Справа № 2-4171/11
Провадження № 6/0203/82/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Пархоменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання,

встановив:

28 січня 2026 року ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулося до Центрального районного суду міста Дніпра, із заявою про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, в обґрунтування якої зазначено, що рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 25 червня 2013 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 18.04.2008 р. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 02 грудня 2020 року задоволено заяву ТОВ «Українська страхова компанія» про заміну стягувача відносно боржника ОСОБА_1 . У зв`язку із відсутністю в матеріалах справи, що були передані ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Українська факторингова компанія», виконавчого листа по справі № 2/4171/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулось із запитом до Донецького відділу ДВС у Донецькому районі Донецької області, у відповідь на який отримало відповідь, що згідно даних АСВП виконавче провадження з примусового виконання рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 25 червня 2013 року по справі № 2/4171/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українська факторингова компанія» не перебуває та не перебувало на виконанні. Доказів щодо направлення виконавчого листа стягувачу державним виконавцем надані не були. Виконавчий лист на адресу стягувача не надходив і у стягувача відсутній. Враховуючи викладене заявник просить видати дублікат виконавчого листа № 2-4171/11, виданого Ворошиловським районним судом м. Донецька про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , та поновити строк пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання, оскільки строки були пропущені з обставин, що не залежали від волі стягувача, а саме у зв`язку із тривалим отриманням інформації від відділу ДВС щодо стану виконавчого провадження, часом на здійснення відповідних дій відносно заміни стягувача по справі, отриманням ухвали, введенням карантинних заходів на території України, а в подальшому введенням воєнного стану, через який діяльність підприємства була ускладнена.

Учасники, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явилися. Будь-яких заяв або клопотань від них не надходило, з огляду на що відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін на підставі доказів, що знаходяться в матеріалах справи.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність всіх учасників справи у зв`язку з їх неявкою в судове засідання, а тому відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи № 2-4171/11, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 05 листопада 2019 року відновлено частково втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-4171/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в частині відновлення повного тексту рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 25 червня 2013 року, згідно з яким позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість у розмірі 2 154546,72 гривень, державне мито у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн., а всього 2 156 366 грн. 72 коп. В задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 02 грудня 2020 року замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 25.06.2013 року у справі № 2-4171/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 18.04.2008 року у розмірі 2154546 грн. 72 коп., державного мита у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн., а всього 2156366 грн. 72 коп., а саме, стягувача - ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «Українська факторингова компанія».

Згідно листа начальника Донецького відділу ДВС у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 22.7-47927 від 07.11.2025 р. встановлено, що згідно даних АСВП виконавче провадження з примусового виконання рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 25 червня 2013 року по справі № 2/4171/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українська факторингова компанія» не перебуває та не перебувало на виконанні.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

За змістом приведеної норми, підставами для видачі дубліката виконавчого листа є саме втрата виконавчого листа.

Згідно з ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23 вересня 2020 року у справі 2-1078/11, в якій зазначено наступне.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

До заяви про видачу дублікату виконавчого листа мають бути додані: довідка стягувача, державного виконавця чи органу зв`язку про втрату виконавчого листа; при втраті виконавчого листа стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що виконавчий лист втрачено і до виконання не пред`явлено.

Заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження втрати виконавчого листа. Зазначаючи в заяві про те, що судове рішення, на підставі якого було видано виконавчий лист, не виконано та виконавчий лист до ТОВ «Українська факторингова компанія» не передавалися, заявником не надано жодного підтвердження.

На підтвердження факту втрати виконавчого документу заявник надав лише відповідь Донецького відділу ДВС у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, інших доказів заявником до суду надано не було.

З наведених обставин, суд не вбачає підстав для видачі дублікату виконавчого листа.

Що стосується поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, то з огляду на те, що даною ухвалою відмовлено у видачі дубліката виконавчого листа, то відсутні підстави для поновлення строку на його пред`явлення, і в задоволенні заяви в цій частині також слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява ТОВ «Українська факторингова компанія» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.81, 89, 258-260, 354, 433, п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовити.

Ухвала набуває законної сили в порядку, визначеному ст.261 ЦПК України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня підписання її повного тексту.

Повний текст ухвали підписано 04.03.2026 р.

Суддя С.В. Єдаменко