КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 березня 2026 рокум. Київ

Унікальний номер справи № 752/6766/13-ц

Головуючий у першій інстанції - Мирошниченко О.В.

Апеляційне провадження № 88-ц/824/5/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

розглянувши питання про відкриття провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року у справі:

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Некрилов Костянтин Юрійович, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, усунення від права на спадкування, визнання добросовісним набувачем за оплатним договором;

за зустрічним позовом ОСОБА_4 (правонаступник ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна та стягнення збитків;

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, витребування майна з чужого незаконного володіння та відшкодування збитків, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Некрилов К.Ю., ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, усунення від права на спадкування, визнання добросовісним набувачем за оплатним договором, - задоволено частково. Встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною племінницею ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . В іншій частині - відмовлено. У задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування, визнання недійсним договору купівлі-продажу, - відмовлено. У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, витребування майна з чужого незаконного володіння та відшкодування збитків - відмовлено (т. 6 а.с. 227-243).

Постановою Київського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року в частині позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання права власності на майно в порядку спадкування, визнання недійсним договір купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Некрилов К.Ю., ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, усунення від права на спадкування, визнання добросовісним набувачем за оплатним договором задоволено частково. Визначено ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 протягом двох місяців з дня винесення постанови. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна та стягнення збитків та позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, витребування майна з чужого незаконного володіння та відшкодування збитків задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 06 жовтня 2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Некриловим К.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 6867. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, витребування майна та позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, витребування майна з чужого незаконного володіння та відшкодування збитків відмовлено з інших правових підстав. В іншій частині рішення районного суду залишено без змін (т. 8 а.с. 224, 227-235).

Постановою Верховного Суду від 21 липня 2021 року касаційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року в незміненій частині та постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року залишено без змін (т. 9 а.с. 205-221).

08 лютого 2025 року ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду 16 квітня 2019 року про що свідчить штемпельна конверті поштового відправлення заяви, яка надійшла до суду апеляційної інстанції 11 лютого 2025 року (т. 10 а.с. 95-107).

За протоколом автоматизованого розподілу справи визначений розгляд заяви колегії суддів у складі суддів Саліхова В.В., Вербової І.М., Шахової О.В., які брали участь у розгляді справи та ухваленні постанови Київського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року (т. 10 а.с. 109).

За протоколом повторного автоматизованого розподілу справи від 11.02.2025 року, у зв`язку з неможливістю розгляду справи раніше визначеним складом суду, визначений склад суду судді Левенець Б.Б., Ратнікова В.М., Борисова О.В. (т. 10 а.с. 108, 110).

12 лютого 2025 року Київським апеляційним судом витребувано матеріали цивільної справи (т. 10 а.с. 111).

12 березня 2026 року матеріали цивільної справи надійшли до Київського апеляційного суду та 16 березня 2026 року було передано судді-доповідачу (т. 10 а.с. 137).

Дослідивши надані суду матеріали, перевіривши заяву ОСОБА_7 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року за нововиявленими обставинами, колегія суддів вважає, що у відкритті провадження за нововиявленими обставинами необхідно відмовити з огляду на таке.

Главою 3 розділу V ЦПК України врегульовано перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною другої статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справ; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

За змістом частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано:

1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення;

2) з підстави, визначеної пунктом 2 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли вирок (ухвала) у кримінальному провадженні набрав законної сили;

3) з підстави, визначеної пунктом 3 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Частиною другою статті 424 ЦПК України встановлено, що з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана: 1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили; 2) з підстав, визначених пунктами 2-3 частини другої та частиною третьою статті 423 цього Кодексу, - не пізніше десяти років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Строки, передбачені цією частиною, не можуть бути поновлені, крім строку, передбаченого для перегляду судового рішення за виключними обставинами у зв`язку з рішенням міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, яке набуло статусу остаточного, після спливу десяти років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили, за умови що заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами подана протягом тридцяти днів з дня, коли така особа дізналася або могла дізнатися про набуття цим рішенням статусу остаточного (частина друга статті 424 ЦПК України).

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2021 року у справі № 2-170/11 (провадження № 61-8547св21) зазначено, що за змістом пункту 1 частини другої, частини третьої статті 424 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили. Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені. Виходячи з наведеного, незалежно від поважності причин пропуску строку для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, такий строк не підлягає поновленню, оскільки є присічним.

Таким чином, встановлений пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України трирічний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про перегляд цього судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає.

Недодержання вимоги щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Колегією суддів встановлено, що постанова Київського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року набрала законної сили - 16 квітня 2019 року, як це передбачено нормою частини першої статті 384 ЦПК України.

Заява про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року за нововиявленими обставинами подана ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 08 лютого 2025 року, тобто через понад три роки після набрання судовим рішенням законної сили, а саме через 5 років, 9 місяців, 23 дні.

Заявником не наведено і судом не встановлено обставин перегляду за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року з підстав, визначених пунктами 2-3 частини другої статті 423 цього Кодексу.

Встановивши, що постанова Київського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року, яку ОСОБА_1 просить переглянути за нововиявленими обставинами, набрала законної сили 16 квітня 2019 року, а із заявою про перегляд вказаного судового рішення за нововиявленими обставинами заявник мав право звернутися в межах трирічного строку, проте з такою заявою звернувся лише 08 лютого 2025 року, тобто після спливу більше як 5 (п`ять) років і 9 місяців з дня набрання цим рішенням законної сили, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті провадження.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 31 січня 2023 року у справі № 2-3991/11, від 06 грудня 2021 року у справі № 2-2109/11, від 07 вересня 2022 року у справі № 298/1791/18 в ухвалі від 05 листопада 2025 року у справі № 161/9824/15-ц (провадження № 61-12154ск25).

Таким чином, заявником пропущено строк, встановленийпунктом 1 частини другої ст. 424 ЦПК України, а поновлення зазначеного строку законом не передбачено.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами має бути використана у спосіб, сумісний із пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (пункти 22-23 рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, пункти 37-38 рішення ЄСПЛ у справі «Мушта проти України» від 18 листопада 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 пропустив трирічний строк на звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, встановлений пунктом 1 частини другої ст. 424 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду 16 квітня 2019 року за нововиявленими обставинами слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 423, 424 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова