Провадження № 4-с/161/5/26
У Х В А Л А

17 березня 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді- Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань- Опальчук А.А.,

за участю представника ВДВС у м. Луцьку,

головного державного виконавця Арсенюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павлович Віолетти Вікторівни, -

В С Т А Н О В И В:

02.09.2025 року скаржниця ОСОБА_1 звернулась в суд із скаргою на дії Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павлович Віолетти Вікторівни.

В обґрунтування якої зазначила, що постанова про відкриття виконавчого провадження є протиправною, оскільки не відповідає змісту виконавчого листа (не вказано суми боргу та судового збору, порушено принцип солідарного стягнення) та не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» (відсутні реквізити боржників і строки пред`явлення), що зобов`язувало виконавця повернути документ стягувачу. Крім того, стягувачем судового збору помилково зазначено КП «Луцькводоканал» замість ДСА України, чинним законодавством не передбачено внесення виправлень у постанову про відкриття провадження, а саму заборгованість у сумі 9178,28 грн було в повному обсязі погашено ще 25.01.2025 до набрання рішенням законної сили.

Просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №216 від 13.06.2025 виданий Луцьким міськрайонним судом у справі №161/10476/24 в частині стягнення судового збору; визнати протиправними дії Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павлович Віолетти Вікторівни щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №78889944 від 19.08.2025, визнати протиправними дії Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павлович Віолетти Вікторівни щодо винесення постанови про виправлення помилки у процесуальному документі ВП №78889944 від 28.08.2025, прийняти рішення про закінчення виконавчого провадження ВП №78889944.

Скаржниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду скарги була повідомлена належним чином.

Представник ВДВС у м. Луцьку, головний державний виконавець Арсенюк О.В. в судовому засіданні вимоги скарги не визнала, просила в її задоволені відмовити. Зазначила, що в постанові про відкриття виконавчого провадження №78889944 від 19.08.2025 року є неточності.

Заслухавши думку представника ВДВС, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 2 ст.432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З виконавчого листа Луцького міськрайонного суду у справі № 161/10476/24, виданого 13.06.2025 вбачається, що Луцьким міськрайонним судом ухвалено стягнути на користь КП «Луцькводоканал» заборгованість у розмірі 9178 грн. 28 коп. та судові витрати у розмірі 605 грн. 60 коп.

Скаржниця вказувала, що у виконавчому листі відсутні місце проживання, реєстраційні номери облікової картки платників податків та дати народження боржників, строк пред`явлення рішення до виконання, виконавчий лист в частині стягнення судового збору не підлягає до виконання, оскільки стягувачем у ньому зазначено КП «Луцькводоканал».

Однак, в контексті наведеного, під час розгляду скарги судом не встановлено обставин та фактів, та заявниця не навела жодної з підстав за яких виконавчий лист може бути визнано таким, що не підлягає виконанню.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі статтею 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Також, в ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» закріплено, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа Луцького міськрайонного суду №161/10476/24, виданого 13.06.2025 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства «Луцькводоканал» заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 9 178 грн 28 коп та судовий збір в розмірі по 605 гривень 60 коп з кожного, головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павлович Віолетта Вікторівна 19.08.2025 винесла постанову про відкриття провадження (ВП №78889944) про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Луцькводоканал» виконавчого збору в розмірі 978,38 грн (а.с.53-54).

28 серпня 2025 року постановою головного державного виконавця Павлович В.В. у межах виконавчого № 78889944 про виправлення помилки у процесуальному документі, постановлено: «1. Внести виправлення до документу «Постанова про відкриття виконавчого провадження від 28 серпня 2025 року: заповнити резолютивну частину наступним змістом «стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 605, 60 грн несплаченого судового збору на користь КП «Луцькводоканал»; змінити суму стягнення боргу з 9 783, 88 грн на 605, 60 грн, змінити суму та стягнення виконавчого збору з 978, 38 грн на 60, 56 грн.» (а.с.55).

28 серпня 2025 року головним державним виконавцем Павлович В. В. провадження № 78889944 винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, постановлено: «1. Внести зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість Сума коштів до стягнення за ВД: 9 783, 88 зазначити Сума коштів до стягнення за ВД: 605, 6; замість Сума коштів (еквівалент у гривні): 9783, 88 зазначити Сума коштів (еквіваленту гривні): 605, 6; заповнено Резолютивна частина: стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 605, 60 грн несплаченого судового збору на користь КП «Луцькводоканал» (а.с.56).

11.02.2026 головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Блищук П.В. винесла постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП №78889944) про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Луцькводоканал» заборгованості в розмірі 605,60грн несплаченого судового збору у зв`язку з надходженням коштів, що підтверджується копіями розпоряджень №78889944 від 23.01.2026 та 11.02.2026.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Щодо вимоги скаржниці визнати протиправними дії Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м.Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павлович Віолетти Вікторівни щодо винесення постанови про виправлення помилки у процесуальному документі ВП №78889944 від 28.08.2025, суд зазначає наступне.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 23 жовтня 2025 року у справі №161/10476/24 в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павлович Віолетти Вікторівни, а саме про визнання дій головного державного виконавця Відділу ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павлович В. В. щодо винесення нею постанови від 28.08.2025 про зміну (доповнення) реєстраційних даних у виконавчому провадженні №78889944 протиправними, а постанову - недійсною, відмовлено.

Постановою Волинського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року у вищевказаній справі №161/10476/24 апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 жовтня 2025 року в цій справі залишено без змін.

Ухвалою Верховного суду від 02.03.2026 у вищевказаній справі №161/10476/24, (враховуючи ухвалу про виправлення описки від 16.03.2026) відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 жовтня 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду. Вказавши: «Суди попередніх інстанцій відмовляючи у задоволенні скарги виходили з того, що оскаржувана постанова про внесення змін (доповнення) містить характер помилки. Верховний Суд погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанції, оскільки, суди дійшли правильного висновку, врахувавши те, що розмір стягнутого судового збору за виконавчим листом № 161/10476/24 від 13 червня 2025 року становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп, а тому державний виконавець мала всі підстави для виправлення зазначеної помилки.».

Так, згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду (цивільним, господарським або адміністративним), що набрало законної сили, не потребують доказування при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Ці преюдиційні факти є обов`язковими для суду, який розглядає справу, якщо в ній беруть участь ті самі особи

Преюдиціальні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки є встановленими у рішенні, немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву законність судового акта, який набрав законної сили. Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення (Правова позиція ВС у складі КГС, постанова від 18 березня 2021 року, справа № 902/608/19).

Отже вказані обставини, які були встановлені судами не потребують повторного встановлення і дослідження.

Судом встановлено, що 19 серпня 2025 року КП «Луцькводоканал» звернулося до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання виконавчого листа № 161/10476/24, виданого 13 червня 2025 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 605,60 грн. Того ж дня постановою головного державного виконавця ВДВС у м. Луцьку Павлович В. В. відкрито виконавче провадження № 78889944. Водночас при прийнятті вказаної постанови головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павлович В.В. було допущено помилку у розмірі та виді збору виходячи із стягуваних сум, оскільки за виконавчим листом № 161/10476/24 від 13 червня 2025 року підлягав стягненню не виконавчий , а судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі вищезазначеного суд вважає, що скарга ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павлович Віолетти Вікторівни підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павлович Віолетти Вікторівни задовольнити частково.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павлович Віолетти Вікторівни щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №78889944 від 19.08.2025.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 20.03.2026.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк