Єдиний унікальний номер справи 678/1753/24
Провадження №2-678-133/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Лазаренка А. В.,

за участі секретаря судового засідання Непийвода Л. Д.,

представника позивача Кривича О. С.,

розглядаючи в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою заступника керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького Гуменного Дениса Анатолійовича в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Хмельницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Позаміський дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Чайка» Хмельницької міської ради, до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Земля і Воля Поділля», про визнання незаконними та скасування державної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер :04:005:0008), права власності на неї,

встановив:

24 грудня 2024 року на адресу суду надійшла позовна заява про визнання незаконними та скасування державної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер :04:005:0008), права власності на неї.

25 грудня 2024 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у справі.

25 червня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду.

15 грудня 2025 року ухвалою суду змінено найменування відповідача у справі № 678/1753/24 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Земля і воля Поділля» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Зернозбут Волинь».

06 березня 2026 року від представника позивача надійшла заява № 55-1727вих-26 від 05 березня 2026 року про повернення до стадії підготовчого провадження та заява № 55-1726вих-26 від 05 березня 2026 року про зміну предмету позову, у якій просить розглядати справу з урахуванням змінених прокурором позовних вимог:

«Усунути перешкоди територіальній громаді в особі Хмельницької міської ради () - у володінні та користуванні земельною ділянкою рекреаційного призначення, площею 0,2306 га, що знаходиться за межами с. Головчинці на території Хмельницького району Хмельницької області :04:005:0008, площею 2 га, шляхом:

визнання незаконними та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та права оренди ТОВ «Зернозбут Волинь» () на земельну ділянку з кадастровим номером :04:005:0008, площею 2 га;

визнання незаконною та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :04:005:0008, площею 2 га;

зобов?язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ТОВ «Зернозбут Волинь» () повернути територіальній громаді в особі Хмельницької міської ради земельну ділянку рекреаційного призначення, площею 0,2306 га, що знаходиться за межами с. Головчинці на території Хмельницького району Хмельницької області в межах земельної ділянки з кадастровим номером :04:005:0009 у координатах -

X

5464 070,519

5 464 073,306

5 464 086, 636

5 464 075, 080

5 464 071,145

5 464 044,065

5 464 007, 550

5 464 009, 220

5 464 025, 330

5464 043, 810

5 464 045, 220

5 464 048,920

5 464 059,190

5 464 068, 650

Y

2 372 013, 337

2 372 084, 806

2 372 151, 603

2 372 162, 150

2 372 161, 701

2 372 117, 423

2 372 024, 350

2 372 022, 680

2 372 022, 220

2 372 024, 330

2 372 016, 600

2 372 013, 740

2 372 012, 000

2 372 013, 540

Стягнути з відповідачів на користь Хмельницької обласної прокуратури (Хмельницька обласна прокуратура, , Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р UA0002814) 9 384 грн судового збору, сплаченого за пред`явлення цього позову, та 1514 грн судового збору, сплаченого за заяву про забезпечення позову».

У судовому засіданні представник позивача Кривич О. С. підтримав подану заяву про повернення до підготовчого провадження та зміну предмету позову.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін по справі, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно із частиною третьою статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до частини другої статті 189 ЦПК України, підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 16.02.2021 у справі №922/2115/19, в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20, постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21 суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі N 234/11607/20 (провадження N 61-15126св21), зроблено висновок, що: "при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод".

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року). Верховний Суд дійшов висновку, що згідно з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 16.02.2021 у справі №922/2115/19, в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20, постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21 суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

При цьому, при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Встановлено, що після закінчення підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті, у справі дійсно необхідно вчинити ряд процесуальних дій, які можливо реалізувати лише на стадії підготовчого судового засідання, а тому доводи представника позивача є слушними.

Оскільки позивач правомірно подав заяву про зміну предмету позову, одночасно не змінюючи підстави вказаного позову, суд вважає за необхідне заяву про зміну предмету позову від 05 березня 2026 року прийняти до розгляду та долучити до матеріалів справи.

Керуючись ст. ст. 12, 43, 84, 189, 200, 263, 353 ЦПК України, суд, -

постановив:

Повернутися до розгляду у підготовчому провадженні справи за позовною заявою заступника керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького Гуменного Дениса Анатолійовича в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Хмельницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Позаміський дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Чайка» Хмельницької міської ради, до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернозбут Волинь», про визнання незаконними та скасування державної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер :04:005:0008), права власності на неї.

Підготовче засідання відкласти на 09 годину 00 хвилин 25 березня 2026 року.

Прийняти заяву позивача про зміну предмету позову від № 55-1728вих-26 від 05 березня 2026 року.

В подальшому розглядати справу з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

Надати відповідачу 15-денний строк для подачі відзиву на заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис А. В. Лазаренко

Суддя: А. В. Лазаренко