Справа № 604/58/26
Провадження № 2/604/200/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Феньо О.В.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підволочиської селищної ради про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Богуш В.Д. звернувся до суду із позовною заявою до Підволочиської селищної ради, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 по день смерті останньої, та визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 72,8 м.кв, житловою площею 41,7 м.кв, в порядку спадкування за законом після смерті - ОСОБА_2 . Обґрунтовуючи заявлені вимоги зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Родинні зв`язки з померлою у позивача відсутні, однак після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачка проживала із померлою ОСОБА_2 по день її смерті, хоча були зареєстровані у різних будинках. При зверненні до приватного нотаріуса Тернопільського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право власності у порядку спадкування, ОСОБА_1 було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 грудня 2025 року, так як не надано документи, що підтверджують родинні відносини та не подано документ, підтверджуючий факт проживання із померлою більше 5 років. На підставі наведеного, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права на майно у позасудовому порядку, просить задовольнити позов та встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 по день смерті останньої, та визнати за нею право влаcності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , виходячи із наступного.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 23 січня 2026 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2026 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, адвокат Богуш В.Д. подав заяву, в якій просить судове засідання проводити без їх участі.

Представник відповідача Підволочиської селищної ради Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно з якою просять справу розглянути без їх участі, не заперечують щодо задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з відсутністю заперечень відповідача щодо позову, суд вважає за можливе прийняти рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, в порядку, передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 04 вересня 2023 року виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно з актом, складеним 26.11.2025 року комісією в складі заступника селищного голови І. Осадчука, діловода с. Іванівка та сусідів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в с. Іванівка, ОСОБА_1 , 1991 року народження, проживала однією сім`єю з 09.04.2008 року в АДРЕСА_1 , в одному будинку разом з ОСОБА_2 до смерті останньої.

Допитані судом свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , повідомили, що ОСОБА_1 з часу смерті своєї матері проживала разом із ОСОБА_2 по день її смерті в 2023 році. Свідки пояснили, що на той час ОСОБА_6 проживала з ОСОБА_2 , так як вона була одинокою. Остання була лежачою і ОСОБА_1 постійно її доглядала, бабуся її любила. Відносини між ними були добрими, ОСОБА_1 ставилася до ОСОБА_2 з повагою та турботою, забезпечувала необхідний побутовий догляд, доглядала господарство, похоронила бабцю.

Згідно виписки №304 від 04 грудня 2025 року з погосподарської книги №4 на 2021-2025 роки с. Іванівка Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області власником домогосподарства АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Підволочиської селищної ради 04 вересня 2023 року, ОСОБА_1 , 1991 р.н., дійсно похоронила ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач надала суду фотокопії сімейних фотографій, які підтверджують факт спільного проживання померлої з позивачем.

Окрім того, з копії спадкової справи №3/2004 до майна померлої ОСОБА_2 вбачається, що померла склала заповіт на користь малолітньої доньки позивача, що свідчить про близькі стосунки.

08 грудня 2025 року ОСОБА_1 , яка звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок по АДРЕСА_1 , відмовлено у вчиненні нотаріальної, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не перебуває у родинних відносинах з ОСОБА_2 . Відповідно судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилося спадкове майно - житловий будинок. На вказане майно ОСОБА_2 не залишала заповіт, згідно цього, ОСОБА_1 спадщину не прийняла. При цьому, ОСОБА_1 проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а отже має право на спадщину за законом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Пунктом 23 постанови роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 08 травня 2024 року у справі № 216/5984/21, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те,що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільнимпобутом,мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких,що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом (п. 5).

КЦС ВС у постанові у справі № 582/18/21 від 18 вересня 2023 року зазначив, що тлумачення статті 5, пункту 4 та абзацу першого пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України дає підстави для висновку, що за загальним правилом, дія актів цивільного законодавства в часі має футороспективний характер, тобто спрямована на майбутнє. У зв`язку з чим акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; із загального правила про застосування актів цивільного законодавства до спадкових відносин, що виникають з моменту відкриття спадщини, абзацом першим пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачається виняток і допускається застосування ЦК України до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Відповідно, п`ятирічний строк, передбачений статтею 1264 ЦК України, повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, у тому числі до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Стаття 328 ЦК України зазначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно зі ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Метою встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.

Одночасно суд бере до уваги і той факт, що позивач позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов переконання, що наявними в матеріалах справи доказами доведено той факт, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю разом із ОСОБА_2 , що постійно проживала за адресою АДРЕСА_1 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до моменту смерті останньої, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прийняла спадщину.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7, 9, 10, 77, 79, 80, 89, 247, 263, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Підволочиської селищної ради про встановлення юридичного факту та визнання права на спадкове майно - задоволити.

Встановити факт проживання однією сім`єю та ведення господарства більше п`яти років ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із ОСОБА_2 з 09.04.2008 року до дати смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: Підволочиська селищна рада, юридична адреса: вул. Шептицького А., 4, сел. Підволочиськ, Тернопільський район, Тернопільська область, .

Повне судове рішення складено 26 березня 2026 року.

Суддя Сидорак Г.Б.