УХВАЛА

19 березня 2026 року

м. Київ

справа № 376/1469/19

провадження № 61-3311ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - ОСОБА_2 , на рішення Сквирського районного суду Київської області від 15 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1

про встановлення безоплатного земельного сервітуту,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_1 про встановлення безоплатного земельного сервітуту.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 15 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 січня

2026 року, позовну заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1

про встановлення безоплатного земельного сервітуту задоволено.

Встановлено постійний безоплатний земельний сервітут площею 0,0192 га для проходу та проїзду транспортними засобами до належної ОСОБА_3 , ОСОБА_4 земельної ділянки кадастровий номер :01:029:0014, через частину земельної ділянки кадастровий номер :01:029:0013, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, відповідно до координат поворотних точок контуру сервітуту, наведених в Таблиці 1 Дослідницької частини висновку експерта (графічна частина - Додаток № 1 до висновку) за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 17 березня 2020 року

№ 28013/19-41, виконаної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

У березні 2026 рокудо Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - ОСОБА_2 , на рішення Сквирського районного суду Київської області від 15 квітня 2025 року на постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 року.

В касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення Сквирського районного суду Київської області від 15 квітня 2025 року на постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 року скасувати ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме, застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 351/1146/16-ц, від 30 серпня 2023 року у справі № 404/4843/18, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк

та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої

статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про зупинення виконання рішення Сквирського районного суду Київської області від 15 квітня 2025 року до закінчення касаційного перегляду.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» визначено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення виконання судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Клопотання зазначеним вимогам не відповідає та не містить мотивів і обґрунтувань необхідності зупинення виконання оскаржуваного рішення.

Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення у касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання судом касаційної інстанції, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1

про встановлення безоплатного земельного сервітуту, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - ОСОБА_2 , на рішення Сквирського районного суду Київської області

від 15 квітня 2025 року та на постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 року.

Витребувати зі Сквирського районного суду Київської області цивільну справу

№ 376/1469/19.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 18 квітня 2026 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Сквирського районного суду Київської області від 15 квітня 2025 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник