Справа № 585/4931/25
Номер провадження 2/585/302/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Цвєлодуб Г.О.,

за участю секретаря судового засідання Салій О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Загамули В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є рідною матір`ю відповідачки ОСОБА_2 та бабусею її дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 02.09.2025 року вона звернулася до Служби у справах дітей РМР з письмовою заявою з проханням провести перевірку та надати висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітніх дітей, оскільки фактично всі функції щодо їхнього виховання, утримання та догляду тривалий час виконує вона, тоді як мати систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Органом опіки і піклування виконавчого комітету Роменської міської ради, за результатами розгляду її заяви, вивчення умов проживання дітей, збирання відомостей від навчальних закладів, медичних установ, сусідів, а також пояснення самої відповідачки, складено висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно усіх трьох дітей. Поведінка відповідачки повністю відповідає критерію ухилення від виконання батьківських обов`язків, а саме: тривале фактичне самоусунення від виховання та догляду за дітьми. Невиконання обов`язку з матеріального утримання дітей, неналежне ставлення до здоров`я дітей та ігнорування вимог медичних закладів, ведення аморального способу життя й створення для дітей психотравмуючої атмосфери, притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за невиконання обов`язків щодо виховання дітей, відсутність реальних кроків до зміни поведінки.

Тому просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо її малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 ; встановити опіку над малолітніми дітьми та призначити її опікуном над онуками; стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання трьох дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , у розмірі 1 / 2 частини всіх видів її заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного, з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 16 лютого 2026 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснили обставини, викладені в позові, просили позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Заяв про відкладення розгляду справи чи заперечень проти позову від неї до суду не надходило.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області в судовому засіданні вважав за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що до суду звернулася ОСОБА_1 , яка є матір`ю відповідачки ОСОБА_2 ( ас.35).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 29 лютого 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_3 . Батьками дитини вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.9). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України від 31 липня 2025 року № 1, відомості про батька дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.10).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 16 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_4 . Батьками дитини вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.11). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України від 31 липня 2025 року № 2, відомості про батька дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 20 травня 2023 року Роменським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_8 народилася ОСОБА_4 . Батьками дитини вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.13). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України від 31 липня 2025 року № 2, відомості про батька дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.14).

Згідно характеристики учня 4-В класу загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 7 м.Ромни Сумської області ОСОБА_4 від 26.08.2025 року, ОСОБА_7 навчається у школі з першого класу. ОСОБА_7 з багатодітної родини, майже весь час він проживає з бабусею. Батьки не займаються вихованням дитини, не цікавляться його навчанням та не забезпечують необхідними речами для навчання. За весь період навчання батьки не відвідали жодних батьківських зборів. Вихованням ОСОБА_7 займається бабуся. Вона цікавиться успіхами дитини, поведінкою, його емоційним станом, спілкується з класним керівником. Бабуся забезпечує, по можливості, хлопчика усім необхідним для навчання (а.с.15).

В характеристиці учениці 8-Г класу загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 7 м.Ромни Сумської області ОСОБА_3 від 26.08.2025 року, зазначено, що ОСОБА_3 навчається в даній школі з 1 вересня 2023 року. Батьки не приділяють належної уваги вихованню та навчанню дитини, не підтримують зв`язок зі школою та класним керівником, не відвідують батьківські збори, не проявляють зацікавленості до того, як навчається їхня донька. ОСОБА_8 проживає разом з бабусею, яка фактично виконує функції основного вихователя та піклувальника. Основний догляд, забезпечення та контроль за навчанням і здоров`ям здійснює бабуся. Вона дбає про харчування, охайність, організацію режиму дня (а.с.16).

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області № 02.1-25/3923 від 19.11.2025 року, орган опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.19-20).

27 серпня 2025 року до Служби у справах дітей РМР надійшло повідомлення від КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги міста Ромни» РМР про те, що у пацієнтки ОСОБА_2 троє дітей. Родина зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Дитина ОСОБА_9 потребує планової вакцинації з жовтня 2024 року. Мати неодноразово викликалася сімейним лікарем, але на телефонні дзвінки не відповідала. Для проходження щорічного медичного огляду дітей Лкізу ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на прийом до лікаря 20.08.2025 привела бабуся ОСОБА_10 , яка повідомила, що мати з дітьми не проживає близько року, і їй невідомі ні місце проживання, ні номер телефону ОСОБА_2 . Також ОСОБА_1 повідомила, що в неї не має коштів на лікування, харчування та придбання одягу дітям (а.с.24).

10 вересня 2025 року працівниками Служби у справах дітей Роменської міської ради 10 вересня 2025 року здійснено обстеження умов проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Умови проживання дітей задовільні. Опалення газове та пічне. Електропостачання відключене за борги. В будинку зроблений ремонт, але стіни закопчені. В будинку чисто, прибрано, речі знаходяться на своїх місцях. Запаси продуктів харчування мінімальні. Для дітей відведено окремі місця для відаю чинку. Діти забезпечені одягом по сезону. Відсутні гаджети для дистанційного навчання, відсутнє підключення до мережі «Інтернет». Стосунки в родині недоброзичливі. Мати дітей, ОСОБА_11 не надає матеріальної допомоги. Висловлювалася в присутності дітей нецензурною лайкою. Зі слів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 мати не займається їх вихованням, матеріально не забезпечує. Утримує їх бабуся (а.с.25).

Згідно довідки про отримання допомоги від 18.09.2025 року ОСОБА_2 за період з 01.01.2025 року до 30.06.2025 року отримала допомогу ( державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям, допомога на дітей одиноким матерям, допомога на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, допомога при народженні дитини) в розмірі 93504 грн. 72 коп. (а.с.26).

Відповідно до довідок про отримання допомоги, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Сумській області та їй призначено та виплачено допомогу за період з вересня 2025 року по лютий 2026 року в сумі 5160 грн., 1652,11 грн. та 12600 грн.

В талоні-повідомленні єдиного обліку № 14001 про прийняття і реєстрацію заяви ( повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, від 21.08.2025 року, зазначено, що 20.08.2025 о 09:34 надійшла заява до РУ про те, що 20.08.2025 о 09:30 за адресою: АДРЕСА_1 , надійшла заява про те, що близько 4 років ОСОБА_2 неналежно доглядає за своїми малолітніми дітьми (а.с.27).

Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 1 серпня 2025 року ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП (а.с.29). Крім того, згідно повідомлення Роменського РВП ГУНП в Сумській області від 24.09.2025 року ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності 24.07.2025 року за ч.1 ст. 184 КУпАП (а.с.28).

Згідно з письмових пояснень ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , вона проживає по сусідству з ОСОБА_1 , яка утримує своїх малолітніх внуків ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Мати дітей ОСОБА_2 їх вихованням та матеріальним забезпеченням не займається, а пенсії бабусі не вистачає на придбання одягу, продуктів харчування та ліків для дітей (а.с.а.с.33).

Відповідно до пояснення ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 не займається вихованням та матеріальним забезпеченням своїх малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти на утриманні бабусі ОСОБА_1 яка забезпечує їх усім необхідним, виховує, піклується про стан здоров`я (а.с.31).

Згідно з поясненнями ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 не займається вихованням своїх малолітніх дітей. Діти проживають з бабусею та перебувають на повному її забезпеченні. Мати не цікавиться станом їх здоров`я, навчанням, не надає матеріальної допомоги (а.с.32).

Відповідно до пояснення ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживають з бабусею, ОСОБА_1 , яка забезпечує їх харчуванням, одягом, дбає про стан здоров`я. Мати дітей ОСОБА_16 веде аморальний спосіб життя, не займається їх вихованням та не забезпечує належного догляду (а.с.33).

Згідно з поясненням ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , протягом кількох останніх років ОСОБА_2 не займається вихованням та утриманням своїх малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_18 . Діти постійно перебувають з бабусею ОСОБА_1 , яка фактично виконує обов`язки з виховання дітей: харчує, одягає, водить до школи, лікує, опікується побутом. Мати не цікавиться їхнім життям, навчанням, здоров`ям. Її постійно немає вдома, або ж вона перебуває в компанії сторонніх осіб (а.с.34).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц.

Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.

Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків.

За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, про своїх малолітніх дітей не піклується, діти перебувають на утриманні своєї бабусі ОСОБА_1 , що свідчить про відсутність об`єктивного волевиявлення відповідачки на активну участь у формуванні життя своїх дітей.

Відповідач матеріальної допомоги ОСОБА_1 на утримання дітей не надає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не спілкується з дітьми, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідачка за власною ініціативою самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без поважних причин залишила їх без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідачки відносно дітей є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Частиною 4 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України). Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина друга ст. 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з ОСОБА_2 на утримання дітей, суд, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує, що відповідачка є особою працездатного віку і може надавати матеріальну допомогу дитині.

З урахуванням викладеного, враховуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що на користь ОСОБА_1 з відповідачки слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1 / 2 частини всіх видів її заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дати подання позову.

Що стосується позовних вимог позивача про встановлення опіки над малолітніми дітьми та призначення її опікунами над онуками, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно ч.1ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу.

Статтею 61 ЦК України визначено, що орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Порядок встановлення опіки визначається Правилами опіки та піклування, які затверджені наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України №34/166/131/88 від 26.05.99.

Відповідно до п.2.2 вищевказаного порядку, опіка(піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється, якщо батьки: померли; невідомі; визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими. Опіку (піклування) може бути встановлено і при житті батьків неповнолітніх дітей у випадках, коли батьки: судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини.

Відповідно до п. 2.4 порядку, опіка (піклування встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Рішення про встановлення опіки (піклування) повинно бути прийняте не пізніше як у місячний термін з моменту, коли відповідному органові опіки та піклування стане відомо про потребу встановлення опіки чи піклування.

Як передбачено п. 3.1. порядку, для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками надоднією і тією ж дитиною,надається: родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім`ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування. При цьому за умови досягнення нею відповідного віку (10 років) враховуються побажання самої дитини.

Пунктом 42 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866 визначено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється рішенням районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку, або судом. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Враховуючи вищевикладене орган опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради може вирішити питання про встановлення опіки над малолітніми дітьми.

Призначення опікуна судом здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має як найкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Органом опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради надано суду лише висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки стосовно її дітей. Подання про призначення ОСОБА_1 опікуном дітей у справі не подано, що унеможливлює суд призначити позивача опікуном дітей. Таким чином, вимоги позову у цій частині задоволенню не підлягають.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави, за дві задоволенні позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 6, 19, 141, 150, 155, 157, 164,165, 166, 180-183 СК України, ст.ст. 10, 12, 81, 95, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , уродженку м.Ромни Сумської області РНОКПП НОМЕР_4 , батьківських прав відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання трьох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1 / 2 частини всіх видів її заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду з 22.12.2025 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , в дохід держави судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ