Справа № 473/469/26
УХВАЛА

іменем України

"24" березня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Москаленко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказувало, що 23 липня 2024 року ТОВ «Споживчий центр» уклало з ОСОБА_1 . Кредитний договір №23.07.2024-100001517 (кредитної лінії).

Відповідно до договору ТОВ «Споживчий центр» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 3 000 грн з загальним строком користування коштами протягом 124 днів з дня надання (що складається з окремих періодів кредитування строком 31 день кожен), а відповідачка зобов`язалася повернути кредит до 23 листопада 2024 року, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 1 % за кожен день користування коштами (процентна ставка «Економ», що застосовується в межах періодів кредитування, що слідують за періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт»), а також проценти за стандартною ставкою у розмірі 1,5 % за кожен день користування кредитом (процентна ставка «Стандарт», що застосовується протягом перших двох періодів кредитування), а також комісію за надання кредиту у розмірі 270 грн та комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 270 грн, яка сплачується у кожному з двох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом кредитування.

У разі прострочення виконання позичальницею грошового зобов`язання остання зобов`язалася сплачувати на користь кредитодавця неустойку у розмірі 30 грн за кожен день прострочення, а також відповідно до ст. 625 ЦК України сплатити 365 % річних за період прострочення.

Проте позичальниця свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 03 лютого 2026 року виникла заборгованість у загальному розмірі 9 960 грн, у тому числі:

-заборгованість за кредитом 3 000 грн;

-заборгованість за процентами 4 650 грн;

-заборгованість за комісією за надання кредиту 270 грн;

-заборгованість за комісією за обслуговування кредиту 540 грн;

-нарахована неустойка 1 500 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки у повному обсязі.

05 лютого 2026 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області постановив ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання представниця позивача Горна В.І. не з`явилася, проте у позові міститься клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій вказувала на повне погашення нею заборгованості за кредитним договором та відшкодування понесених позивачем судових витрат після відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч.ч. 2, 3 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №13/51-04, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплати суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Наявною в матеріалах справи копією Квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки від 23 березня 2026 року №75800799 підтверджується той факт, що ОСОБА_1 на сплату заборгованості за Кредитним договором №23.07.2024-100001517 (кредитної лінії) від 23 липня 2024 року у розмірі 9 960 грн та відшкодування судового збору у розмірі 2 662,40 грн сплатила на рахунок ТОВ «Споживчий центр» 12 622,40 грн.

З урахуванням повного виконання відповідачкою вимог позивача між сторонами не залишилося не врегульованих питань за Кредитним договором №23.07.2024-100001517 (кредитної лінії) від 23 липня 2024 року, що вказує на відсутність предмета спору.

За встановленого, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Керуючись ст.ст. 255, 258-260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: О.В. Вуїв