Справа № 758/6660/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Будзан Л.Д.,

за участі секретаря судового засідання - Лебідь О.С.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду міста Києва звернулось Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води та теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, відповідачі належним чином не здійснюють оплату таких послуг, у зв`язку з чим, перед позивачем утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води та теплової енергії в сумі 92056,38 грн, яка складається із: суми заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 10174,95 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 1475,37 грн, 3% річних у розмірі 355,43 грн; заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 10,59 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 1,54 грн, 3% річних у розмірі 0,37 грн; заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 3690,95 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 974,19 грн, 3% річних у розмірі 237,67 грн; заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 4114,03 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 718,53 грн, 3% річних у розмірі 173,79 грн; заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 31003,80 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 3761,42 грн, 3% річних у розмірі 893,62 грн, пені у розмірі 491,80 грн; заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 28247,54 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 3695,23 грн, 3% річних у розмірі 862,11 грн, пені у розмірі 495,56 грн; заборгованості з плати за абонентського обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 425,59 грн; заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 252,30 грн. Посилаючись на викладене, а також з огляду на неналежну сплату відповідачами коштів за надані позивачем послуги, останній вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути зазначену заборгованість із відповідачів в примусовому порядку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 травня 2025 року, головуючим суддею у справі визначено Будзан Л.Д.

09 травня 2025 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

20 червня 2025 року до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечила щодо задоволення позовної заяви у повному обсязі. Вказала, що заборгованість із постачання теплової енергії (ЦО) за період з 01.03.2017 по 01.05.2025 в розмірі 42951,75 грн сплачено 30.05.2025. Нараховану пеню, інфляційну складову, три відсотки річних, плату за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії та заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку центрального опалення за період з 01.03.2017 по 01.05.2025 на загальну суму 8906,53 грн сплачено 30.05.2025. Зазначила, що у неї відсутня заборгованість з послуг постачання гарячої води, та наявна переплата близько 5000 грн. Щодо вимог про стягнення заборгованості за період до 01.03.2017 просила застосувати строк позовної давності.

03 вересня 2025 року представник позивача надав до суду заяву, в якій зазначив, що відповідачами після відкриття провадження у справі було сплачено суму основного боргу, проте не були повністю сплачені штрафні санкції (пеня, інфляційна складова боргу). Просить стягнути з відповідачів інфляційну складову боргу у розмірі 4939,77 грн, пеню у розмірі 987,36 грн, що в загальному розмірі складає 5927,13 грн.

03 вересня 2025 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду додаткові пояснення, до яких долучила акт звірки взаєморозрахунків за послуги з централізованого опалення (ЦО)/ постачання теплової енергії (ТЕ) та з централізованого постачання гарячої води (ПГВ)/постачання гарячої води (ГВ) за період 01.05.2018-31.07.2025, акт звіряння взаєморозрахунків плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води (ПАО ГВ) та теплової енергії (ПАО ТЕ) за період 01.11.2021-31.07.2025, акт звірки взаєморозрахунків за послуги з централізованого опалення (ЦО)/ постачання теплової енергії (ТЕ) та з централізованого постачання гарячої води (ПГВ)/постачання гарячої води (ГВ) за період 01.07.2015-31.07.2025.

30 жовтня 2025 року ухвалою Подільського районного суду міста Києва прийнято заяву представника позивача про зменшення позовних вимог та вирішено розглядати справу з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позовних вимог заперечила у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а з 01 листопада 2021 року, у зв`язку зі зміною законодавства, є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води.

11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» укладено Договір про відступлення права вимоги №602-18, відповідно до якого ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло право грошової вимоги до споживачів теплової енергії, комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, в частині їх зобов`язання перед кредитором оплати неустойки (пеня та/або штраф), 3% річних, інфляційних нарахувань, судових та інших витрат, витрат на адвокатські послуги, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-яких інших без виключень та обмежень, що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладання цього договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачами обов`язків з оплати спожитої теплової енергії та/або комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та є предметом судового розгляду або підтверджені судовими рішеннями, як такі, що підлягають стягненню із споживачів.

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м. Києва №129411050 від 15.04.2025, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 з 15.01.2010.

Наявні у справі докази свідчать про те, що відповідачі зареєстровані за вказаною адресою, а відтак є споживачем послуг з центрального опалення та гарячої води, які надавав позивач.

Правовідносини у сфері надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води регулювались Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року.

Вказані Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

На виконання вимог законодавства, Договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води №34 (5085) був опублікований позивачем 28 березня 2018 року у газеті «Хрещатик».

Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, а також Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», споживачі послуг з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води зобов`язані були сплачувати внески за обслуговування вузлів комерційного обліку відповідних послуг.

Правовідносини у сфері надання послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води регулюються Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 09 листопада 2017 року, Постановою КМУ №1182 «Про затвердження правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води» від 11 грудня 2019 року та Постановою КМУ №830 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» від 21 серпня 2019 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

На виконання вказаних вимог позивачем на своєму вебсайті https://kte.kmda.gov.ua/ukladannya-dogovoru-z-kp-kyyivteploen/ були оприлюднені типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води.

Пунктом 4 типового індивідуального договору встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.

Відповідно до п. 5 Договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року, плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води включає в себе також й плату за абонентське обслуговування.

Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту умов вказаних договорів є факт отримання послуг споживачем.

Доказів того, що відповідачі від послуг із централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а з 01 листопада 2021 року від послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, у встановленому чинним законодавством порядку, відмовилися суду не надано.

Доказів того, що у зазначений період послуги, що надавав позивач, відповідачами не споживались, суду надано не було, та із відповідною заявою про те, що вони не проживають за вказаною адресою та, відповідно, фактично не отримують послуги, відповідачі до позивача не зверталися.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі зареєстровані у зазначеній вище квартирі, а тому є споживачами наданих позивачем послуг.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 вересня 2019 року у справі № 335/479/17, провадження № 61-22435св18.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Проте, відповідачі, в порушення вимог договору та вимог законодавства, своєчасно не оплачували спожиті послуги, які надавалися позивачем в результаті чого утворилася заборгованість, яка в загальному розмірі складає 92056,38 грн, яка складається із: суми заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 10174,95 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 1475,37 грн, 3% річних у розмірі 355,43 грн; заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 10,59 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 1,54 грн, 3% річних у розмірі 0,37 грн; заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 3690,95 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 974,19 грн, 3% річних у розмірі 237,67 грн; заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 4114,03 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 718,53 грн, 3% річних у розмірі 173,79 грн; заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 31003,80 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 3761,42 грн, 3% річних у розмірі 893,62 грн, пені у розмірі 491,80 грн; заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 28247,54 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 3695,23 грн, 3% річних у розмірі 862,11 грн, пені у розмірі 495,56 грн; заборгованості з плати за абонентського обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 425,59 грн; заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 252,30 грн, що підтверджується розрахунками заборгованості.

В ході розгляду справи, відповідачем ОСОБА_1 повідомлено суду про сплату заборгованості та долучено: платіжну інструкцію від 30.05.2025 на суму 8189,50 грн (плата за інфляційну складову та 3% річних з 03.2017 по 01.05.2025), платіжну інструкцію від 30.05.2025 на суму 465,48 грн (плата за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії (ПАО ТЕ) за період 04.2025-04.2025), платіжну інструкцію від 30.05.2025 на суму 190,08 грн (плата за абонентське обслуговування за період 04.2025-04.2025), платіжну інструкцію від 30.05.2025 на суму 31,60 грн (плата за централізоване водовідведення гарячої води за період 04.2025-04.2025), платіжну інструкцію від 30.05.2025 на суму 29,87 грн (пеня за період 04.2025-04.2025), платіжну інструкцію від 30.05.2025 на суму 42951,75 грн (плата за постачання теплової енергії - ТЕ (ЦО) з 03.2017 по 01.05.2025), платіжну інструкцію на суму 3028 грн від 19.06.2025 (судовий збір). Крім того, факт сплати основної заборгованості підтверджується актом звірки взаєморозрахунків за послуги з централізованого опалення (ЦО)/ постачання теплової енергії (ТЕ) та з централізованого постачання гарячої води (ПГВ)/постачання гарячої води (ГВ) за період 01.05.2018-31.07.2025, актом звіряння взаєморозрахунків плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води (ПАО ГВ) та теплової енергії (ПАО ТЕ) за період 01.11.2021-31.07.2025, актом звірки взаєморозрахунків за послуги з централізованого опалення (ЦО)/ постачання теплової енергії (ТЕ) та з централізованого постачання гарячої води (ПГВ)/постачання гарячої води (ГВ) за період 01.07.2015-31.07.2025.

З наданих представником позивача довідок вбачається, що під час розгляду справи відповідачами сплачено суму основного боргу, однак не сплаченими залишається інфляційна складова боргу у розмірі 4939,77 грн та пеня у розмірі 987,36 грн, що в загальному розмірі складає 5927,13 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості позивач просить стягнути з відповідачів інфляційні втрати у розмірі 4939,77 грн та пеню у розмірі 987,36 грн.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

05 березня 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», абзацом 1 п. 1 якої установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

29 грудня 2023 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», якою, зокрема, абзац 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено в новій редакції. До припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).

Вказана постанова Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року № 1405 набрала чинності 30 грудня 2023 року.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (який був чинний у період, за яким розраховано інфляційну складову та 3% річних), яким був встановлений перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, визначено, що м. Київ входило до вказаного переліку лише в період з 24 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року.

Відтак, КП «Київтеплоенерго» мало право на нарахування відповідачам інфляційної складової з 01.01.2024 по 31.03.2025.

Крім того, ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином.

Отже, беручи до уваги наведене та те, що відповідачі під час розгляду справи сплатили основну заборгованість, 3% річних та судовий збір, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 4939,77 грн та пеню у розмірі 987,36.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене вище, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, з огляду на коригування позивачем сум заборгованості, сплату відповідачами суми основного боргу, 3% річних та судового збору після відкриття провадження у справі, та підтримання вимог позивачем щодо стягнення пені та інфляційної складової боргу, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у вказаній частині, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 2-5,11-13, 141, 196, 223, 258, 259, 263, 268, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 525, 610, 625 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго інфляційну складову боргу у розмірі 4939 (чотири тисячі дев`ятсот тридцять дев`ять) грн 77 коп. та пеню у розмірі 987 (дев`ятсот вісімдесят сім) грн 36 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брати участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін по справі:

позивач - Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», , місцезнаходження: площа Івана Франка, буд. 5, м. Київ;

відповідач - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 12.02.2026.

Суддя Л.Д. Будзан