Провадження № 2о/195/33/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2026 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Колодіної Л.В.,

при секретарі судового засідання - Левкович Н.М.,

за участі представника заінтересованої особи - завідувача Томаківського сектору ГУ ДМС у Дніпропетровській області Тронька К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Томаківка Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява громадянки ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

У заяві заявниця вказує, що вона та громадянин ОСОБА_2 , є родичами другого ступеню спорідненості. Однак, в документах її брата, наявна розбіжність в даті народження особи, яка зазначена у паспорті громадянина України та у свідоцтві про народження.

Відповідно до Сповіщення сім`ї №48/16/14832 від 30.12.2024 р. брат заявниці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водій-оператор відділення радіоелектронної боротьби взводу радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 , зник безвісти 18.12.2024 року під час виконання бойового завдання поблизу н.п.Погребки, Суджанського району, Курської області.

16.10.2025 року заявниця звернулась в інтересах брата до Головного управління ДМС у Дніпропетровській області щодо вирішення питання усунення розбіжностей в даті народження у паспорті громадянина України та в свідоцтві про народження ОСОБА_2 .

21.10.2025 р. заявниця отримала відповідь від Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області, у якій зазначено наступне: «Згідно доданих до Вашого звернення документів, дійсно, наявна розбіжність в даті народження особи в паспорті громадянина України та в свідоцтві про народження. Відповідно до пунктів 35, 37 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України здійснюється лише за особистої присутності заявника».

Таким чином, враховуючи те, що брат заявниці ОСОБА_2 вважається зниклим безвісти з 18.12.2024 р., та не має можливості особисто звернутися до Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області, заявниця вимушена звернутися в його інтересах до суду.

Отже, заявниця просить суд, внести зміни до паспорта громадянина України безвісно зниклого ОСОБА_2 , а саме: змінити дату народження у паспорті громадянина України на ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судове засідання заявниця не з`явилася. Заявниця надала суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи.

В судовому засіданні представник ГУ ДМС у Дніпропетровській області Тронько К. заперечує відносно заявлених вимог заявниці тому, що відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302, присутність особи при вирішенні даних питань - є обов`язковою.

Фіксація судового процесу здійснюється за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно вимог ст. 247 ЦПК України.

Суд, заслухав думку заінтересованої особи - представника ГУ ДМС у Дніпропетровській області Тронька К., вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Так, статтею 15 ЦК України визначено право на захист цивільних прав та інтересів, де зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ст. 16 ЦК України.

Згідно з частинами першою четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом частини першої статті 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. А виходячи із змісту пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема і справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно копії свідоцтва про народження громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія НОМЕР_2 , виданого 25 жовтня 2024 року Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №6, наявний запис про батьків, а саме: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 (а.с.5).

Відповідно до Сповіщення сім`ї №48/16/14832 від 30.12.2024 р., брат заявниці, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водій-оператор відділення радіоелектронної боротьби взводу радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 , зник безвісти 18.12.2024 року під час виконання бойового завдання поблизу н.п.Погребки, Суджанського району, Курської області (а.с.11).

Згідно копії свідоцтва про народження громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_3 , виданого 06 грудня 1996 року виконкомом Михайлівської сільської Ради народних депутатів Томаківського району Дніпропетровської області, наявний наступний запис про батька: ОСОБА_3 (українець), та матір: ОСОБА_4 (українка), актовий запис №8 (а.с. 9).

Згідно копії свідоцтва про народження (виданого повторно) громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_4 , виданого 20 травня 2025 року Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), наявний наступний запис про батька: ОСОБА_3 (українець), та матір: ОСОБА_4 (українка), актовий запис №8 (а.с.10).

Заявниця ОСОБА_1 , 16 жовтня 2025 року звернулась в інтересах брата до Головного управління ДМС у Дніпропетровській області щодо вирішення питання усунення розбіжностей в даті народження у паспорті громадянина України та в свідоцтві про народження ОСОБА_2 .

Відповідно письмової відповіді заступника начальника ГУ ДМС у Дніпропетровській області Жарікової І. звернення заявниці від 16.10.2025 року щодо вирішення питання усунення розбіжностей в даті народження у паспорті громадянина України та в свідоцтві про народження на ім`я її брата - ОСОБА_2 , який з ІНФОРМАЦІЯ_4 значиться безвісно зниклим внаслідок бойових дій - розглянуто. Згідно доданих до звернення заявниці документів, дійсно, наявна розбіжність в даті народження особи у паспорті громадянина України та в свідоцтві про народження. Однак, повідомлено, що відповідні зміни, оформлення (у тому числі обмін) паспорта громадянина України здійснюється лише за особистої присутності заявника. Внесення, зміна або вилучення відомостей у Єдиному державному демографічному реєстрі здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», виключно за особистою заявою особи, стосовно якої такі відомості вносяться, або на підставі рішення суду (а.с.6-7).

Відповідно до копії Посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_5 від 09.08.2024 року, виданого начальником управління персоналу (G1) штабу командування Десантно-штурмових військ Збройних Сил України, безтерміново, громадянин ОСОБА_2 - є учасником бойових дій (а.с.12).

Згідно копії паспорта громадянина України у вигляді ID-картки, виданого 26.01.2023 органом 1260, громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження якого зазначено с.Михайлівка, Томаківський район, Дніпропетровська область (а.с.8).

Таким чином судом встановлено, що громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною сестрою громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звертаючись до суду із відповідною заявою, заявник просить встановити юридичний факт, а саме: внести зміни до паспорта громадянина України, безвісно зниклого ОСОБА_2 , - змінити дату народження у паспорті громадянина України на ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» (Закон № 2505-VIII) урегульовано правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей.

Для цілей цього Закону особливими обставинами вважаються збройний конфлікт, воєнні дії, тимчасова окупація частини території України, надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», Єдиний реєстр осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, - електронна база даних, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, їх невпізнані останки, наявність чи відсутність рішення суду про визнання осіб, зниклих безвісти, безвісно відсутніми або оголошення померлими, а також інших даних, що використовуються для забезпечення обліку осіб, зниклих безвісти, з метою їх розшуку.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», особа, зникла безвісти за особливих обставин, - особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч. 1ст. 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Статтею 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» визначено, що розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, припиняється не пізніше ніж через три дні з дня встановлення місця перебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи з повідомленням про це її близьких родичів та членів сім`ї, а також заявника, якщо заявник не є близьким родичем та членом сім`ї. Про припинення розшуку особи, зниклої безвісти за особливих обставин, невідкладно робиться відмітка в Реєстрі.

Однак, заявниця не надала суду докази, які б підтверджували статус громадянина ОСОБА_2 , як особи, яка зникла безвісти.

Так, Сповіщення сім`ї підтверджує факт відсутності військовослужбовця, але не може бути остаточним доказом про безвісно зниклу особу. Остаточний статус зниклого безвісти за особливих обставин підтверджується витягом з відповідного Єдиного реєстру.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини справи, суд вважає за необхідне залишити заяву заявника без розгляду відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України, де передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Керуючись ст.ст. 257-261, 268, 293, 315 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

заяву громадянки ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Повний текст ухвали виготовлено 20.03.2026.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: https://court.gov.ua/sud0442/.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів.

Суддя: Л.В. Колодіна

17.03.2026