__________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/2025/26
Провадження № 2/947/1633/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2026 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю. А.

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.Є.

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про заміну одного заходу забезпечення позову іншим у цивільній справі 947/2025/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа 947/2025/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю.

20 січня 2026 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла заява позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову, у якому заявник просила забезпечити позов про визначення місця проживання дитини шляхом встановлення тимчасово, до набрання рішенням суду законної сили, зустрічей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без присутності батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А.

Ухвалою від 21.01.2026 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено в порядку загального позовного провадження до підготовчого засідання на 09.02.2026.

Ухвалою суду від 22.01.2026 заяву позивачки про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково, шляхом встановлення тимчасово, до набрання рішенням суду законної сили, зустрічей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у присутності батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , наступним чином:

- з 14-00 години кожної першої п`ятниці до 18.00 години кожної першої неділі місяця за місцем проживання батька дитини ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- з 14-00 години кожної третьої п`ятниці до 18.00 години кожної третьої неділі місяця за місцем проживання батька дитини ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , забезпечити надання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для зустрічей з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

13.03.2026 до суду надійшло клопотання від позивачки ОСОБА_1 про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, в якій остання просить суд замінити заходи забезпечення позову по справі 947/2025/26 вжиті ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 22.01.2026 року на інший захід забезпечення позову:

- шляхом встановити тимчасово, до набрання рішенням суду законної сили, зустрічей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без присутності батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , та без обмеження місць перебування наступним чином: кожен вівторок, четвер, п`ятниця з 09.00 години до 19.00 години за місцем проживання матері дитини - ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 ;

- кожна субота з 09.00 до 18.00 години неділі, включно з ночівлею за місцем проживання матері дитини ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншій частині залишити ухвалу про забезпечення позову від 22.01.2026 без змін.

На обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на наступні доводи: на підставі ухвали суду від 22.01.2026 про вжиття заходів забезпечення позову постановою старшого державного виконавця Київського ВДВС у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 28.01.2026 відкрито виконавче провадження ВП №80111608 щодо забезпечення зустрічей матері з дитиною та постановою головного державного виконавця Київського ВДВС у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 04.02.2026 відкрито виконавче провадження ВП №80143669 щодо зобов`язання ОСОБА_2 забезпечити надання дитини для зустрічей з матір`ю. Однак, незважаючи на наявність чинної ухвали суду та відкритих виконавчих проваджень, ОСОБА_2 ухиляється від виконання ухвали суду та не забезпечує можливості для проведення таких зустрічей, внаслідок чого неодноразово викликались органи поліції, після чого було з`ясовано, що дитина мешкає за іншою адресою. Заявниця стверджує, що після усіх зусиль, вперше побачила свою доньку 20.02.2026 у присутності державних виконавців під наглядом ОСОБА_2 та його матері, які не дозволяли брати дитину на руки, годувати її чи здійснювати інші необхідні дії та усіляко чинили перешкоди у спілкуванні з дитиною. З метою уникнення конфліктних ситуацій у присутності малолітньої дитини вона змушена була утримуватись від будь-яких конфліктів та передчасно залишати дитину до визначеного часу. ОСОБА_2 з метою недопущення ночівлі з дитиною, здійснив виклик поліції, внаслідок чого щоб уникнути конфлікту у присутності дитини заявниця також змушена була залишити квартиру до визначеного ухвалою суду часу. В подальшому зустрічі з дитиною відбувалися у присутності матері відповідача, які фіксувалися на відеокамеру, заявниці заборонялося вийти з дитиною на прогулянку, відвідати з дитиною медичний заклад та брати участь у медичних оглядах дитини. 06.03.2026 без дозволу заявниці здійснено обряд хрещення дитини. Заявниця також зазначила, що попри все між нею під час зустрічей з дитиною: 20.02.2026, 21.02.2026, 22.02.2026, 06.03.2026, 07.03.2026 та 08.03.2026 було встановлено емоційний контакт. Тому вважає, що вона як мати бажає більше проводити часу з донькою, брати безпосередньо участь у її щоденному догляді, розвитку та вихованні, а проведення зустрічей за місце проживання матері дитини, без присутності сторонніх людей, дозволить забезпечити більш спокійну атмосферу для спілкування матері з малолітньою дитиною, створить умови для належного догляду за нею та сприятиме формуванню сталого емоційного зв`язку між матір`ю та дитиною.

Вказане клопотання передане головуючому у справі 16.03.2026.

Відповідно до ст.ст. 153, 156 ЦПК України суд вважає за можливе розглянтуи вказане клопотання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим у судовому засіданні без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК УКраїни, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали поданого до суду клопотання, оглянувши матеріали електронної справи, суд дійшов до таких висновків.

Згідно з ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Також, суд враховує, що відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним в постанові від 13 січня 2020 року по справі №922/2163/17, який є обов`язковим для суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, у відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі №914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що: «Під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.».

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має здійснити: 1) оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; 2) забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; 3) з`ясувати зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; 4) ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; 5) запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у зв`язку з вжиттям таких заходів.

При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.156 ЦПК України, за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. Питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим вирішується судом у судовому засіданні не пізніше наступного дня після надходження до суду відповідного клопотання учасника справи.

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 01 квітня 2019 року у справі № 922/1631/18 зазначено, що у вирішенні питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, як і щодо вжиття заходів забезпечення позову, обов`язковим є надання оцінки обґрунтованості необхідності здійснення такої заміни, здатності саме того заходу, на який заявник просить замінити вжитий судом, забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі задоволення позову, наявності зв`язку цього заходу забезпечення позову з предметом позову у справі, співмірності заходу із заявленими позовними вимогами, враховуючи також необхідність забезпечення збалансованості інтересів учасників справи. Тобто саме на заявника відповідного клопотання покладається тягар доведення необхідності здійснення заміни вжитого судом заходу забезпечення позову іншим, отже здатності саме такого заходу реально забезпечити задоволення вимог позивача у разі задоволення позову.

До подібних висновків також дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 27 серпня 2020 року у справі № 638/18499/18, провадження № 61-19248св19.

Приймаючи викладене, суд зазначає, що на теперішній час цивільна справа №947/2025/26 по суті не розглянута.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно існує спір з приводу щодо проживання малолітньої дитини та участі матері у вихованні дитини, про що свідчить звернення позивачки до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю. Після народження дитини, позивачка у зв`язку з погіршенням стану здоров`я була госпіталізована та перебувала на стаціонарному лікуванні у КПК «Одеська обласна клінічна лікарня Одеської обласної ради» та була фізично позбавлена можливості здійснювати належний догляд за дитиною, внаслідок чого дитина залишилася проживати з відповідачем, який скориставшись її безпорадним станом внаслідок ускладнених пологів та хвороби, спланувавши спільно з приватним нотаріусом відмову позивачки від дитини, замість посвідчення її заяви на реєстрацію місця проживання дитини, самовільно забрав дитину з пологового будинку та категорично відмовляється надавати їй можливість бачити доньку, спілкуватися з нею та брати участь у її вихованні, що і стало підставою для звернення її до суду з даним позовом.

Разом з позовом позивачкою до суду надано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 22.01.2026 року заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову частково задоволено.

Не погодившись з ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 22.01.2026 року, ОСОБА_1 19.02.2026 року подано безпосередньо до Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу, яка до цього часу не розглянута.

Приймаючи вказані обставини та дії учасників справи, суд вважає, що спір між сторонами з приводу визначення місця проживання малолітньої дитини є триваючим, розгляд справи не завершено, а відтак необхідність у вжитті заходів даного забезпечення позову, оцінка яким була надана судом в ухвалі суду від 22.01.2026 року, не відпала.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України перелічені види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом, серед яких є встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Верховний Суд зазначає, що заміна заходів забезпечення позову у спорах про визначення місця проживання дитини допускається, якщо новий захід є більш ефективним для захисту інтересів дитини та не порушує принципів розумності, справедливості та співмірності. Ключовим є збереження емоційного контакту дитини з обома батьками та неможливість вирішення спору по суті на стадії забезпечення.

Право заміни одного заходу забезпечення позову іншим може бути реалізоване у будь-який час, поки діють заходи забезпечення позову.

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 01 квітня 2019 року у справі № 922/1631/18 зазначено, що у вирішенні питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, як і щодо вжиття заходів забезпечення позову, обов`язковим є надання оцінки обґрунтованості необхідності здійснення такої заміни, здатності саме того заходу, на який заявник просить замінити вжитий судом, забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі задоволення позову, наявності зв`язку цього заходу забезпечення позову з предметом позову у справі, співмірності заходу із заявленими позовними вимогами, враховуючи також необхідність забезпечення збалансованості інтересів учасників справи.

Заміна заходів забезпечення позову, з огляду на ст. 156 ЦПК України, пов`язана зі зміною чи припиненням підстав забезпечення позову і не передбачає перегляду відповідної ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову на предмет її правомірності.

При розгляді заяви про зміну заходів забезпечення позову, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, у вирішенні питання про зміну заходів забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду.

У даній справі, з урахуванням підстав та змісту позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін, з метою забезпечення належного виконання рішення суду у разі задоволення позову, усунення ризиків його не виконання, враховуючи інтереси малолітньої дитини, вважає співмірним та більш ефективним заходом забезпечення позову, який може попередити ризики невиконання можливого рішення суду у разі задоволення позову та усунути ймовірність утруднення його виконання або невиконання.

Також суд зазначає, що відповідна заміна застосованого заходу забезпечення позову не вплине негативно на право відповідача щодо спілкування з дитиною, проте зміна заходу забезпечення позову у заявлений спосіб цілком виконає мету забезпечення позову у цій справі.

Дана заява не є тотожною, оскільки вжиття додаткових заходів забезпечення позову до вже існуючих та заміна одного заходу іншим є різними процесуальними питаннями, та вимагає різної оцінки судом.

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини (даліЄСПЛ) у своїй практиці зазначав, що п. 1статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод»(даліКонвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Приймаючи вищевикладене, суд доходить до висновку про обґрунтованість викладених заявницею доводів в обґрунтування необхідності заміни одного заходу забезпечення позову іншим, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-153, 156, 251, 253, 352, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти до розгляду клопотання ОСОБА_1 про заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Клопотання ОСОБА_1 про заміну одного заходу забезпечення позову іншим задовольнити.

Замінити заходи забезпечення позову по цивільній справі №947/2025/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, а саме:

Замінити захід забезпечення позову з: «шляхом встановлення тимчасово, до набрання рішенням суду законної сили, зустрічей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у присутності батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , наступним чином: з 14-00 години кожної першої п`ятниці до 18-00 години кожної першої неділі місяця за місцем проживання батька дитини ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ; з 14-00 години кожної третьої п`ятниці до 18-00 години кожної третьої неділі місяця за місцем проживання батька дитини ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , забезпечити надання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для зустрічей з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ». на: «шляхом встановити тимчасово, до набрання рішенням суду законної сили, зустрічей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без присутності батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , та без обмеження місць перебування наступним чином:

- кожен вівторок, четвер, п`ятниця з 09-00 години до 19-00 години за місцем проживання матері дитини - ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 ;

- кожна субота з 09-00 до 18-00 неділі, включно з ночівлею за місцем проживання матері дитини ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 ».

В іншій частині залишити ухвалу про забезпечення позову від 22.01.2026 без змін.

Копію ухвали направити до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для відома.

Копію ухвали скерувати для відома сторонам по справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Оскарження ухвали в частині заміни одного виду забезпечення іншим, зупиняє виконання цієї ухвали в цій частині.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю. А. Скриль