Справа № 462/1998/26
УХВАЛА

23 березня 2026 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

за участю секретаря судового засідання Чайко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,

встановив:

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. 10.03.2026 року через систему «Електронний суд» звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа.

В обґрунтування подання посилається на те, що у нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження №75100702 про стягнення з ОСОБА_1 6805093,80 дол. США, в межах якого перебувають чотири виконавчі провадження, а саме: №75099630, №75097674, №75101470, №75102027. 22.05.2024 року ним винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано стягувачу для відома та боржнику для виконання. 23.05.2024 року та 04.6.2024 року представник боржника на підставі заяви від 22.05.2024 року ознайомився із матеріалами виконавчого провадження, про що зроблено відмітку у виконавчому провадженні та складено акт. Зазначив, що станом на 25.02.2026 року боржник жодних вимог приватного виконавця не виконав, на його виклики не з?являється та жодних заходів щодо виконання виконавчих документів не вживає, що свідчить про умисне невиконання рішення, яке набрало законної сили. Крім того, в порушення п.3 ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» боржником не було надано декларації про доходи та майно, про рахунки в банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб. Вказує, що обмеження у праві виїзду за межі України має тимчасовий характер та спонукатиме боржника до виконання боргових зобов`язань за рішенням суду, що в свою чергу захистить права стягувачів на отримання належних коштів. Враховуючи, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, не дивлячись на те, що приватним виконавцем вжито передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення, а в діях боржника наявні ознаки ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, просить подання задовольнити та обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

У судове засідання приватний виконавець Білецький І.М., не з`явився, хоча про час, день та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що, відповідно до ч.3 ст.441 ЦПК України, не є перешкодою для розгляду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника. При цьому, 23.03.2026 року подав заяву про розгляд подання у його відсутності.

Вивчивши наявні у поданні приватного виконавця підстави для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, суд дійшов наступних висновків.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад: 1) верховенства права; 3) законності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу (пункт 14 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

За приписами частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно частини третьої статті 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця (частина четверта статті 441 ЦПК України).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він, зокрема, ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів

Для цього державні (приватні) виконавці мають право у передбачених законом випадках звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (пункт 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема, виконання судового рішення.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Відповідно до статті 3 Конституції України гарантування прав і свобод людини є основним обов`язком держави.

Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом (стаття 33 Конституції України).

Статтею 313 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справах «Стецов проти України» (рішення 11 травня 2021 року, заява №5170/15) та «Гупало проти України» (рішення 01 грудня 2022 року, заява №33705/17) Європейський суд з прав людини констатував порушення пункту 2 статті 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на порушення права на свободу пересування та виїзду з країни. Європейський суд дійшов висновку, що до заявника були застосовані заходи, які не були достатньо обґрунтованими і не могли бути переглянуті до здійснення повної сплати заборгованості, у зв`язку з чим втручання у право заявника на виїзд з країни не було обґрунтованим та пропорційним обставинам.

Ураховуючи зазначене, обмеження права на свободу пересування та виїзду з країни має оцінюватися судом на предмет легітимної мети, співмірності та пропорційності.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Зокрема, у справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 01 грудня 2009 року, заява №34383/03) Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином: «У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії», заява N66485/01).

Судом встановлено, що 21.05.2024 року Київським апеляційним судом було видано чотири виконавчі листи у справі №824/131/23 за результатами розгляду 19.02.2024 року заяви представника CFSIT, Cargill Financial Services International, Inc. Перепилинської О.С. про визнання і надання дозволу на виконання Часткового остаточного арбітражного рішення від 14 грудня 2022 року, винесеного в арбітражному провадженні Лондонського міжнародного арбітражного суду № 215018 із змінами, внесеними Додатком від 07.02.2023 року, боржник ОСОБА_1 .

Відповідно до змісту виконавчих листів, на виконання на території України Часткового остаточного арбітражного рішення Лондонського міжнародного арбітражного суду від 14.12.2022 із змінами, внесеними Додатком від 07.02.2023 року) в арбітражному провадженні № 215018 в частині стягнення з ОСОБА_1 , громадянина України, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Городоцьким РВ УМВС України у Львівській області 09.03.1999 року, постановлено стягнути: на користь Cargill Financial Services International, Inc непогашеної заборгованості в розмірі 26 095 740,00 доларів США (двадцять шість мільйонів дев`яносто п`ять тисяч сімсот сорок доларів США). Відсотки: прострочення за період з дати, визначеної для погашення кожного платежу, до 25 вересня 2022 року включно у розмірі 8 919 777,64 доларів США (вісім мільйонів дев`ятсот дев`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят сім доларів США, 64 центи). Відсотків за прострочення на суму 26 095 740,00 доларів СІЛА (двадцять шість мільйонів дев`яносто п`ять тисяч сімсот сорок доларів США) з 26 вересня 2022 року до моменту виконання рішення за ставкою 11% річних. Непогашеної заборгованості у розмірі 25 901 647,56 доларів США (двадцять п`ять мільйонів дев`ятсот одна тисяча шістсот сорок сім доларів 56 центів). Відсотків за прострочення з 29 січня 2020 року до 25 вересня 2022 року включно в розмірі 7 133 772,85 доларів сім мільйонів сто тридцять три тисячі сімсот сімдесят два долари США, 85 центів). Відсотків за прострочення на суму 25 901 647,56 доларів США (двадцять п`ять мільйонів дев`ятсот одна тисяча шістсот сорок сім доларів США, 56 центів) з 26 вересня 2022 року до моменту виконання рішення за ставкою 12% річних; на користь Cargill Financial Services International, Inc, непогашеної заборгованості в розмірі 41 726 871,25 доларів США (сорок один мільйон сімсот двадцять шість тисяч вісімсот сімдесят один долар США, 25 центрів). Відсотків за прострочення за період з дати, визначеної для погашення кожного платежу до 25 вересня 2022 року включно в розмірі 14 262 650,28 долар (чотирнадцять мільйонів двісті шістдесят дві тисячі шістсот п`ятдесят доларів, 28 центів). Відсотків за прострочення на суму 41 726 871,25 доларів США (сорок один мільйон сімсот двадцять шість тисяч вісімсот сімдесят один долар США, 25 центів) 26 вересня 2022 року до моменту виконання рішення за ставкою 11% річних; на користь Cargill Financial Services International, Inc, реєстраційний номер 2235904, 671 грн сплаченого судового збору; на користь CFSIT, Inc. юридичної особи, заснованої та зареєстрованої відповідно до законодавства штату Делавер (США), реєстраційний номер 3490518, сплаченого судового збору у розмірі 671,00 грн.

22.05.2024 року приватним виконавцем, відповідно до письмових заяв представника стягувачів від 21.05.2024 року про примусове виконання рішення, винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №75099630, №75097674, №75101470 та №75102027 з виконання виконавчих листів №824/131/23, виданих Київським апеляційним судом 21.05.2024 року, постанови про стягнення з боржника основної винагороди та розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про зміну (доповнення) реєстраційних даних та про арешт майна боржника.

Того ж дня, 22.05.2024 року приватним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ВП №75097674 та приєднання виконавчого провадження №75102027 до зведеного виконавчого провадження.

Також, 22.05.2024 року приватним виконавцем з метою забезпечення повного фактичного виконання рішення суду, винесено постанови про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника.

Як вбачається із супровідних листів приватного виконавця від 22.05.2024 року та списку рекомендованих листів, прийняті приватним виконавцем постанови у межах зведеного виконавчого провадження рекомендованою поштовою кореспонденцією скеровані 23.05.2024 року до відома, зокрема боржника ОСОБА_1 за адресою, яка була вказана і у виконавчих листах: АДРЕСА_1 .

В ході проведення виконавчих дій у межах зведеного виконавчого провадження №75097674 на запити виконавця отримано інформацію, зокрема з Пенсійного фонду України, про відсутність даних про отримання ОСОБА_1 доходу, з Державної фіскальної служби України про зняття ОСОБА_1 з обліку у контролюючих органах, із Міністерства внутрішніх справ про те, що за боржником зареєстровані транспортні засоби «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2 , та «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_3 , які постановою приватного виконавця від 23.07.2024 року оголошені у розшук.

Крім того, як вбачається із списку рекомендованих листів, 24.05.2024 року ОСОБА_1 рекомендованою поштовою кореспонденцією приватним виконавцем скеровувались також постанова про опис та арешт майна боржника.

Згідно виклику приватного виконавця від 23.05.2024 року боржник ОСОБА_1 викликався приватним виконавцем на 10.00 год. 27.05.2024 року та вказаний виклик скеровувався боржнику рекомендованою поштовою кореспонденцією за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується списком рекомендованих поштових відправлень.

Актом приватного виконавця від 28.05.2024 року зафіксовано, що 23.05.2024 року боржнику ОСОБА_1 скеровано виклик на 27.05.2024 року, з яким також ознайомлений представник боржника, станом на 28.05.2024 року на виклик виконавця не з`явився.

29.05.2024 року приватним виконавцем повторно скеровано виклик ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 про необхідність з`явитись до приватного виконавця 10.00 год. 04.06.2024 року.

Актом приватного виконавця від 04.06.2024 року встановлено, що у присутності представника боржника, який від підпису відмовився, зафіксовано, що належним чином повідомлений боржник ОСОБА_1 станом на 10.50 год. 04.06.2024 року на виклик приватного виконавця не прибув.

Згідно представлених суду письмових заяв 22.05.2024 року, а також 31.05.2024 року встановлено, представник ОСОБА_1 адвокат Левкович Т.В. звертався до приватного виконавця з приводу ознайомлення із матеріалами зведеного виконавчого провадження та як вбачається із особистих рукописних розписок адвоката, останній 23.05.2024 року та 04.06.2024 року ознайомився із всіма матеріалами зведеного виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_1 .

Згідно наявних в матеріалах справи відповідей банківських установ приватному виконавцю надано інформацію про наявність рахунків у відповідних установах, інформацію щодо залишку коштів на відповідних банківські рахунки боржника та про накладення арешту.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1- 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Тлумачення абзацу першого частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження свідчить, що виконавець не повинен пересвідчуватися в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки це суперечить положенню частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» згідно з якою копія постанови про відкриття виконавчого провадження направляється рекомендованим поштовим відправленням, та боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 28 січня 2021 року в справі № 643/8028/15 (провадження № 61-10442св20), від 18 березня 2021 року в справі № 520/10954/15-ц (провадження № 61-7198св20), від 11 серпня 2021 року в справі №619/4981/13ц (провадження № 61-18721св20), який є усталеним в судовій практиці щодо застосування цієї норми Закону (див. постанови Верховного Суду від 17 серпня 2022 року в справі № 404/6999/13 (провадження № 61-19859св21), від 20 вересня 2022 року в справі № 203/4640/21 (провадження № 61-5592св22), від 16 грудня 2022 року в справі № 757/2272/14 (провадження № 61-9008св21), від 06 листопада 2024 року в справі № 2-1042/12 (провадження № 61-17316св23), від 27 листопада 2024 року в справі № 457/227/16-ц (провадження № 61-7585св23)).

Матеріалами справи підтверджується, що незважаючи на наявність судового рішення про стягнення заборгованості протягом тривалого часу, відкритих виконавчих проваджень та обізнаність боржника ОСОБА_1 про такі обставини, зокрема шляхом неодноразового скерування приватним виконавцем поштової кореспонденції, виходу за місцем реєстрації боржника, ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження представником боржника, винесення постанов про арешт коштів на банківських рахунках, а також вжиття заходів щодо розшуку рухомого майна, боржником самостійно не вчинено жодних дій щодо погашення заборгованості, подання декларації про доходи та майно чи явки до приватного виконавця, що свідчить про його умисне ухилення від виконання судових рішень.

При цьому, належних та допустимих доказів існування у боржника об?єктивних, незалежних від нього причин невиконання судових рішень в ході виконавчого провадження, судом не встановлено.

На переконання суду, тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України не порушуватиме його прав як боржника, передбачених статтею 33 Конституції України та статтею 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки застосування такого обмеження зумовлене його ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, яке, незважаючи на те, що набрало законної сили, останнім не виконується.

Обмеження боржника у праві виїзду за межі України є виправданим, справедливим щодо стягувачів, оскільки невиконання рішення суду, що набрало законної сили, порушує їх права та законні інтереси, а надані приватним виконавцем Білецьким І.М. докази свідчать про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов`язків, що є підставою для задоволення подання.

Керуючись ст.353-357, 441 ЦПК України», суд

постановив:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича - задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього згідно зведеного виконавчого провадження ВП №75097674 з примусового виконання виконавчих листів №824/131/23, виданих 21.05.2024 року Київським апеляційним судом.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний