У х в а л а

16 березня 2026 року

м. Київ

Справа № 759/19953/21

Провадження № 61-15684ск25

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А ознайомився із касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник)

на постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2025 року

у справі за позовом скаржника до арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича (далі - відповідач) за участю Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про визнання дій незаконними, стягнення коштів і

в с т а н о в и в:

1. 11 серпня 2025 року скаржник вперше подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначене судове рішення.

2. 3 листопада 2025 року Верховний Суду у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою повернув касаційну скаргу.

3. 12 грудня 2025 року скаржник повторно подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову апеляційного суду та скерувати справу на новий розгляд до цього суду.

4. За змістом абзацу першого частини першої статті 185 і частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє ухвалу про залишення цієї скарги без руху.

5. Оскільки касаційна скарга не відповідає низці вимог ЦПК України, її слід залишити без руху.

(1) Щодо строку на касаційне оскарження

6. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).

6.1. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними (частина перша статті 127 ЦПК України).

6.2. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

6.3. До касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності (пункт 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

6.4. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

6.5. 24 червня 2025 року апеляційний суд ухвалив оскаржену постанову, повний текст якої склав наступного дня. Скаржник подав касаційну скаргу 12 грудня 2025 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження. Просив поновити йому цей строк. Обґрунтував тим, що вперше подав касаційну скаргу 11 серпня 2025 року, тобто протягом тридцяти днів з дня вручення йому 13 липня 2025 року копії оскарженої постанови (надав копію поштового конверта, в якому вона надійшла, та трекінг відправлення, згідно з яким отримав її копію 13 липня 2025 року), однак 3 листопада 2025 року Верховний Суд постановив ухвалу про повернення тієї скарги. Скаржник надав інформацію про отримання вказаної ухвали 6 грудня 2025 року, однак не пояснив, чому зволікав з повторним поданням тієї самої касаційної скарги після того, як та повернулася.

6.6. З огляду на вказане скаржник має додатково обґрунтувати поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження та необхідності його поновлення.

(2) Щодо вимог до змісту касаційної скарги

7. За змістом пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено номери засобів зв`язку особи, яка подала касаційну скаргу.Однак інформації про номери засобів зв`язку скаржника у касаційній скарзі немає.

(3) Щодо дотримання принципу рівності

8. За змістом пункту 7 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено перелік письмових матеріалів, що додаються до скарги. До касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет (речення перше пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

8.1. Скаржник не додав до касаційної скарги копії доданих до неї матеріалів для інших учасників справи. ЦПК України не передбачає для особи, яка оскаржує судові рішення, можливості визначати, які матеріали, що додаються до касаційної скарги, не надавати іншим учасникам справи. Більше того, якби скаржник подав касаційну скаргу разом із доданими до неї матеріалами в електронній формі через електронний кабінет, інші учасники справи, які мають такий кабінет, теж не були б обмежені у можливості ознайомлення з такими додатками. Тому скаржник має подати копії зазначених документів для інших учасників справи.

(4) Щодо клопотання про звільнення від сплати судового збору

9. До касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону(пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

9.1. Скаржник додав до касаційної скарги клопотання про звільнення від сплати судового збору. Мотивував так: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу скаржника за попередній календарний рік; він «має бюджетну заборгованість із виплати належних… коштів» за рішенням суду в цій справі.

9.2. Верховний Суд вважає це клопотання необґрунтованим.

9.2.1. Для підтвердження майнового стану скаржник надав: відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, згідно з якими у 1-4 кварталах 2024 року скаржник отримав 1 822,04 грн, а також лист Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області про те, що станом на день надання відповіді скаржникові виконавчий лист ще не виконаний.

9.2.2. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік;

або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

9.2.3. За змістом наведених приписів підставою, зокрема, для звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи та подати докази на підтвердження того, що саме її загальний майновий стан, а не одне чи декілька із можливих джерел доходів перешкоджав або перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі.

9.2.4. У Законі України «Про судовий збір» немає чітко визначеного переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному випадку суд установлює можливість звільнити особу від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити чи розстрочити сплату на підставі поданих доказів саме щодо майнового стану такої особи. Оцінюючи останній, суд має встановити наявність у такої особи доходу (заробітної плати, стипендії, пенсії тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища тощо.

9.2.5. За змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру, її відстрочення чи розстрочення для осіб, які не зазначені у статті 5 цього Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

9.2.6. Інформація про отриманий скаржником за 2024 рік дохід і відповідь Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області не характеризують загальний майновий стан скаржника. Він не підтвердив відсутність, крім зазначеного, іншого доходу, заощаджень, права власності на нерухоме майно, оплатного права користування ним, права власності на транспортні засоби тощо. Зокрема не надав довідку про доходи з Пенсійного фонду України, відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також інші дані, що характеризують саме майновий стан.

9.2.7. Отже, з огляду на наведені скаржником доводи та надані докази у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

(5) Щодо сплати судового збору

9.3. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).

9.4. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

9.5. За змістом підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

9.6. За змістом підпунктів 1 та 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.Такий мінімум згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» із 1 січня 2021 року становив 2 270,00 грн.

9.7. У вересні 2021 року скаржник звернувся до суду з позовом, у якому просив: (1) визнати незаконними дії / бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на звернення щодо лота, неоприлюднення в оголошенні про продаж права вимоги копій усіх документів; (2) стягнути з відповідача 40 027,76 грн штрафу, 2 500,00 грн витрат на адвоката та 17,00 грн поштових витрат.

Суд першої інстанції задовольнив позов частково: (1) визнав незаконною бездіяльність відповідача щодо ненадання скаржнику відповіді на звернення щодо лота № UA-PS-2021-02-26-000011-1 і неоприлюднення в оголошенні про продаж права вимоги копій усіх документів, необхідних для визначення змісту права вимоги; (2) стягнув із відповідача на користь скаржника 40 027,76 грн штрафу; відмовив у задоволенні інших вимог.

Апеляційний суд із таким рішенням не погодився, скасував його та закрив провадження у справі.

9.8. Скаржник оскаржив судові рішення в цілому, тобто щодо однієї майнової та однієї немайнової вимог. Тому за подання касаційної скарги мав би сплатити: (2 270,00 х 0,4 (мінімальна ставка судового збору за подання позовної вимоги майнового характеру) + 2 270,00 х 0,4 (ставка судового збору за подання позовної вимоги немайнового характеру)) х 200 % = 3 632,00 грн судового збору.

Реквізити для оплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача: UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу: *;101;; судовий збір, за скаргою ОСОБА_1 , Верховний Суд (Касаційний цивільний суд), справа № 759/19953/21).

9.9. Скаржник повинен надати суду відповідний документ про сплату судового збору у зазначеному розмірі, а також копію цього документа для інших учасників справи (пункти 1 і 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

(6) Щодо строку на усунення недоліків касаційної скарги

10. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).

11. Для усунення недоліків, вказаних у цій ухвалі, Верховний Суд встановлює десятиденний строк із дня її вручення скаржнику. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її скаржнику.

Керуючись статтями 185, 260, 261, 392, 393 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

1. Залишити без рухукасаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича за участю Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про визнання дій незаконними та стягнення коштів.

2. Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима