С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
__________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/8233/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

24 березня 2026 року в місті Києві Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коробенка С.В. за участю секретаря судового засідання Левіцької Н.О. розглянув у порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» про захист прав споживача, визнання несправедливими та недійсними окремих умов кредитного договору.

ІІ. Описова частина

31.10.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі - ТОВ «Укр кредит фінанс», Позивач) звернулось до Солом`янського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - Відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що 16.03.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту navse.in.ua було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1172-0188 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого Позивач надав Відповідачці кредит у розмірі 25.000,00 грн строком на 300 календарних днів.

За умовами Кредитного договору знижена процентна ставка становила 1,20 % за кожен день користування кредитом, а стандартна процентна ставка - 1,50 % за кожен день користування кредитом.

Позивач зазначав, що Відповідачка порушила умови Кредитного договору, не повернувши кредит та не виконавши в повному обсязі грошові зобов`язання. Станом на 02.10.2023 загальний розмір заборгованості Відповідачки становить 58.525,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 11.500,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 47.025,00 грн

Зазначену суму заборгованості Позивач просив стягнути з Відповідачки на свою користь, а також судові витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою від 02.11.2023 у справі відкрите спрощене позовне провадження.

11.12.2023 від Відповідачки надійшов відзив на позовну заяву та зустрічна позовна заява.

У відзиві ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення первісного позову, зазначаючи, що кредит було отримано в розмірі 25.000,00 грн, за два місяці нею було виплачено 39.300,00 грн, з яких Позивач зарахував у тіло кредиту лише 13.500,00 грн, залишивши заборгованість у розмірі 11.500,00 грн. Відповідачка вважала, що розмір нарахованих відсотків у сумі 47.025,00 грн є непропорційним сумі заборгованості за тілом кредиту, перевищує її більш ніж у 4 рази, та не відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Відповідачка також посилалась на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, яким обмежено максимальну добову відсоткову ставку за кредитами на рівні 1 % за день, та просила суд зменшити розмір відсотків до суми заборгованості за тілом кредиту, тобто до 11.500,00 грн

У зустрічній позовній заяві представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив суд визнати несправедливими та недійсними пункти 4.6 та 4.9 Кредитного договору, посилаючись на те, що умови договору про розмір денної процентної ставки 1,5 % та строк нарахування відсотків протягом 300 днів є несправедливими, а реальна річна процентна ставка в розмірі 29.215 % річних свідчить про надмірність нарахованих процентів.

Представник Відповідачки у зустрічному позові також зазначав, що Позичальник, укладаючи договір, не розумів, що договір укладається на 300 днів, оскільки Відповідач, зловживаючи довірою та правовою необізнаністю Позивачки, вказав у договорі умову (пункт 4.9) про строк кредитування, яка дозволяла йому нараховувати відсотки не 70 днів, як це вказано у рекомендованому графіку оплат (п. 2.3), а 300 днів, що є несправедливим. Просив також стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 10.000,00 грн та судовий збір.

Ухвалою від 07.03.2024 судом прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 , здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

10.07.2024 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 11.06.2025 зустрічний позов було залишено без руху, а 04.08.2025 виявлені судом недоліки зустрічного позову були Відповідачкою усунуті.

У судове засідання 30.09.2025 сторони не з`явилися. Від представника Позивача та представника Відповідачки надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, з урахуванням належного повідомлення сторін про дату, час і місце розгляду справи та наявності заяв про розгляд справи за їх відсутності, перейшов до стадії ухвалення рішення.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 5 вересня 2022 року N 1519/2-5034/11 (N 61-175сво21) порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).

Відтак, суд зазначає датою ухвалення рішення дату складання повного його тексту, не зважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступне.

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 16.03.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1172-0188 за допомогою веб-сайту Кредитодавця navse.in.ua.

Кредитний договір укладено у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» та підписано шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А4487.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 639 Цивільного кодексу України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, вважається укладеним у письмовій формі.

Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За умовами Кредитного договору Кредитодавець відкрив Позичальнику невідновлювану кредитну лінію на наступних умовах:

-розмір кредитного ліміту (загальний розмір кредиту) - 25.000,00 грн (п. 4.1 Договору);

-строк кредитування - 300 календарних днів (п. 4.9 Договору);

-дата повернення кредиту - 09.01.2024;

-базовий період сплати відсотків - 14 календарних днів (п. 4.4 Договору);

-стандартна процентна ставка - 1,50 % за кожен день користування кредитом (п. 4.6 Договору);

-знижена процентна ставка - 1,20 % за кожен день користування кредитом (п. 10.2 Договору);

-комісія за видачу кредиту - 15 % від суми виданого кредиту (п. 4.7 Договору).

Судом також встановлено, що Позивач виконав свої зобов`язання за Кредитним договором у повному обсязі, надавши Відповідачці кредит у розмірі 25.000,00 грн шляхом безготівкового переказу коштів на банківську картку Відповідачки, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і не заперечується самою Відповідачкою.

З довідки про укладений договір, наданої Позивачем, вбачається, що Відповідачка здійснювала часткове погашення заборгованості за Кредитним договором: загальна сума платежів Відповідачки становила 39.375,00 грн, які зараховувалися в рахунок погашення відсотків за користування кредитом, комісії за видачу кредиту та тіла кредиту відповідно до черговості, встановленої Правилами надання споживчих кредитів.

Станом на 02.10.2023 (дата, на яку здійснено розрахунок заборгованості) загальна заборгованість Відповідачки за Кредитним договором становить 58.525,00 грн, з яких:

- прострочена заборгованість за тілом кредиту - 11.500,00 грн;

- прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 47.025,00 грн

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, Відповідачка, не повернувши суму кредиту та не сплативши нараховані проценти за користування кредитом у встановлений Кредитним договором строк, порушила взяті на себе зобов`язання, що є підставою для стягнення з неї заборгованості на користь Позивача.

Відповідачкою факт укладення Кредитного договору, отримання кредитних коштів та наявність заборгованості за тілом кредиту в розмірі 11.500,00 грн не заперечується. Заперечення Відповідачки стосуються виключно розміру нарахованих процентів.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок заборгованості, встановив, що він відповідає умовам Кредитного договору та здійснений арифметично правильно. Проценти нараховані на суму кредиту за кожен день користування кредитом відповідно до погодженої сторонами процентної ставки: за період, коли Відповідачка своєчасно сплачувала проценти - за зниженою ставкою 1,20 % за день; за період прострочення - за стандартною ставкою 1,50 % за день, що відповідає пункту 10.2 Кредитного договору.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість первісного позову ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та наявність підстав для його задоволення в повному обсязі, тобто для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором у загальному розмірі 58.525,00 грн, з яких:

-11.500,00 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту;

-47.025,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання умов Кредитного договору несправедливими та недійсними суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 у зустрічному позові просила визнати несправедливими та недійсними пункти 4.6 та 4.9 Кредитного договору, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що: умови договору щодо стандартної процентної ставки в розмірі 1,50% за день є несправедливими, оскільки реальна річна процентна ставка становить 29.215% річних; умова про строк кредитування 300 днів (п. 4.9) є несправедливою, оскільки за рекомендованим графіком оплат (п. 2.3 Договору) кредит мав бути погашений протягом 70 днів, а строк 300 днів встановлений з метою нарахування надмірних відсотків.

Суд, оцінивши доводи зустрічного позову, дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Щодо умови про строк кредитування (п. 4.9 Кредитного договору) суд зазначає наступне.

Строк кредитування є однією з істотних умов кредитного договору, яка визначається за домовленістю сторін. Пунктом 4.9 Кредитного договору чітко визначено, що строк, на який надається кредит Позичальнику, становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту, а дата повернення кредиту - 09.01.2024.

Водночас пунктом 2.3 Кредитного договору визначено рекомендований графік оплат для дострокового повернення кредиту протягом перших 70 днів. Зазначений рекомендований графік є лише пропозицією Кредитодавця для мінімізації загальних витрат Позичальника за кредитом, що прямо випливає із змісту п. 2.3 Договору. Позичальник мав право, але не був зобов`язаний, повернути кредит достроково протягом 70 днів.

Таким чином, строк кредитування 300 днів є чітко визначеною і погодженою обома сторонами умовою Кредитного договору, яка не може вважатися несправедливою лише на тій підставі, що Кредитодавець одночасно рекомендував Позичальнику дострокове погашення кредиту в більш короткий строк. Визначення строку кредитування належить до сфери свободи договору, і сам по собі строк кредитування не може бути визнаний несправедливою умовою.

Щодо умови про процентну ставку (п. 4.6 Кредитного договору) слід зазначити наступне.

Процентна ставка за користування кредитом є платою за користування грошовими коштами, а не мірою відповідальності за порушення зобов`язання. Розмір процентної ставки визначається за домовленістю сторін відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України та є істотною умовою кредитного договору.

Стандартна процентна ставка в розмірі 1,50 % за кожен день користування кредитом та знижена процентна ставка в розмірі 1,20 % за кожен день були чітко зазначені на першій сторінці Кредитного договору (п. 4.6 та п. 10.2), з якими Позичальник ознайомилась до підписання договору.

Підписуючи Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Позичальник підтвердила свою повну обізнаність та згоду з усіма умовами цього Договору, що прямо передбачено пунктом 3.10 Кредитного договору.

При цьому суд враховує, що Позичальник мала можливість мінімізувати свої витрати за кредитом шляхом дострокового повернення кредиту відповідно до рекомендованого графіку оплат (п. 2.3 Договору), однак не скористалась цією можливістю в повному обсязі.

Щодо посилань Відповідачки на зміни у регулюванні відносин з прийняттям Закону України від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким обмежено максимальну добову відсоткову ставку за кредитами на рівні 1 % за день, суд звертає увагу на наступне.

По-перше, Кредитний договір № 1172-0188 було укладено 16.03.2023, тобто до набрання чинності зазначеним Законом. Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

По-друге, проценти за користування кредитом не є мірою цивільно-правової відповідальності. Проценти за кредитним договором є платою за користування грошовими коштами (ціною кредиту), а не санкцією за порушення зобов`язання. Відповідно, правило про зворотну дію закону, який пом`якшує або скасовує відповідальність, до даних правовідносин не застосовується.

Отже, Закон від 22.11.2023 не поширюється на правовідносини, що виникли з Кредитного договору, укладеного 16.03.2023, і не може бути підставою для зменшення розміру нарахованих процентів.

Що стосується доводів Відповідачки про непропорційність нарахованих процентів сумі основного боргу та їх невідповідність засадам справедливості, добросовісності та розумності, суд зазначає наступне.

Дійсно, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013, у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, суд має право її зменшити. Однак зазначена правова позиція стосується саме неустойки (штрафу, пені) як міри відповідальності, а не процентів за користування кредитом як плати за послугу.

Рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг, на яке посилається Відповідачка, стосується саме питання неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами, а не розміру процентної ставки за користування кредитом.

Статтею 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Законом не передбачено права суду зменшувати розмір процентів за користування кредитом, нарахованих відповідно до умов договору, на відміну від неустойки, право на зменшення якої передбачено частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України.

При цьому суд зауважує, що значний розмір заборгованості за процентами зумовлений передусім діями самої Відповідачки, яка допустила тривале прострочення виконання зобов`язань за Кредитним договором. Позичальник мала можливість зменшити свої витрати шляхом своєчасного повернення кредиту або його дострокового погашення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання пунктів 4.6 та 4.9 Кредитного договору № 1172-0188 від 16.03.2023 несправедливими та недійсними, а тому у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки первісний позов задовольняється повністю, судовий збір за подання первісної позовної заяви у розмірі 2.147,20 грн підлягає стягненню з Відповідачки на користь Позивача.

Оскільки у задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю, судові витрати за зустрічним позовом покладаються на ОСОБА_1 .

IV. Резолютивна частина

Керуючись статтями 12, 13, 76-82, 141, 247, 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 1172-0188 від 16.03.2023 у загальному розмірі 58.525,00 (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот двадцять п`ять) грн 00 коп, з яких:

- прострочена заборгованість за тілом кредиту - 11.500,00 (одинадцять тисяч п`ятсот) грн 00 коп;

- прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 47.025,00 (сорок сім тисяч двадцять п`ять) грн 00 коп.

2. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» про захист прав споживача, визнання несправедливими та недійсними положень договору відмовити повністю.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у розмірі 2.147,20 (дві тисячі сто сорок сім) грн 20 коп.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Позивач / Відповідач за зустрічним позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 407, .

Відповідач / Позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя: