Номер провадження 6/754/116/26
У Х В А Л А

Іменем України

17 березня 2026 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді - Гринчак О.І.,

за участю секретаря судових засідань - Головач О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Фактор» про заміну сторони у виконавчому провадженні, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел», ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст заяви

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті Фактор» звернулося до суду із заявою, в якій просить суд замінити вибулого стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю ««Лайм Кепітел» на правонаступника: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті Фактор».

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що Деснянський районний суд міста Києва ухвалив рішення у справі №754/11032/21 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю ««Лайм Кепітел» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ЛЛ-00721875 від 13.03.2020.

На момент подання заяви, згідно з відомостями Автоматизованої системи виконавчого провадження відсутнє відкрите виконавче провадження про стягнення боргу з боржника у справі № 754/11032/21.

Відповідно до договору факторингу № ДФ-19/05/22-СФ від 19.05.2022 ТОВ «Лайм Кепітел» відступило право вимоги за Договором № ЛЛ-00721875 від 13.03.2020 новому кредитору - ТОВ «Сіті Фактор».

Рух справи

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2026 року прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Фактор» про заміну стягувача у виконавчому листі.

У судове засідання 17.03.2026 учасники справи не з`явились. Судом вживалися заходи щодо повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року у справі № 754/11032/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел» до ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел» заборгованість у розмірі 9701,85 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року у справі № 754/11032/21 не оскаржувалося.

На виконання вказаного рішення виконавчий лист у справі № 754/11032/21 не видавався.

Згідно з відомостями Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження про стягнення боргу з боржника у справі № 754/11032/21 не відкривалось.

19.05.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіті Фактор» укладено Договір факторингу № ДФ-19/05/22-СФ.

Як вбачається з виписки з додатку № 1 до акту приймання-передачі документів до договору факторингу від 19.05.2022 № ДФ-19/05/22-СФ Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті Фактор» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № ЛЛ-00721875 від 18.09.2020.

Норми права та мотиви суду

Виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження. Конституційний Суд України зазначав, що виконання судового рішення є невідокремленим складником права кожного на судовий захист і охоплює визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року у справі № 18-рп/2012).

Одним з елементів забезпечення прав учасників справи на стадії виконання судового рішення є встановлена статтею 442 ЦПК України процедура заміни сторони виконавчого провадження. Наведеною статтею визначено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Правила цієї статті застосовуються також у разі, коли потрібно замінити боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 вересня 2025 року у справі № 369/13444/20 (провадження № 14-52цс25) вказано, що:

- підставою для заміни стягувача у виконавчому листі є заміна кредитора у матеріальних правовідносинах, у зв`язку із чим суд насамперед має з`ясувати, чи первісному кредиторові належало право вимоги до боржника на момент його відступлення, а також перевірити дійсність / чинність вимоги на момент звернення до суду з відповідною заявою:

- суд повинен надати оцінку саме наявності у кредитора права вимоги та його чинності (неприпинення) на момент подання заяви про заміну стягувача у виконавчому листі. Зокрема, суд має з`ясувати, чи не настали визначені законом чи договором підстави для припинення зобов`язання (наприклад, його належне виконання), що матиме наслідком відсутність у первісного кредитора права вимоги до боржника;

- на відміну від перевірки дійсності та чинності самої вимоги, оцінка договору відступлення прав вимоги на предмет суперечності приписам законодавства під час вирішення судом заяви про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача у виконавчому листі, сторони у справі) є обмеженою та має узгоджуватися з презумпцією правомірності правочину, закріпленою в статті 204 ЦК України. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, допоки ця презумпція не буде спростована на підставі рішення суду, яке набрало законної сили;

- спростування презумпції правомірності правочину відбувається лише у двох випадках: 1) коли недійсність правочину прямо визначена імперативним приписом закону (у разі його нікчемності); 2) якщо правочин оспорений у судовому порядку та визнаний недійсним на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. В інших випадках діє презумпція правомірності правочину, а також застосовується принцип його тлумачення favor contractus, за змістом якого всі сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) суд повинен тлумачити на користь його дійсності, чинності та виконуваності;

- під час розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому листі (сторони виконавчого провадження, сторони у справі) суд не може виходити за межі вирішуваного процесуального питання та констатувати (встановлювати) недійсність договору відступлення прав вимоги, який не є нікчемним (недійсним згідно з приписом закону) або не визнаний судом недійсним за наслідками вирішення відповідного спору;

- під час вирішення заяви про заміну стягувача у виконавчому листі суд також повинен дослідити, чи не встановлено законом або договором заборони на відступлення права вимоги у конкретних правовідносинах;

- суд має перевірити дотримання сторонами умов договору відступлення права вимоги, з якими вони пов`язували факт переходу права вимоги до боржника. Наведене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, про те, що для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідні відповідні первинні документи, які підтверджують факт вибуття особи з матеріальних правовідносин та перехід її прав і обов`язків до іншої особи - правонаступника;

- суд має дослідити, чи має стягувач (його правонаступник) реальну можливість звернути виконавчий документ до виконання з огляду на встановлені законом строки пред`явлення виконавчих листів до виконання, про що Велика Палата Верховного Суду детально зазначала у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 вказано, що:

- на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 52 Господарського процесуального кодексу України. У цьому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу;

- натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 Господарського процесуального кодексу України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2022 у справі № 183/4196/21 зазначено, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIIІ є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвалених у цивільних справах, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів.

Згідно з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 2-а-3494/11, від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18, від 16 червня 2021 року у справі № 0417/7776/2012, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання. У таких висновках необхідно керуватися принципом обов`язковості судового рішення та тим, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а незабезпечення виконання рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як зазначалося вище, що відповідно до договору факторингу № ДФ-19/05/22-СФ від 19.05.2022 ТОВ «Лайм Кепітал» відступило право вимоги за договором № ЛЛ-00721875 від 18.09.2020 новому кредитору - ТОВ «Сіті Фактор».

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року у справі № 754/11032/21 не оскаржувалося та набрало законної сили 07 жовтня 2021 року.

З огляду на вище викладене суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для заміни стягувача у виконавчому листі.

Керуючись ст. 260, 261, 353, 354, 442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Фактор» про заміну стягувача у виконавчому листі задовольнити.

Замінити стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітал» на правонаступника: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті Фактор» (, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Артилерійська, 19) у виконавчому листі у справі № 754/11032/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел» заборгованості у розмірі 9701,85 грн, а також витрат зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.03.2026.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК