку автоматично не створює порушення права на справедливий суд.

11. За чинним конституційним правопорядком апеляційний перегляд має здійснюватися щодо кожної справи, яку оскаржено в апеляційному порядку, а в частині касаційного оскарження рішення суду обсяг права на таке оскарження змінено з права касаційного оскарження всіх рішень, крім випадків, встановлених законом, на право касаційного оскарження судового рішення лише у визначених законом випадках (див., наприклад, рішення Конституційного Суду України від 21 липня 2021 року № 5-р(II)/2021).

12. Обґрунтування саме такого підходу в частині касаційного оскарження судового рішення міститься в Пояснювальній записці до проєкту Закону України про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) (реєстр. № 3524), ухваленого як Закон № 1401, де зазначено, що «встановлення законом виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, дасть змогу побудувати ефективну судову систему, що гарантуватиме особі право на остаточне та обов`язкове судове рішення».

13. В свою чергу згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

14. Конституційний Суд України у рішенні від 22 листопада 2023 року

№ 10-р(ІІ)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК. При цьому Конституційний Суд України звернув увагу, що зазначений припис має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

15. У позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується (пункт 1 частини першої статті 176 ЦПК).

16. Ціна позову у даній справі становить 774 649,54 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328,00 грн х 250 = 832 000,00 грн, де 3 328,00 грн прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2026 року).

17. Застосування передбаченого законодавством вартісного порогу для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

18. У касаційній скарзі позивачка не посилаєтьсяна випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.

19. Позивачка мала можливість наводити доводи та подавати докази на користь своїх позовних вимог в судах двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору, а тому їй була забезпечена можливість реалізувати своє право на справедливий судовий розгляд.

20. Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для його касаційного оскарження відповідно до статей 389, 394 ЦПК.

21. Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК).

22. Таким чином, рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 інтереси якої представляє адвокат Гонтар Валерій Миколайович на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 07 квітня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 лютого 2026 року у справі № 537/682/17.

2. Копію ухвали направити особі, яка подала цю скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: П. І. Пархоменко

Д. А. Гудима

Є. В. Краснощоков