Справа № 450/1628/24 Провадження № 2/450/990/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мельничук І. І.,

секретаря судового засідання Дикої О. Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Сокільницької сільської ради Львівського району, третя особа приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Бризіцька Ганна Петрівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

у провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради Львівського району, третя особа приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Бризіцька Ганна Петрівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визначити причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними; визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 квітня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце, про причини неявки суд не повідомила.

Уповноважений представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце підготовчого судового засідання.

Третя особа приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Бризіцька Ганна Петрівна у підготовче судове засідання не з`явилась, однак в матеріалах справи є її заява про розгляд справи без участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи суд, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях "Голдер проти Великої Британії" від 21.02.1975 року, "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У статті 174 ЦПК України зазначено, що під час розгляду справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідно до частин першої, другої статті 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно із частиною першою статті 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частин першої, другої статті 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Статтями 46, 47 ЦПК України передбачено, що вони можуть мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони (цивільна процесуальна правоздатність) та здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність).

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем у справі зазначена ОСОБА_1 , разом з тим, представником позивача вказано ОСОБА_2 .

Згідно із чч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (частина сьома статті 177 ЦПК України).

Представництво за своєю природою - це організаційне правовідношення, змістом якого є повноваження однієї особи (представника) діяти від імені, в інтересах іншої особи, яке виникає з договору, закону, акта органу публічної влади. Крім того, представництвом є діяльність представника, спрямована на реалізацію наданих йому повноважень. Змістом відносин представництва є повноваження, без яких останнє не може існувати. Як повноваження розуміють систему двох суб`єктивних прав представника, одне з яких є абсолютним, інше - відносним. Абсолютне право представника містить у собі можливість вчинення певних дій від імені та в інтересах особи, а відносне право полягає у тому, що представник вправі розраховувати на те, що всі юридичні наслідки, створені його діями, виникнуть лише для особи, яку він представляє, а не для самого представника.

Разом з тим, суд зазначає, що реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Враховуючи наведене, обов`язок суду перевірити належність доказів наявності у представника права вчиняти конкретну процесуальну дію зумовлений, головним чином тим, що такий представник виступає самостійно в суді від імені довірителя (особи, яка відмовилася захищати в суді свої права в порядку самопредставництва) і виконує процесуальні дії виключно в інтересах довірителя, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для нього права та обов`язки.

Крім того, суд зобов`язаний перевірити щонайменше дві складових представництва, а саме факт наявності повноважень на представництво інтересів певної особи та обсяг таких повноважень, зокрема право на звернення з відповідним процесуальним документом до суду у конкретний момент часу.

Таким чином, позовна заява може бути складена, підписана та подана до суду як самим позивачем, так і його представником, якщо йому надані такі повноваження.

Матеріали справи містять копію довіреності від 31.08.2022 року, посвідчену приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Олефіром Р. В. та зареєстровану в реєстрі за № 3947, відповідно до змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уповноважила ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , представляти її інтереси перед будь-якими юридичними та фізичними особами, в будь-яких підприємствах, установах та організаціях, в банківських установах, органах нотаріату, біржах (товарних біржах), інститутах спільного інвестування, компаніях з управління активами тощо. Строк дії довіреності три роки, до 31.08.2025 року.

Відповідно до ч.2 ст. 62 ЦПК України, довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Водночас, згідно зі статтею 245 Кодексу, посвідчити довіреність мають право й інші посадові, службові особи. Такі документи прирівнюються до нотаріально посвідчених. Так: довіреність військовослужбовця або іншої особи, яка перебуває на лікуванні у госпіталі, санаторії та іншому військово-лікувальному закладі, може бути посвідчена начальником цього закладу, його заступником з медичної частини, старшим або черговим лікарем; довіреність військовослужбовця, а в пунктах дислокації військової частини, з`єднання, установи, військово-навчального закладу, де немає нотаріуса чи органу, що вчиняє нотаріальні дії, також довіреність працівника, члена його сім`ї і члена сім`ї військовослужбовця може бути посвідчена командиром (начальником) цих частини, з`єднання, установи або закладу; довіреність особи, яка тримається в установі виконання покарань чи слідчому ізоляторі, може бути посвідчена начальником установи виконання покарань чи слідчого ізолятора; довіреність особи, яка проживає у населеному пункті, де немає нотаріусів, може бути посвідчена уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреностей на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування і розпорядження транспортними засобами; довіреність суб`єкта права на безоплатну вторинну правову допомогу, за зверненням якого прийнято рішення про надання такої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Судом встановлено, після відкриття провадження у справі, що позовна заява від імені Бортник О. Б. підписана ОСОБА_2 , на підставі вищевказаної довіреності, оскільки інших документів які б підтверджували повноваження такого суду не надано.

Згідно ч.4 ст. 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Разом з тим, судом в процесі розгляду справи встановлено, що позовна заява у даній справі підписана та подана до суду ОСОБА_2 , яка зазначена як представник позивача ОСОБА_1 . На підтвердження її повноважень до матеріалів справи долучено копію довіреності від 31.08.2022 року, посвідчену приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Олефіром Р. В., зареєстровану в реєстрі за № 3947, відповідно до якої строк її дії встановлено три роки до 31.08.2025 року. Водночас на момент розгляду справи строк дії зазначеної довіреності сплив, а інших документів, що підтверджують наявність у Бортник М. М. повноважень представляти інтереси позивача у суді, матеріали справи не містять. Крім того, доказів того, що Бортник М. М. є діючим адвокатом, який має право здійснювати представництво інтересів особи у суді, суду не надано. При цьому, дана справа не належить до категорії малозначних, оскільки містить вимоги немайнового характеру, а відтак відповідно до приписів ст. ст. 60 ЦПК України, представництво інтересів позивача у суді може здійснюватися виключно адвокатом або законним представником, повноваження якого належним чином підтверджені.

Також, із вказаної позовної заяви не вбачається, які права та законні інтереси ОСОБА_2 порушені, натомість за захистом своїх прав фактично звертається Бортник О. Б., яка уповноважила на представництво інтересів особу, яка не має повноважень на ведення справи.

Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення.

У разі, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано, така заява повертається позивачеві (пункт 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України).

Передбачений пунктом 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України процесуальний наслідок суд застосовує до відкриття провадження у справі. Якщо про вказані обставини стало відомо після відкриття провадження у справі, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо його подала особа, яка не має цивільної процесуальної дієздатності; якщо від імені заінтересованої особи його подала особа, яка не має повноважень на ведення справи (пункти 1 і 2 частини першої статті 257 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/1478/17 (провадження № 14-52цс19).

З врахування наведених обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст.197,257,260-261 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Сокільницької сільської ради Львівського району, третя особа приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Бризіцька Ганна Петрівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, чий позов було залишено без розгляду, може звернутися до суду з таким самим позовом повторно після усунення причин, що стали підставою для залишення позову без розгляду.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлений 23.02.2026 року.

СуддяІ. І. Мельничук