_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 464/7434/25
Провадження № 2-з/947/188/26
УХВАЛА

про відмову забезпечення позову

18.03.2026 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси заяву представника ОСОБА_1 адвоката Палько Миколи Олександровича про забезпечення позову по цивільній справі ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення коштів, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сихівського районного суду м.Львова з позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення коштів за ненаданий товар.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова Беспальок О.А. від 27.10.2025 матеріали указаної позовної заяви передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 03.12.2025 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення коштів за ненаданий товар передано на розгляд за підсудністю до Київського районного суду міста Одеси (65080, м. Одеса, вул.Варненська, 3б).

Цивільна справа № 464/7434/25 надійшла до Київського районного суду м.Одеси 05.01.2026 року.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2026 року вказана справа була передана судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 08.01.2026 року цивільна справа № 464/7434/25 була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

17.03.2026 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Палько М.О. надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та знаходяться на його рахунках у будь-яких банківських та фінансових установах України, у межах суми 18667,18 грн.

Заява про забезпечення позову розглядається в порядку ч.1ст.153 ЦПК України не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та встановивши обставини, з яких представник позивача просить вжити заходи забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України підставою для забезпечення позову є відповідна письмова заява будь-якої з осіб, які беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В порядку ст. 150 ЦПК України, видами забезпечення позову є: накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; заборона іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам; зупиненням митного оформлення товарів; арештом морського судна та інші.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовним вимогам, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Представник позивача у заяві про забезпечення позову просить накласти арешт на грошові кошти що належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 та знаходяться на його рахунках у будь-яких банківських та фінансових установах України, у межах суми 18667,18 грн.

При цьому представник позивача не наводить наявність вказаних рахунків, банківських установ, у яких відкрито вказані рахунки, та суму коштів, що перебуває на означених рахунках відповідача, тобто до заяви не надано жодних доказів щодо банківських рахунків, що належить відповідачу, на які він просить накласти арешт.

Суд зазначає, що забезпечення позову має бути спрямоване на конкретне майно або кошти, у разі подання заяви про забезпечення позову шляхом арешту банківських рахунків без зазначення їх наявності чи конкретних банківських установ, суд відмовляє у задоволенні такої заяви через необґрунтованість та неможливість виконання (предмету заяви).

Таким чином, суд застосовує заходи забезпечення позову у разі їх обґрунтованості та пов`язаності з предметом спору, до заяви не надано документів, що підтверджують наявність рахунків, клопотань про витребування доказів не заявлено, якщо самостійно інформацію неможливо отримати.

Крім того, позивачем не доведено, що відповідачем наразі вчиняються дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання до чи під час подання даного позову до суду, а відтак припущення, які викладені представником позивача, не є достатньо обґрунтованими.

Дослідивши доводи, викладені представником позивача у заяві та відсутність їх документального підтвердження, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Керуючись ст.ст.4,12,149-153,258-261 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Палько Миколи Олександровича про забезпечення позову по цивільній справі ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.03.2026 року.

Суддя Гниличенко М. В.