Справа № 216/1422/18
Провадження № 6/216/33/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» про заміну сторони виконавчого провадження, та видачу дублікату виконавчого листа, -

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2026 року представниця товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» Луценко А.С. звернулася до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, та видачу дублікату виконавчого листа.

Заява мотивована тим, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № 216/1422/18 від 01.04.2020 стягнено з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.01.2011. Виконавчий лист знаходився на примусовому виконанні.

22 серпня 2025 року між акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до нового кредитора перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № б/н від 18.01.2011. Посилаючись на вищевказані обставини представниця заявника просила суд задовольнити заяву.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

За результатом вивчених матеріалів справи судом встановлено, що на виконанні у головної державної виконавиці Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жуковської Ю.В. перебував з примусового виконання виконавчий лист № 216/1422/18 від 05.08.2020 виданий Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з боржниці ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 6703,03 грн, відкрито виконавче провадження № 70714517, та постановою від 22.12.2023 виконавчий лист повернений стягувачу, у зв`язку з відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення.

Вищеоговорене виконавче провадження станом на теперішній час завершено, що підтверджується Інформацією про виконавче провадження від 09.01.2026.

У зв`язку з укладенням 22 серпня 2025 року договору факторингу № 8-22-08/2025, між акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором б/н від 18.01.2011, та до останнього перейшло право вимоги, в тому ж числі за виконавчим листом № 216/1422/18 від 05.08.2020.

Відповідно до вимог п. п. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Статтею 55 ЦПК України визначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК); дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК); факторингу (глава 73 ЦК).

Згідно із ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 20.11.2013, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст. 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.1997 у справі «Hornsby v. Greece», п. 40).

Вищевказану правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 05 грудня 2018 року по справі № 643/4902/14-ц.

З урахуванням обставин, встановлених у справі та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником товариством з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс».

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 1 статтею 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 за № 8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказано, що під час розгляду категорії питань щодо пропуску процесуальних строків, суди повинні дослідити поважність пропуску цих строків і виходити з того, що ці причини повинні бути пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для заявника для вчинення певних процесуальних дій.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Агрокомплекс проти України» від 06.10.2011 міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», рішення від 15.10.2009).

Судом встановлено, що виконавчий лист, виданий у справі 216/1422/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.01.2011був втрачений, виконавчі дії по ньому не проводяться, строк пред`явлення його до виконання не закінчився, тому заява про видачу дублікату виконавчого листапідлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 55, 247, 442, 260, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» про заміну сторони виконавчого провадження, та видачу дублікату виконавчого листа задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження, а саме: стягувача акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» у виконавчому провадженні № 70714517, відкритого на підставі виконавчого листа № 216/1422/18 виданого Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 05.08.2020.

Видати товариству з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» замість втраченого оригінала дублікат виконавчого листа 216/1422/18 про стягнення заборгованості з «Капіталресурс».

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.В.Онопченко