ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2246/26 Справа № 186/1/25 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко С. М. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Макарова М.О., Пищиди М.М.,

при секретарі - Карпенко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою Міністерства оборони України

на рішення Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2025 року у складі судді Демиденко С.М.

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаною заявою, посилаючись на те, що приблизно з січня 2018 року вона познайомилася та почала зустрічатися з ОСОБА_2 , а в подальшому, почали проживати разом за наступною адресою: АДРЕСА_1 .

Заявниця зазначає, що з березня 2019 року вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_2 , вони вели спільне господарство, були працевлаштовані, мали спільний сімейний бюджет, робили спільні покупки та їздили відпочивати.

07 березня 2022 року, ОСОБА_2 був мобілізований до лав ЗСУ.

Зазначає, що в свою чергу вона за попередньою домовленістю з ОСОБА_3 , звільнила квартиру, в якій вони тимчасово проживали та перевезла всі їх спільні речі до своїх батьків у АДРЕСА_2 та продовжували тісне спілкування та спільно приймали рішення стосовно спільного бюджету. При цьому, ОСОБА_3 періодично робив грошові перекази на її банківську картку, приїздив у відпустку до неї, за її фактичним місцем проживання в будинок її батьків, допомагав її батькам по господарству, робили косметичні ремонти в будинку, обробляли прилеглу територію, 10 червня 2022 року за попереднім обговоренням та погодженням, за спільні кошти та для спільного користування придбали автомобіль Renault Megan, 2013 року випуску. В кінці листопада 2023 року, мати ОСОБА_4 ,, тяжко захворіла та враховуючи, що вона за фахом є лікарем та працює в лікарні, вони, як подружжя прийняли спільне рішення, придбати однокімнатну квартиру у м. Першотравенськ та перевезти мати чоловіка на постійне місце проживання до м. Першотравенськ, враховуючи тяжкий фізичний стан матері та необхідність постійного медичного нагляду. ОСОБА_5 перебувала до дня смерті у хоспесі КНП «Першотравенська міська лікарня» Першотравенської міської ради, за перебування в якому, вона постійно здійснювала оплату.

12 грудня 2023 року, під час перебування ОСОБА_3 у відпустці, за спільні кошти вони придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_3 та 27 січня 2024 року на прохання ОСОБА_3 , вона продала його автомобіль Audi-100, 1992 року випуску.

09 жовтня 2024 року у ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала сповіщення на своє ім`я, як члену сім`ї, про те що її цивільний чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер в ОКЛ ім. Мечнікова внаслідок отриманих поранень під час виконання обов`язків при проходженні військової служби (захистом Батьківщини) та вона займалася організацією захоронення цивільного чоловіка, в тому числі зверталася до відділу ДРАЦС з питання проведення реєстрації його смерті.

Враховуючи викладене, оскільки вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та спільні витрати, спільно займалися благоустроєм житла, робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту, їздили відпочивати, ставилися один до одного як чоловік та дружина, планували спільне майбутнє, її чоловік у шлюбі не перебував, не мав дітей, батьки померли, вона вимушена звернутися до суду, з метою можливості реалізувати свої права на отримання соціальної допомоги та одноразової грошової допомоги так, як підтвердити свій статус дружини в позасудовому порядку не має можливості, та просила встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м. Стаханов Луганської області, як жінки та чоловіка, без реєстрації шлюбу, з січня 2018 року по день його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м. Стаханов Луганської області, як жінки та чоловіка, без реєстрації шлюбу, з березня 2019 року по день смерті ОСОБА_2 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . В іншій частині заяви відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю підстав для часткового задоволення заяви, з підстав доведеності факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу, починаючи з березня 2019 року по день смерті ОСОБА_2 .

Не погодившись з таким рішення суду, Міністерство оборони України звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило скасувати рішення та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити .

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про часткове задоволення заяви, оскільки заявником не надано достатніх доказів, на підставі яких можна встановити факт проживання з ОСОБА_2 як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків подружжя. Вказує, що сам по собі факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю, на що суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов до помилкового висновку про часткове задоволення заяви. Крім того, суд не звернув уваги на те, що встановлення зазначеного факту може стати підставою для отримання заявником одноразової грошової допомоги, у зв`язку із смертю військовослужбовця ОСОБА_2 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині від 20 березня 2022 року № 63, солдат ОСОБА_2 , який призначений наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 20 березня 2022 року № 42-РС по особовому складу на посаду водія-помічника гранатометника 1 відділення зв`язку взводу управління 1 мінометної батареї НОМЕР_2 механізованого батальйону, ВОС-790037А/630 приступив до виконання обов`язків за посадою.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_3 .

Відповідно до сповіщення сім`ї № 111 від 09 жовтня 2024 року, яке адресоване ОСОБА_1 , ОСОБА_2 помер внаслідок отриманих поранень під час виконання обов`язків військової служби ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Його батьки померли: мати ОСОБА_5 13 лютого 2024 року; батько ОСОБА_6 04 лютого 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серія НОМЕР_4 та свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_5 , серії НОМЕР_6 .

За змістом договору купівлі-продажу № 1247/2024/4282564 укладеного 27 січня 2024 року, ОСОБА_1 продала ОСОБА_7 автомобіль належний ОСОБА_2 , діючи від його імені на підставі довіреності.

Матеріалами спадкової справи № 46/25 заведеної щодо спадщини померлого ОСОБА_2 , підтверджується, що ОСОБА_1 , 05 квітня 2025 року звернулася з заявою про прийняття спадщини померлого ОСОБА_2 , який заповітів не залишав, інших спадкоємців немає.

Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису № 8 та № 3 від 05 квітня 2025 року ОСОБА_2 , в шлюбі не перебував та дітей не має.

Інформацією про рух коштів по банківських картках АТ "Універсал Банк" та АТ КБ «ПриватБанк» належним ОСОБА_1 , підтверджується, що за період 2022-2024 роки ОСОБА_2 , періодично перераховував ОСОБА_1 , грошові кошти.

Витягом з Державного реєстру актів цивільного сіяну громадян про смерть для отримання допомоги па поховання від 16 жовтня 2024 року № 1 підтверджується, що ОСОБА_1 , звернулася за отриманням такого витягу після смерті ОСОБА_2 .

Згідно акту обстеження фактичного проживання, складеного 23 листопада 2024 року депутатом виборчого округу № 5 Петропавлівської селищної ради Синельниківського району Дніпровської області Козюра О.Ю., дійсно ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , мешкали разом понад 5 років за адресою: АДРЕСА_2 . Акт містить підписи сусідів мешканців будинків АДРЕСА_4 ОСОБА_8 , та буд. АДРЕСА_5 ОСОБА_9 .

Факт фактичного проживання заявниці та ОСОБА_2 , однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу підтверджений показаннями свідка ОСОБА_10 , яка пояснила суду, що заявник дійсно проживала разом із ОСОБА_2 , однією сім`єю починаючи з 2019 року. Вели спільне господарство та займалися благоустроєм квартири, в якій проживали до 2022 року, що у місті Шахтарське.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було оглянуто спільні фотографії заявника із ОСОБА_2 , знімки екрану спілкування в месенджерах, що у сукупності дає підстави вважати, що сторони вели спільне господарство та мали спільний бюджет.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За змістом частини другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Встановлення факту спільного проживання, про який просить заявник, має юридичне значення, тобто від нього залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, визначених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», які дозволять заявнику реалізувати права, передбачені цим законом, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця. Заявник не має іншої можливості встановити та довести факт, що має для неї юридичне значення, у позасудовому порядку це неможливо. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення таких юридичних фактів.

Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити такі факти: спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц (провадження №14-22 цс 20)).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність достатніх підстав для часткового задоволення заяви, оскільки починаючи з березня 2019 року сторони проживали разом, вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, усі житлово-побутові витрати несли разом, тобто здійснювали свої права як подружжя, а відтак є доведений факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період часу з 2019 року по день смерті ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги про те, що заявником не надано достатніх доказів, на підставі яких можна встановити факт проживання з ОСОБА_2 як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки результат аналізу оскаржуваного рішення суду першої інстанції дає підстави зробити висновок про те, що в його основу покладено як письмові докази, надані заявником, так і покази свідків. Тобто суд першої інстанції дав оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, у їх сукупності, так і кожному доказу окремо.

Аргументи апеляційної скарги про те, що сам собою факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю, на що суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов до помилкового висновку про часткове задоволення заяви, є безпідставними, оскільки висновки, зроблені судом першої інстанції у цій справі є доведеними належними та допустимими доказами у справі та не суперечать висновкам Верховного Суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що встановлення зазначеного факту може стати підставою для отримання заявником одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю військовослужбовця ОСОБА_2 , не можуть бути прийняти до уваги, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції

Отже, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі та правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює та застосував норми права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно статті 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду без змін, не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Рішення Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 03 березня 2026 року

Повний текст судового рішення складено 17 березня 2026 року.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: М.О. Макаров

М.М. Пищида