Справа № 344/5273/26
Провадження № 2/344/4296/26
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Антоняк Т.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначити, що обидва батьки мають рівні права та обов`язки щодо виховання дітей, визначити, що місце проживання дітей тимчасово встановлюється разом із батьком у зв`язку з проходженням матір`ю військової служби, встановлення, що таке проживання має тимчасовий характер і не обмежує право матері у подальшому визначити місце проживання дітей разом із нею, визначити, що всі істотні питання життя дітей вирішуються виключно за взаємною згодою обох батьків, заборону зміну місця проживання дітей без письмової згоди матері або рішення суду, заборону вивезення дітей за межі України без нотаріально посвідченої згоди матері або рішення суду, визначити право матері на безперешкодне спілкування з дітьми, зобов`язання відповідача не чинити перешкод у спілкуванні матері з дітьми, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 , вимогами якої просить:

1. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23.06.2022 року, актовий запис № 1286 та після розірвання шлюбу залишити позивачу призвище « ОСОБА_3 ».

2. Визначити, що обидва батьки мають рівні права та обов`язки щодо виховання дітей.

3. Визначити, що місце проживання дітей тимчасово встановлюється разом із батьком у зв`язку з проходженням матір`ю військової служби.

4. Встановити, що таке проживання має тимчасовий характер і не обмежує право матері в подальшому визначити місце проживання дітей разом із нею.

5. Визначити, що всі істотні питання життя дітей вирішуються виключно за взаємною згодою обох батьків.

6. Заборонити зміну місця проживання дітей без письмової згоди матері або рішення суду.

7. Заборонити вивезення дітей за межі України без нотаріально посвідченої згоди матері або рішення суду.

8. Визначити право матері на безперешкодне спілкування з дітьми.

9. Зобов`язати відповідача не чинити перешкод у спілкуванні матері з дітьми.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, встановлено наступне.

Згідно положень статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (ЦК України), передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя перевіряє чи подана вона з додержанням норм чинного законодавства, а саме статей 175-177 ЦПК України.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, докази, що підтверджують обставини вказані позивачем.

За змістом ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

До матеріалів позовної заяви не додано докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, не додано висновок органу опіки і піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, які бажають проживати з дитиною, а також на підставі інших документів, що стосуються справи, як це передбачено ст. 19 СК України.

Позивачка у позовній заяві не вказує чи зверталась вона або відповідач до органу опіки та піклування з питань визначення місця проживання дитини, які заходи органом опіки та піклування вживались, необхідно викласти обставини та зазначити докази, які підтверджують незгоду відповідача на визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком, наявності спору між батьками щодо визначення місця проживання дітей.

Позивачкою не долучено до позовної заяви: висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей, характеристику з місця проживання, роботи, інші документи, що характеризують батьків і їх відношення до дітей, медичні довідки про стан здоров`я батьків та довідку про доходи або інші документи, які підтверджують матеріальне становище сторін.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, передбачено, що для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

У разі, коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Верховний Суд у постанові у справі № 200/952/18 від 15.01.2020 зазначає, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

У порушення ч. 1 ст. 188 ЦПК України, у позовній заяві не викладено обставин і не зазначено доказів, яким чином пов`язані між собою підставами виникнення або поданими доказами заявлені позовні вимоги, оскільки вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і вирішення позовної вимоги про розірвання шлюбу не залежить від вирішення позовної вимоги про визначення місця проживання дитини відповідно до вимог ст. 161 СК України.

Спільний розгляд, різних не взаємопов`язаних між собою позовних вимог, може ускладнити вирішення справи. При цьому, у справах про розірвання шлюбу, передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та зупинення в зв`язку з цим провадження у справі, що у свою чергу не передбачено при розгляді справ про визначення місця проживання дітей, і як наслідок, може призвести до безпідставного затягування розгляду позовної вимоги про визначення місця проживання дитини, тому зазначені вище вимоги повинні розглядатися окремо.

Таким чином, у позовній заяві не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому конкретно полягає однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу та інші заявлені позовні вимоги що стосуються місця проживання та виховання дітей, які не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу не залежить від правильності позовних вимог про визначення місця проживання дітей.

Також, у позовній заяві не зазначено, що між подружжям існує спір про визначення місця проживання дітей, позивачка не вказує, чи зверталася вона або відповідач до служби у справах дітей з питань визначення місця проживання дітей, які заходи вказаним органом вживались.

Таким чином, позивачці слід уточнити позовні вимоги у цій частині.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позову про розірвання шлюбу судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно пункту 13 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 визначено, що якщо в позові об`єднано дві або більше самостійні позовні вимоги немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо за кожну з таких вимог.

Позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1331,20 грн за одну позовну вимогу немайнового характеру. Всі інші заявлені вимоги немайнового характеру судовим збором не оплачені.

У відповідності до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищенаведене, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для виправлення вказаних у мотивувальній частині ухвали недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначити, що обидва батьки мають рівні права та обов`язки щодо виховання дітей, визначити, що місце проживання дітей тимчасово встановлюється разом із батьком у зв`язку з проходженням матір`ю військової служби, встановлення, що таке проживання має тимчасовий характер і не обмежує право матері у подальшому визначити місце проживання дітей разом із нею, визначити, що всі істотні питання життя дітей вирішуються виключно за взаємною згодою обох батьків, заборону зміну місця проживання дітей без письмової згоди матері або рішення суду, заборону вивезення дітей за межі України без нотаріально посвідченої згоди матері або рішення суду, визначити право матері на безперешкодне спілкування з дітьми, зобов`язання відповідача не чинити перешкод у спілкуванні матері з дітьми, - залишити без руху, надавши позивачці строк десять днів, з дня отримання ухвали, для виправлення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважатиметься не поданою та буде їй повернута.

Копію ухвали направити для відома та виконання позивачу.

Ухвала не оскаржується.

Суддя Антоняк Т.М.