Справа № 472/1530/25
"17" березня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Ліхачової А.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до Веселинівського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05 серпня 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» уклало з відповідачем договір про надання кредиту №506450-КС-001. Відповідно до договору ТОВ «Бізнес Позика» зобов`язалося надати та надало відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн зі строком користування коштами протягом 24 тижнів, а відповідач зобов`язався вчасно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в повному обсязі не пізніше 20 січня 2025 року, а також сплачувати проценти за користування ним за стандартною ставкою у розмірі 1,50 % за кожен день користування коштами (знижена процентна ставка в розмірі 1,14462815 % за кожен день користування коштами, яка застосовується у разі належного або дострокового виконання позичальником умов договору), а також сплатити одноразово комісію за надання кредиту в розмірі 750,00 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача в повному обсязі.
Згідно розпорядження т.в.о. голови Веселинівського районного суду Миколаївської області від 02 січня 2026 року після задоволення самовідводів суддів та неможливістю утворити новий склад суду для розгляду справи, вказану справу передано на розгляд до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.
В судове засідання представник позивача Памірський М.А. не з`явився, проте в позові просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7,8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в позові не заперечував проти такого порядку вирішення спору.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Зокрема суд встановив, що 05 серпня 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» уклало з відповідачем договір про надання кредиту №506450-КС-001. Відповідно до договору ТОВ «Бізнес Позика» зобов`язалося надати та надало відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн зі строком користування коштами протягом 24 тижнів, а відповідач зобов`язався вчасно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в повному обсязі не пізніше 20 січня 2025 року, а також сплачувати проценти за користування ним за стандартною ставкою у розмірі 1,50 % за кожен день користування коштами (знижена процентна ставка в розмірі 1,14462815 % за кожен день користування коштами, яка застосовується у разі належного або дострокового виконання позичальником умов договору), а також сплатити одноразово комісію за надання кредиту в розмірі 750,00 грн.
Зміст кредитного договору свідчить про досягнення сторонами згоди відносно всіх істотних умов договору, в тому числі й щодо встановлення процентів, комісії.
Згідно ч. 1ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Згідно ч. 2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» уклали між собою кредитний договір в електронній формі, узгодили у ньому усі істотні умови, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальник, погодившись з ними, підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Таким чином, відповідач набув статусу, прав та обов`язків позичальника в кредитних правовідносинах з ТОВ «Бізнес Позика».
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст.611,612,623-625,1049,1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
Матеріалами справи, а саме копією довідки ТОВ «ПрофітГід», випискою по рахунку, що була надана АТ КБ «ПриватБанк», підтверджено успішне зарахування кредитних коштів за договором №506450-КС-001 від 05 серпня 2024 року в розмірі 5000,00 грн. Вказані матеріали є належними та допустимими доказами виконання позивачем взятих на себе зобов`язань щодо надання кредиту.
В той же час, матеріали справи не містять доказів належного виконання позичальником своїх зобов`язань на користь позивача.
Проте суд не в повній мірі погоджується з таким розрахунком, а саме в частині нарахування заборгованості за процентами за період з 20 серпня 2024 року по 20 січня 2025 року, виходячи з наступного.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX (який набрав чинності 24 грудня 2023 року) ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено: ч. 4 цієї статті, у якій зазначено формулу розрахунку денної процентної ставки за споживчим кредитом; ч. 5 цієї статті, у якій визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
При цьому, у п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
За встановленого, відповідні умови договору щодо нарахування процентів у розмірі, що перевищує 1,0 % на день, починаючи з 20 серпня 2024 року, є нікчемними.
Судом встановлено, що проценти за період з 20 серпня 2024 року по 09 вересня 2024 року нараховувалися кредитором за зниженою процентною ставкою в розмір 1,14462815 % (співвідноситься з денною процентною ставкою в розмірі 1,16 %, яка розрахована згідно ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», виходячи з умов кредитного договору) за кожен день користування кредитом, з 10 вересня 2024 року по 20 січня 2025 року в розмірі 1,5 %, застосування яких призводить до перевищення дозволеної денної ставки в 1,0 % .
Таким чином, за період з 20 серпня 2024 року по 20 січня 2025 року нарахування процентів повинно було здійснюватися за процентною в розмірі 0,9867 % (співвідноситься з денною процентною ставкою в розмірі 1,0 %, враховуючи загальні витрати за кредитом при її застосуванні, строк кредитування та порядок повернення кредиту).
Тобто, належна заборгованість за процентами за період нарахування становить 7198,00 грн (858,45 грн (проценти нараховані позивачем станом на 19 серпня 2024 року (включно)) + 7597,59 грн (проценти за період з 20 серпня 2024 року по 20 січня 2025 року) 1258,45 грн (сплачені відповідачем проценти)).
В іншій частині суд погоджується за наданим позивачем розрахунком.
Тому, встановлена судом заборгованість на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика».
Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 1889,47 грн судового збору.
Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141,259,263-265, 280-282,289 ЦПК України, суд
позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», місцезнаходження: місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, ідентифікаційний код 41084239, судові витрати в розмірі 1889,47 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.В.Лузан