Справа № 288/1073/25
Провадження № 2/288/82/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року селище Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Поліщука Р. М.,

за участю секретаря судового засідання Франчук Ю.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

представника Служби у справах дітей Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області - Семенюк О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області, військова частина НОМЕР_1 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області, військова частина НОМЕР_1 про позбавлення батьківських прав.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача та представник відповідача заявили відвід головуючому судді Поліщуку Р.М., оскільки ОСОБА_5 , яка перебуває на посаді помічника судді Попільнянського районного суду Житомирської області, та безпосередньо тривалий час була секретарем судового засідання судді Поліщука Руслана Миколайовича, підтримує дружні стосунки з позивачем по справі - ОСОБА_3 , який являється її однокласником. Крім того, ОСОБА_5 є хрещеною матір`ю дитини.

Представника Служби у справах дітей Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області не заперечувала щодо задоволення вищевказаних клопотань.

Представник військової частини НОМЕР_1 в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Представники позивача та відповідача, як на підставу для відводу головуючого судді посилається на ту обставину, що ОСОБА_5 , яка перебуває на посаді помічника судді Попільнянського районного суду Житомирської області, та безпосередньо тривалий час була секретарем судового засідання судді Поліщука Руслана Миколайовича, підтримує дружні стосунки з позивачем по справі - ОСОБА_3 , який являється її однокласником. Крім того, Плетенецька Т.Ю. є хрещеною матір`ю дитини.

І тому зазначені обставини викликають у учасників процесу сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

Згідно до частини другої статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлений відвід учасниками справи.

Відповідно до частини першої, другої статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною першою статті 41 ЦПК України визначено, що у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Згідно положень Кодексу суддівської етики, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

Відповідно до статті 8 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Частиною першою статті шостої Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Європейський суд у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), «Білуха проти України» (рішення від 09 листопада 2006 року), «Рудніченко проти України» (рішення від 11 липня 2013 року) вказав на те, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Згідно до пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

З метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи та з метою недопущення в подальшому можливих сумнівів щодо неупередженості судді, зняття напруженості у стосунках сторін з приводу зацікавленості судді у розгляді справи, уникнення потенційної підозри певної особистої заінтересованості в результатах розгляду справи, запобігання у подальшому негативного ставлення учасників справи до судді, з морально-етичних міркувань, вважаю доцільним і необхідним в інтересах правосуддя та сторін по справі заявлений представником позивача та представником відповідача відвід задовольнити.

В той же час, сумніви представника позивача та представника відповідача в об`єктивності судді по даній справі може мати наслідком подання ними безпідставних скарг та висловлення необґрунтованих обвинувачень, що може негативно вплинути на подальший розгляд справи.

Крім того, суд бере до уваги те, що право особи на справедливий суд закріплено в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення заяви про відвід чи самовідвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд, оскільки не задоволення заяви може сприйматися стороною як порушення її прав.

Інші обставини, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, відсутні.

Керуючись статтями 36, 40, 41, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача Чопівської Людмили Станіславівни та представника відповідача Слівінського Віктора Олександровича про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області, військова частина НОМЕР_1 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області, військова частина НОМЕР_1 про позбавлення батьківських прав - передати до канцелярії суду для визначення головуючого судді у справі в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала в частині вирішення питання про відвід не підлягає окремому оскарженню.

Суддя Попільнянського

районного суду Р. М. Поліщук