Провадження №2/760/3500/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

«25» березня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Тесленко І. О.,

за участю секретаря судового засідання Бережної С.П., Бебешка Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про стягнення заборгованості зі сплати неустойки,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2025 року до Солом`янського районного суду міста Києва за постановою Київського апеляційного суду від 19 серпня 2025 року надійшли матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про стягнення заборгованості зі сплати неустойки.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Восьмого липня дві тисячі двадцять четвертого року Боржником - посадовою особою, яка виконує обов`язки (керівника) за наймом у юридичної особи приватного права ДЕПАРТАМЕНТ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ ОСОБА_2 отримано ЗАЯВУ-ПОВІДОМЛЕННЯ-ВИМОГУ за вихідним номером ВВХ-31 від другого липня дві тисячі двадцять четвертого року. Повідомлення не було заперечено у законний спосіб - отже було акцептовано, відтак, Боржником - посадовою особою, яка виконує обов`язки (керівника) за наймом у юридичної особи приватного права ДЕПАРТАМЕНТ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ ОСОБА_2 у власній якості та всіма засновниками, афілійованими особами, підлеглими, начальниками департаментів, заступниками, виконавцями, послідовниками, продовжувачами, наслідувачами, прибічниками, принципалами, акціонерами, партнерами, а також представниками Боржника, їх замісниками, підлеглими, правонаступниками, керівниками, головами, директорами, замісниками директорів, Рядовими міліції - Рядовими поліції, молодшими сержантами міліції - Капралами поліції, Сержантами міліції - Сержантами поліції, Старшими сержантами міліції - Старшими сержантами поліції, Старшинами міліції - Старшими сержантами поліції, Прапорщиками міліції - Старшими сержантами поліції, Старшими прапорщиками міліції - Старшими сержантами поліції, Молодшими лейтенантами міліції - Молодшими лейтенантами поліції, Лейтенантами міліції - Лейтенантами поліції, Старшими лейтенантами міліції - Старшими лейтенантами поліції, Капітанами міліції - Капітанами поліції, Майорами міліції - Майорами поліції, Підполковниками міліції - Підполковниками поліції, Полковниками міліції - Полковниками поліції, Генерал-майорами міліції - Генералами поліції третього рангу, Генерал-лейтенантами міліції - Генералами поліції другого рангу, Генерал - полковниками міліції - Генералами поліції першого рангу та іншими особами і суб`єктами правовідносин від імені юридичної особи приватного права ДЕПАРТАМЕНТ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ було визнано за Автором, що діє від імені людини, з власним іменем: ОСОБА_1, син ОСОБА_3 , роду ОСОБА_1 правовий статус людина, який користується правами громадянина Союзу РСР/Української РСР, який є народ - Кредитор. У сукупності з нормами положень ст. 2; п. 2 ст. 26; ч. 5 ст. 26; ст. 28; сг. 420; ст. 423 ЦКУ Автор, який діє від імені людини у правовому статусі громадянина Союзу РСР/Української РСР: ОСОБА_4 , надалі Кредитор, у сукупності з нормами положень статті 636 ЦКУ, прийнявши права Кредитора. Боржника - посадову особу, яка виконує обов`язки (керівника) за наймом у юридичної особи приватного права ДЕПАРТАМЕНТ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ ОСОБА_2 у власній якості та всіх засновників, афілійованих осіб, підлеглих, начальників департаментів, заступників, виконавців, послідовників, продовжувачів, наслідувачів, прибічників, принципалів, акціонерів, партнерів, а також представників Боржника, їх замісників, підлеглих, правонаступників, керівників, голів, директорів, замісників директорів. Рядових міліції - Рядових поліції, молодших сержантів міліції - Капралів поліції, Сержантів міліції - Сержантів поліції, Старших сержантів міліції - Старших сержантів поліції, Старшин міліції - Старших сержантів поліції, Прапорщиків міліції - Старших сержантів поліції, Старших прапорщиків міліції - Старших сержантів поліції, Молодших лейтенантів міліції - Молодших лейтенантів поліції, Лейтенантів міліції - Лейтенантів поліції. Старших лейтенантів міліції - Старших лейтенантів поліції, Капітанів міліції - Капітанів поліції, Майорів міліції - Майорів поліції, Підполковників міліції - Підполковників поліції, Полковників міліції - Полковників поліції, Генерал-майорів міліції - Генералів поліції третього рангу, Генерал- лейтенантів міліції - Генералів поліції другого рангу, Генерал-полковників міліції - Генералів поліції першого рангу та інших осіб і суб`єктів правовідносин від імені юридичної особи приватного права ДЕПАРТАМЕНТ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ позбавлено зустрічного права вимоги. Боржником - посадовими особами, які виконують обов`язки за наймом у юридичної особи приватного права ДЕПАРТАМЕНТ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ тридцять першого серпня дві тисячі двадцять четвертого року та тринадцятого жовтня дві тисячі двадцять четвертого року порушено права і свободи людини у правовому статусі людина і людини у правовому статусі громадянина Союзу РСР/Української РСР. від імені якої діє Автор. Порушення зобов`язання є юридичним фактом негативних наслідків правопорушень. Правові наслідки, встановлені договором та законом, тягнуть за собою відшкодування збитків та відшкодування моральної шкоди (ст.611 ЦКУ). Відтак відповідно до ст. 546-549 ЦКУ, відмова виконати належним чином своє зобов`язання (забезпечити виконання вимог Кредитора) є згодою Боржника - юридичної особи приватного права ДЕПАРТАМЕНТ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ сплатити неустойку відповідно до переліку розділу Порядок оплат. Кредитором направлено Боржнику - юридичній особі приватного права ДЕПАРТАМЕНТ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ : 1) заяву за вихідним номером ВВХ-56 від двадцятого вересня дві тисячі двадцять четвертого року, невід`ємною частиною якої є рахунок-фактура за вихідним номером ВВХ-8 від двадцятого вересня дві тисячі двадцять четвертого року, отримано Боржником - юридичною особою приватного права ДЕПАРТАМЕНТ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ двадцять третього вересня дві тисячі двадцять четвертого року; 2) заяву за вихідним номером ВВХ-62.1 від п`ятнадцятого жовтня дві тисячі двадцять четвертого року, невід`ємною частиною якої є рахунок-фактура за вихідним номером ВВХ-9 від п`ятнадцятого жовтня дві тисячі двадцять четвертого року, отримано Боржником - юридичною особою приватного права ДЕПАРТАМЕНТ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ вісімнадцятого жовтня дві тисячі двадцять четвертого року; 3) заяву за вихідним номером ВВХ-62.2 від другого грудня дві тисячі двадцять четвертого року, невід`ємною частиною якої є рахунок-фактура за вихідним номером ВВХ-9.1 від другого грудня дві тисячі двадцять четвертого року, отримано Боржником - юридичною особою приватного права ДЕПАРТАМЕНТ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ шостого грудня дві тисячі двадцять четвертого року. Загальна сума заборгованості зі сплати неустойки Боржника - юридичної особи приватного права ДЕПАРТАМЕНТ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ складає $751 000 000,00 (сімсот п`ятдесят один мільйон) доларів США у національній валюті за курсом НБУ в день сплати, у тому числі за: 1) рахунком-фактурою за вихідним номером ВВХ-8 від двадцятого вересня дві тисячі двадцять четвертого року: $201 00 000, 00 (двісті один мільйон) доларів США у національній валюті за курсом НБУ в день сплати; 2) рахунком-фактурою за вихідним номером ВВХ-9 від п`ятнадцятого жовтня дві тисячі двадцять четвертого року: $230 000 000,00 (двісті тридцять) мільйонів доларів США у національній валюті за курсом НБУ в день сплати; 3) рахунком-фактурою за вихідним номером ВВХ-9.1 від другого грудня дві тисячі двадцять четвертого року: $320 000 000,00 (триста двадцять) мільйонів доларів США у національній валюті за курсом НБУ в день сплати. Станом на тринадцяте грудня дві тисячі двадцять четвертого року заборгованість зі сплати неустойки Боржником - юридичною особою приватного права ДЕПАРТАМЕНТ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ в сумі $751 000 000,00 (сімсот п`ятдесят один) мільйон доларів США у національній валюті за курсом НБУ в день сплати не оплачена. На даний час Боржник - юридична особа приватного права ДЕПАРТАМЕНТ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ ухиляється від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість, що є порушенням економічних інтересів людини правовому статусі громадянина Союзу РСР/Української РСР: ОСОБА_4 . З врахуванням наведеного просив стягнути із Боржника - юридичної особи приватного права ДЕПАРТАМЕНТ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ на користь юридичної особи публічного права - свідоцтва про народження НОМЕР_1 ОСОБА_4 , заборгованість зі сплати неустойки в сумі $751 000 000,00 (сімсот п`ятдесят один мільйон) доларів США у національній валюті за курсом НБУ в день сплати).

04 липня 2025 року на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О. Фактично справу передано згідно реєстру передачі справи 12 вересня 2025 року.

Ухвалою суду від 15 вересня 2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про стягнення заборгованості зі сплати неустойки, до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено підготовче засідання.

06 жовтня 2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований наступним. Ознайомившись із змістом та вимогами позовної заяви, вважають, вимоги Позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Позовні вимоги Позивач вмотивовує тим, що посадовими особами, які виконують обов`язки за наймом у юридичній особі приватного права Департамент патрульної поліції 31.08.2024 року та 13.10.2024 року порушено право і свободи людини у правовому статусі людина і людини у правовому статусі громадянина Союзу РСР/Української РСР. Позивачем визначено загальний розмір заборгованості зі сплати неустойки з відповідача Департаменту патрульної поліції у сумі 751 000 000,00 (сімсот п`ятдесят один мільйон) доларів США у національній валюті за курсом НБУ в день сплати на користь Позивача. Обставини справи. Так, 31.08.2024 року близько 12 год. 06 хв. поліцейськими управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Сумській області ДПП) в ході патрулювання вул. Герасима Кондратьєва поблизу будинку № 10 в м. Суми виявлено транспортний засіб MITSUBISHI OUTLANDER, номерний знак НОМЕР_2 . Під час перевірки вищевказаного транспортного засобу через базу даних моторно (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) та інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» було встановлено, що водій даного автомобіля не має чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З метою перевірки інформації, що могла свідчити про причетність водія транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER, номерний знак НОМЕР_2 до вчинення адміністративного правопорушення нарядом поліції УПП в Сумській області ДПП було зупинено автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, номерний знак НОМЕР_2 , водій якого на момент зупинки, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до МТСБУ не мав чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та на вимогу поліцейського не пред`явив для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України, а саме посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР). 31.08.2024 року за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно Позивача лейтенант поліції Баглик Д.С. виніс постанову серії ЕНА № 2951394 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на Позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Не погодившись з винесеною постановою серії ЕНА № 2951394 від 31.08.2024 року, 20.09.2024 року Позивач звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.11.2024 року по справі № 592/15605/24 адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2951394 від 31.08.2024 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн., а провадження у адміністративній справі закрито. Не погодившись з рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.11.2024 року по справі № 592/15605/24, представник відповідач Департаменту патрульної поліції звернувся з апеляційною скаргою до Другого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.11.2024 року по справі № 592/15605/24. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.01.2025 року по справі № 592/15605/24 апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишено без задоволення. Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.11.2024 року по справі № 592/15605/24 залишено без змін. Так, 13.10.2024 року близько 15 год. 59 хв. в м. Суми вул. Харківська поблизу будинку № 40, було виявлено та зупинено транспортний засіб Nissan Rogue, номерний знак НОМЕР_3 , водій, яким в подальшому виявився Позивач, керував транспортним засобом з номерним знаком закритим сторонніми предметами а саме металевою сіткою, що ускладнює ідентифікацію буквенно-чисельної комбінації, що зафіксовано на відеореєстратор Xiaomi Yi Car DVR 9471, чим порушив вимоги п. 2.9 в Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) та в подальшому в ході перевірки документів у Позивача, відповідно до п. 2.4 а ПДР, Позивач не пред`явив у спосіб який дає можливість прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідченні водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, що було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор Motorola Solutions 471319, 471549, чим порушив вимоги п. 2.4 а ПДР. 13.10.2024 року за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП відносно Позивача лейтенант поліції Головашов С.В. виніс постанову серії ЕНА № 3257875 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на Позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. 13.10.2024 року за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 1 ст. 126 КУпАП лейтенант поліції Коваленко С.М. виніс постанову серії ЕНА № 3257965 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на Позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Так, не погоджуючись з винесеними постановами по справам про адміністративні правопорушення, 04.12.2025 року Позивач звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3257875 від 13.10.2024 року та серії ЕНА № 3257965 від 13.10.2024 року. Відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.02.2025 року по справі № 592/20057/24 позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено частково. Скасовано постанову серії ЕНА № 3257875 від 13.10.2024 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Сумській області Головашовим Сергієм Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1190 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення; відмовлено в задоволенні позову в частині скасування постанови серії ЕНА № 3257965 від 13.10.2024 року у справі про адміністративне правопорушення, яка винесена інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Сумській області Коваленко Станіславом Михайловичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. При цьому, не погоджуючись з рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.02.2025 року по справі № 592/20057/24, Позивач та відповідач Департамент патрульної поліції звернулися з апеляційними скаргами до Другого апеляційного адміністративного суду. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2025 року по справі 592/20057/24 апеляційні скарги ОСОБА_1 та Департаменту патрульної поліції залишено без задоволення. Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.02.2025 року по справі № 592/20057/24 залишено без змін. Копія постанови додається. Не погодившись з рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.02.2025 року по справі № 592/20057/24 та постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2025 року по справі № 592/20057/24, Позивач звернувся з касаційною скаргою до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду України. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.08.2025 року по справі № 592/20057/24 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.02.2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанов. Отже, враховуючи вищевикладене, Позивач у відповідності до положень ст. ст. 288, 289 КУпАП скористався своїм правом на оскарження постанови серії ЕНА № 2951394 від 31.08.2024 року, постанови ЕНА № 3257875 від 13.10.2024 року та постанови серії ЕНА № 3257965 від 13.10.2024 року, шляхом звернення до суду з позовними заявами. За результатами розгляду справ були прийняті рішення та вирішено питання про стягнення відповідних судових витрат по справам. З врахуванням наведеного просив залишити позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про стягнення заборгованості зі сплати неустойки без задоволення.

Ухвалою від 15 січня 2026 року підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про стягнення заборгованості зі сплати неустойки, - закрито; призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. 21 січня 2026 року від позивача надійшла заява в якій не заперечував стосовно розгляду справи без його участі.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, у відзиві на позовну заяву просив провести розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства.

Відповідно до Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №2951394 від 31.08.2024 року, 31.08.2024 12:00:00, м. Суми, вулиця Герасима Кондратьєва (Кірова), 10, було зупинено ТЗ на підставі пункту 3, ч. 1, ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», водій не пред`явив на вимогу працівника поліції посвідчення водія відповідної категорії та чинного страхового полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, або документи що звільняють від страхування, чим порушив п. 2.4.а ПДР, керування ТЗ особою не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документа на ТЗ, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 1, ст. 126 КУпАП і накладено на нього штраф у розмірі 425,00 грн. (т. 2 а.с. 96).

Згідно до Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3257875 від 13 жовтня 2024 року, 13.10.2024 року 15:59 м. Суми, вул. Харківська, 40, водій керуючи ТЗ з номерними знаками закритими сторонніми предметами, а саме металевою сіткою, що ускладнює ідентифікацію буквенно-чисельної комбінації, порушив вимоги п.2.9 ПДР, керування водієм ТЗ з номерним знаком закритим іншими предметами, притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП і накладено штраф у розмірі 1 190,00 грн. (т. 1 а.с. 154 - 155, т. 2 а.с. 127 - 128).

Відповідно до Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3257965 від 13 жовтня 2024 року, 13.10.2024 року 17:49 м. Суми, вул. Харківська, 40, водій керуючи ТЗ не пред`явив у спосіб який дає можливість прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушив п.2.4.а ПДР, керування ТЗ особою не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документа на ТЗ, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП і накладено штраф у розмірі 425,00 грн. (т. 1 а.с. 156, т. 2 а.с. 129).

Відповідно до листа Управління патрульної поліції в Сумській області від 05.11.2024 року, у ході проведеної перевірки, порушень вимог діючого законодавства по фактам викладеним у зверненнях ОСОБА_5 у діях працівників УПП в Сумській області ДПП не встановлено (т. 1 а.с. 153, т. 2 а.с. 126).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 листопада 2024 року (справа №592/15605/24), адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено; скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2951394 від 31.08.2024, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 425 грн., а провадження у адміністративній справі закрито (т. 2 а.с. 226 - 227).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09 січня 2025 року (справа №592/5605/24) апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишено без задоволення; Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.11.2024 по справі № 592/15605/24 залишено без змін (т. 2 а.с. 228 - 230).

Рішенням Копаківського районного суду м. Суми від 10 лютого 2025 року (справа №592/20057/24), позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково; скасовано постанову серії ЕНА №3257875 від 13.10.2024 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Сумській області Головашовим Сергієм Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1190грн. та закрито справу про адміністративне правопорушення; відмовлено в задоволенні позову в частині скасування постанови серії ЕНА №3257965 від 13.10.2024 року у справі про адміністративне правопорушення, яка винесена інспектором взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Сумській області Коваленко Станіславом Михайловичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425грн. (т. 2 а.с. 231 - 235).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2025 року (справа №592/20057/24), апеляційні скарги ОСОБА_1 та Департаменту патрульної поліції залишено без задоволення; Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.02.2025 по справі № 592/20057/24 залишено без змін (т. 2 а.с. 236 - 240).

Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2025 року (справа №592/20057/24) відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 лютого 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанов (т. 2 а.с. 241 - 242).

Судом також досліджено додані позивачем до позовної заяви заяви - повідомлення - вимоги (т.1 а.с. 7 - 76, т. 2 а.с. 24 - 93), заяви - вимоги про сплату неустойки (т. 1 а.с. 79 - 85, 88 - 93, т. 2 а.с. 97 - 103, 106 -111), Рахунки - фактури (т. 1 а.с. 86 - 87, 94 - 95, 101 - 102 т.2 а.с. 104 - 105, 112 - 113, 137 - 138), заяву повідомлення - вимогу про кримінальний злочин (т. 2 а.с. 114 - 124), заяви - вимоги про сплату неустойки (т. 1 а.с. 96 - 100, т. 2 а.с. 130 - 134).

Інших доказів надано суду не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Як вбачається з статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, визначено формами неустойки, якими є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.

Статтею 550 ЦК України визначено підстави виникнення права на неустойку. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання (стаття 617 цього Кодексу).

Таким чином, по своїй суті неустойка - це конструкція, яка є видом забезпечення виконання зобов`язання та правовим наслідком його порушення (мірою цивільно-правової відповідальності). У статті 549 та в § 2 глави 49 ЦК України регулювання неустойки відбувається тільки з позицій забезпечення виконання зобов`язання. Неустойка (штраф чи пеня) може бути передбачена для забезпечення виконання зобов`язання. При цьому навіть визначення неустойки дозволяє констатувати, що законодавець пов`язує її стягнення саме з порушенням зобов`язання. Це підтверджується застосуванням таких понять та словосполучень, як «забезпечення зобов`язання», «порушення зобов`язання». Тому недопустимим є встановлення неустойки (штрафу чи пені) за правомірну відмову від виконання зобов`язання або односторонню відмову від договору» (Постанова Верховного Суду від 11.11.2020 року справа № 591/3176/17).

При цьому, доказів наявності між позивачем та відповідачем будь - яких зобов`язальних відносин надано до матеріалів справи не було.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Як вбачається з частини третьої статті 13 Закону України «Про Національну поліцію» у складі поліції функціонують: кримінальна поліція, патрульна поліція, органи досудового розслідування, поліція охорони, спеціальна поліція, поліція особливого призначення, інші підрозділи, діяльність яких спрямована на виконання завдань поліції або на забезпечення її функціонування, рішення про створення яких приймається керівником поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ.

Згідно до пункту 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», серед іншого поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Основними нормативно-правовими актами, що регламентують порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення, що здійснюється патрульною поліцією є Кодекс України про адміністративні правопорушення, Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджена наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Відповідно до п. 1 розділу І Положення про Департамент патрульної поліції, затверджено наказом Національної поліції України від 06.11.2015 року № 73 (у редакції наказу Національної поліції України від 05.09.2024 року № 947) (далі - Положення) Департамент патрульної поліції (далі - Департамент) є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції.

Згідно до п. 4 розділу І Положення Департамент складається із структурних підрозділів апарату ДПП, його територіальних (відокремлених) підрозділів, інших підрозділів патрульної поліції у тому числі підрозділів поліції особливого призначення. Також, підпункт 7 пункту 1 розділу III Положення визначає, що функція Департаменту здійснювати провадження у справах про адміністративні Правопорушення, віднесених до компетенції Національної поліції України (крім справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією), у тому числі у справах про адміністративні правопорушення пов`язані з керуванням транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України та у справах про адміністративні правопорушення, виявлені та зафіксовані за допомогою системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6, 8, 10, 11 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч. 1-4, 6, 7 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1, 125, ч.ч. 1-2, 4, ст. 126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, при винесенні по відношенню до позивача постанов про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, поліцейські управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь - яких доказів на підтвердження між позивачем та відповідачем інших правовідносин, зокрема зобов`язального характеру, надано до матеріалів справи не було.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що між позивачем та відповідачем існували зобов`язальні відносини, відповідно до яких відповідач прийняв на себе виконати відповідні зобов`язання (вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання) у погоджені сторонами строки та порушив відповідні зобов`язання надано суду не було.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, § 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» від 01 липня 2003 року № 37801/97, § 36,). Ще одне призначення обґрунтування рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року № 49684/99, § 30).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про стягнення заборгованості зі сплати неустойки.

Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 2, 16, 509, 546, 549, 550 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76 - 82, 133, 141, 259, 263 - 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про стягнення заборгованості зі сплати неустойки, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3, .

Суддя І. О. Тесленко