Справа № 947/122/26
Провадження № 2-к/947/1/26
УХВАЛА

18.03.2026

Київський районний суд м. Одеси

у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участі секретаря судового засідання Макаренко Г.В.,

представника заявника адвоката Матерборчук Ю.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про визнання на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м.Одеси заходами електронного суду, звернувся адвокат Матерборчук Юлія Володимирівна, діючи в інтересах ОСОБА_1 , як його представник, із клопотанням, в якому просив визнати та визнати в Україні рішення окружного суду м.Нюрнберг у Баварії Федеративної Республіки Німеччина від 20.03.2024 у сімейній справі №115 F2530/23, яке набрало законної сили 24.04.2024, яким розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22.11.2022 Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Львів) актовий запис №327.

Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О.

Ухвалою судді від 14.01.26 прийнято до розгляду клопотання ОСОБА_1 про визнання на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, повідомлено ОСОБА_2 , Залізничний ВДРАЦС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Львів) про надходження такого клопотання, запропонувано сторонам у місячний строк (до 16.02.2026) подати можливі заперечення проти цього клопотання; попереджено, що після подання заінтересованими особами заперечень у письмовій формі або у разі її відмови від подання заперечень, а також якщо у місячний строк з часу повідомлення заінтересованих осіб про одержане судом клопотання заперечення не подано, клопотання буде призначено до розгляду згідно з вимогами ст. 473 ЦПК України.

Ухвалою суду від 25.02.26 призначено до розгляду заяву ОСОБА_1 про визнання на території України рішення окружного суду м.Нюрнберг у Баварії Федеративної Республіки Німеччина від 20.03.2024 у сімейній справі №115 F2530/23, що не підлягає примусовому виконанню.

Представник заявника адвокат Матерборчук Ю.В. підтримала клопотання про визнання на території України рішення окружного суду м.Нюрнберг у Баварії Федеративної Республіки Німеччина від 20.03.2024 у сімейній справі №115 F2530/23.

Інші учасник справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи.

Судом встановлено наступні обставини.

22.11.2022 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклали шлюб в Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 327. 20.03.2024 р. шлюб між подружжям розірвано рішенням окружного суду міста Нюрнберг Федеративної Республіки Німеччина (сімейна справа № 115 F 2530/23).

Вказане рішення суду набрало законної сили 24.04.2024 р., про що вказано в самому рішенні. Також, судове рішення підтверджене апостилем, перекладене на українську мову та засвідчене нотаріально (копія додається). 21.08.2025 р. ОСОБА_1 звернувся до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі про внесення запису про розірвання шлюбу в актовий запис про шлюб № 327 від 22.11.2022 р. Листом Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі від 21.08.2025 р. № 106/24.26-117 ОСОБА_1 повідомлено, що у відповідності до абзацу першого ст.462 ЦПК України рішення іноземних судів визнаються і виконуються в Україні, якщо їх визнання і виконання передбачено міжнародним договором.

Таким чином, проставити відмітку про розірвання шлюбу не представляється можливим у зв`язку з тим, що між Україною та Федеративною Республікою Німеччина не укладено договір про правову допомогу і правові відносини у цивільних справах. Зазначено про необхідність звернення до суду для визнання іноземного судового рішення про розірвання шлюбу на території України.

Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких видана Верховною Радою України, є частиною національного Законодавства України. Відповідно до ст.81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Відповідно дост.471ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Принцип взаємності полягає в тому, що держава, яка дотримується цього принципу, надає на своїй території аналогічні права і бере на себе аналогічні зобов`язання.

За приписом ст. 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2ст. 11 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, то вважається, що воно існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Зважаючи на те, що між Україною та Федеративною Республікою Німеччина відсутні договірні відносини про правову допомогу, суд приходить до висновку про необхідність застосування принципу взаємності.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень,постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24грудня 1999 року за №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень,постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» рішення про розірвання шлюбу є таким, яке не потребує виконання.

Оскільки заінтересовані особи не подали заперечень проти клопотання, аст.12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, тому клопотання підлягає задоволенню.

Застосування принципу взаємності заінтересованими особами не спростовано, за змістом судового рішення, а сторони були присутні під час розгляду спору.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Як встановлено судом, то визнання рішення іноземного суду в Україні необхідне ОСОБА_1 для отримання в органах реєстрації актів цивільного стану документального підтвердження розірвання шлюбу.

Таким чином, принцип взаємності означає, що рішення суду певної держави повинно визнаватись та виконуватись в Україні, якщо тільки немає доказів того, що рішення українських судів не визнаються і не можуть бути виконані на території такої держави.

Оскільки між Україною та Федеративною Республікою Німеччиною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, то рішення суду цієї держави визнається в Україні за принципом взаємності і відсутність двостороннього договору не може бути підставою для невизнання рішення. Тому, суд прийшов до висновку, що для даних правовідносин слід застосовувати принцип взаємності для визнання рішення суду.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 473 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що клопотання про визнання рішення іноземного суду про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Керуючись ст. ст.260,261,353,353,462,464-466,471-473 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_1 про визнання на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню - задовольнити.

Визнати на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, а саме рішення окружного суду м.Нюрнберг у Баварії Федеративної Республіки Німеччина від 20.03.2024 у сімейній справі №115 F2530/23 яке набрало законної сили 24.04.2024 р. і яким розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22.11.2022 р. Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 327.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В. О. Луняченко