КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-з/824/392/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про винесення додаткової ухвали у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , третя особа: орган опіки та піклування Дарницького районної державної адміністрації в місті Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козаєва Наталія Михайлівна про визнання договору дарування недійсним,

встановив:

рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 3 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 11 січня 2024 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 в особі законного представника ОСОБА_5 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 вересня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Кухаревської Н.О. задоволено. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 3 жовтня 2023 року та додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 січня 2024 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено. Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 28 липня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , від імені та в інтересах якого діяла ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 240,50грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 240,50грн.

11 грудня 2025 року ОСОБА_1 , яка не була учасником справи, подала заяву про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 24 вересня 2025 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 лютого 2026 року заява ОСОБА_1 залишена без задоволення. Постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня 2025 рокузалишено в силі.

22 лютого 2026 року ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду заяву про повернення судового збору, сплаченого за подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 24 вересня 2025 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2026 року у задоволенні заяви відмовлено.

10 березня 2026 року ОСОБА_1 через електронний кабінет у системі «Електронний суд» подала до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткової ухвали, посилаючись на те, що суд в ухвалі від 27 лютого 2026 року не вирішив усі питання, які нею були заявлені у заяві від 22 лютого 2026 року, а саме: не вирішив питання про компенсацію витрат на два поштові відправлення, здійснені нею у зв`язку з процесуальними діями суду; питання подальшого фінансового врегулювання затрат, понесених у зв`язку з процесуальними помилками суду (затягування строків виготовлення постанови, ухвалення рішення щодо померлої особи, ігнорування заяви про правонаступництво, введення її як правонаступника в оману), якщо вони не будуть вирішені на рівні апеляційної інстанції; питання відшкодування витрат часу, сил та коштів, які були спричинені недобросовісною поведінкою суду та порушенням принципів добросовісності, процесуальної економії та рівності сторін.

Також заявниця просить надати належну оцінку викладеним у заяві від 22 лютого 2026 року фактам процесуальної недобросовісності суду, зокрема, ухвалення рішення щодо особи, цивільна правоздатність якої припинилася; невжиття судом заходів для зупинення провадження після отримання свідоцтва про смерть; затягування виготовлення повного тексту постанови на 145 днів; ігнорування заяви про правонаступництво та створення хибних уявлень про стан провадження.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Виходячи із положень статті 270 ЦПК України, колегія суддів розглянула заяву у відсутність учасників справи.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частина 2 статті 140 ЦПК України визначає, що розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві

сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 лютого 2026 року заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 24 вересня 2025 року залишена без задоволення, а відтак правові підстави для повернення ОСОБА_1 витрат, понесених на поштові відправлення, відсутні.

Інші питання, зазначенні у заяві ОСОБА_1 , не підлягають розгляду ні у порядку апеляційного провадження, ні у порядку провадження за нововиявленими обставинами, ні шляхом ухвалення додаткового судового рішення.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 246, 381 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткової ухвали у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , третя особа: орган опіки та піклування Дарницького районної державної адміністрації в місті Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козаєва Наталія Михайлівна про визнання договору дарування недійсним.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук