12.03.2026 Суддя Саркісян О. А.
Справа № 644/2375/26
Провадження № 2-о/644/120/26
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

12 березня 2026 року

Суддя Індустріального районного суду м. Харкова Саркісян О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про надання дозволу уповноваженому органу на зміну прізвища, -

У С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про надання дозволу уповноваженому органу на зміну прізвища, в якій просить суд надати дозвіл уповноваженому органу на зміну прізвища. В обгрунтування якої посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Він має намір змінити прізвище на прізвище матері з з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 . Протягом шести місяців після смерті батька йому потрібно оформити спадщину, він звертався до РАЦС, але йому повідомили, що потрібна особиста присутність, а він цього зробити не може, тому звертається до суду.

Дослідивши матеріали зазначеної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч. 2, 7 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 ст. 293 ЦПК України передбачено перелік справ, що підлягають розгляду судом в порядку окремого провадження, а саме:

1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб;12) розкриття професійної таємниці на ринках капіталу та організованих товарних ринках. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Діюче законодавство України передбачає чіткий порядок зміни прізвища, власного імені чи навіть по батькові як для повнолітніх осіб, так і для осіб, які ще не досягли 18 років.

Порядок розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи затверджений Постановою КАБІНЕТУ МІНІСТРІВ УКРАЇНИ від 11 липня 2007 року № 915 із змінами та доповненнями.

Цей Порядок визначає механізм прийняття та розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичних осіб громадян України.

Заяви про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) (далі імені) громадян України, які проживають на території України, приймає, розглядає, а також веде їх облік відділ реєстрації актів цивільного стану за місцем їх проживання; громадян України, які постійно проживають за кордоном, дипломатичне представництво або консульська установа України, в якій вони перебувають на постійному консульському обліку.

Заява про зміну імені подається у письмовій формі за умови пред`явлення паспорта громадянина України, а у разі, коли заявник постійно проживає за кордоном, за умови пред`явлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Для зміни імені фізичної особи, яка досягла чотирнадцятирічного віку, разом з відповідною заявою подається свідоцтво про народження, довідка з місця проживання та заява в письмовій формі батьків (одного з батьків у разі, коли другий помер, визнаний безвісно відсутнім, оголошений померлим, визнаний обмежено дієздатним, недієздатним, позбавлений батьківських прав щодо цієї дитини, а також якщо відомості про батька (матір) дитини виключено з актового запису про її народження або якщо відомості про чоловіка як батька дитини внесені до актового запису про її народження за заявою матері) або піклувальника про надання згоди на зміну імені.

Відділ реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво або консульська установа України на підставі документів про зміну імені та висновку органу внутрішніх справ про можливість зміни імені готує висновок про надання дозволу на зміну імені або відмову в його наданні та надсилає заявникові.

Підставами для відмови у наданні дозволу на зміну імені є:

перебування заявника під слідством, судом, адміністративним наглядом;

наявність у заявника судимості, яку не погашено або не знято в установленому законом порядку;

офіційне звернення правоохоронних органів іноземних держав про оголошення розшуку заявника;

подання заявником неправдивих відомостей.

Відмова у наданні дозволу на зміну імені може бути в установленому порядку оскаржена у суді.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з викладеного, враховуючи те, що чинним законодавством передбачено позасудовий порядок зміни прізвища, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст.186, 258,259,260,268,294 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про надання дозволу уповноваженому органу на зміну прізвища.

До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються матеріали. Копія заяви залишається в суді.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.А. Саркісян