Провадження № 6/638/103/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Рудської В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду міста Харкова цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Технофінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, -

встановив:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Технофінанс» звернувся до Шевченківського районного суду міста Харкова із заявою, в якій просить замінити сторону стягувача у виконавчому листі по справі №638/19314/18 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Актив» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Технофінанс».

В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 23.05.2019 року по справі №638/19314/18 позовну заяву ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» заборгованість за договором позики №-010599 від 17.06.2018 року у розмірі 5613,70 гривень. 01.07.2024 року ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС» набуло право вимоги за договором №-010599 від 17.06.2018 року на підставі договору факторингу №01-07-24-1ПА між ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС» та ТОВ «ФК ПРЕМІУМ АКТИВ». Після набуття права вимоги, заявник виконавчих листів по справі не отримував. З даних Автоматизованої системи виконавчих провадження, станом на момент звернення заявника з заявою про заміну сторони у виконавчому документі, відсутні виконавчі провадження, боржником за якими є ОСОБА_1 . Зазначає, що заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. На підставі викладеного заяву просить задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання представник заявника не з`явився, просив справу розглядати без його участі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись, причини неявки суд не повідомили.

У відповідності до ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 червня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №-010599.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 23.05.2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» заборгованість за договором №-010599 від 17.06.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у сумі 5613 гривень 70 копійок, що складається із заборгованості за кредитом 1000 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 1883,70 грн., заборгованості за пенею 2730 грн.

20.07.2019 року видано виконавчі листи по справі №638/19314/18 зі строком пред`явлення до виконання три роки.

Згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчих провадження (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors), станом на момент звернення заявника з заявою про заміну сторони у виконавчому документі, відсутні виконавчі провадження, боржником за якими є ОСОБА_1 .

Судом також встановлено, що 01.07.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» та ТОВ «Фінансова компанія «Технофінанс» укладено Договір факторингу №01-07-24-1ПА, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Технофінанс», а ТОВ «Фінансова компанія «Технофінанс» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за вказаним Кредитним договором.

Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду .

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Підставою для заміни сторони судового процесу або виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах .

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Водночас варто звернути увагу і на те, що заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

При цьому, якщо строки звернення виконавчого документа до виконання пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Такий правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 20 вересня 2023 року у справі № 2-606/10 провадження № 61-4315св23.

Оскільки судом встановлено, що строк пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих Дзержинським районним судом м.Харкова 20.07.2019 року на момент звернення заявника із даною заявою сплив, а питання поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання заявником не ставилось, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 512, 514 ЦК України, керуючись ст.442 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Технофінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк