Провадження № 2/554/373/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Чуванової А.М.,

за участю секретаря судового засідання Єсліковської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Універсал банк» у грудні 2025 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача заборгованістьза договором про надання банківських послуг у розмірі 159 653,92 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що в жовтні 2017 року Акціонерне товариство «Універсал банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Позивач вказує, що умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал банк», опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням http://www/monobank.ua/terms.

27.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 27.07.2018 року.

27.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до позивача із анкетою-заявою до договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 та встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у мобільному додатку. Своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Розмір наданого для позичальника ліміту становить 90 000 грн. відповідно до довідки про максимальний розмір кредитного ліміту.

АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у Розрахунку заборгованості за Договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У зв`язку з порущенням умов Договору про надання банківських послуг від 27.07.2018 року зі сторони ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» виникла заборгованість, яка становить 159 653,92 грн., та складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) 159 653,92 грн.; заборгованості за пенею 0,00 грн.; борг за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн.

Ухвалою суду від 05.01.2026 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін.

06.01.2026 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що з початку повномасштабної війни в Україні його підприємницька діяльність фактично припинилась, що суттєво погіршило фінансовий стан. Вимушений виїзд за межі України, відсутність стабільного доходу та функціонуючого бізнесу. Влітку 2024 року викрадено значну суму коштів (кримінальні провадження №0000186, №0001769), що обмежило можливість виконання фінансових зобов`язань. З матеріалів позову видно, що заявлена сума складається з тіла кредиту та відсотків. З огляду на обставини (воєнний стан, відсутність доходу, перебування за кордоном) нарахування відсотків після прострочення є надмірним та непропорційним, що суперечить принципам справедливості та розумності.

Просить суд обмежити суму стягнення до фактично отриманого і неповерненого тіла кредиту; не включати до стягнення відсотки, нараховані після подання позову та/ або на період розгляду справи; враховувати при визначенні відсотків принципи розумності та справедливості; врахувати воєнний стан, перебування відповідача за кордоном та відсутність доходу; не створювати надмірного фінансового навантаження через додаткові стягнення, зокрема виконавчий збір; застосувати ст. 525 ЦК України та розглянути можливість відстрочки або розстрочки виконання рішення як альтернативу примусовому стягненню (а.с.58-61).

Ухвалою суду від 23.02.2026 року клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження по справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.

Представник позивача до суду не з`явився, позивач надав заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність свого представника, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач ОСОБА_1 повторно у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд вважає можливим, відповідно до положень ст.ст.211,223 ЦПК України, розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 27.07.2018 року.

27.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до позивача із анкетою-заявою до договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 та встановлення кредитного ліміту на суму вказану у мобільному додатку. Своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Розмір наданого для позичальника ліміту становить 90 000 грн. відповідно до довідки про максимальний розмір кредитного ліміту (а.с.13).

Факт укладення кредитного договору підтверджується Анкетою-заявою (а.с.14).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 27.07.2018 року становить 159 653,92 грн., та складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) 159 653,92 грн.; заборгованості за пенею 0,00 грн.; борг за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн. (а.с.12).

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредитну картку, на яку зарахований кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як встановлено в ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

За замістом норми ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Аналізуючи викладене, беручи до уваги, що спір між сторонами виник за договірних обставин, суть яких ніким не спростовувалась, сам договір не суперечить діючому законодавству, та враховуючи положення ст.1049 ЦК України, яким визначено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 159 653,91 грн.

Розглянувши заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, суд приходить до висновку про їх необґрунтованість з огляду на таке.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд зазначає, що за змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, відсутність у відповідача доходів, зміна місця проживання (виїзд за кордон) або припинення підприємницької діяльності є суб`єктивними обставинами, які не звільняють позичальника від обов`язку повернути фактично отримані кредитні кошти.

Посилання відповідача на факти викрадення грошових коштів, що стали підставою для відкриття кримінальних проваджень №0000186 та №0001769, не мають правового значення для вирішення даного спору. Правовідносини між відповідачем та третіми особами (правопорушниками) не впливають на обсяг зобов`язань відповідача перед АТ «Універсал Банк». Ризик втрати грошових коштів внаслідок злочинних дій третіх осіб покладається на власника цих коштів і не є підставою для припинення кредитного договору.

З приводу воєнного стану та нарахування відсотків, суд звертає увагу, що згідно з матеріалами справи позивачем заявлено до стягнення виключно заборгованість за тілом кредиту в розмірі 159 653,92 грн. Сума пені та штрафів становить 0,00 грн.

Законодавчі обмеження, запроваджені на період дії воєнного стану (зокрема п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України), стосуються звільнення споживача від відповідальності у вигляді неустойки штрафу чи пені, проте не скасовують обов`язку повернення основної суми боргу та сплати відсотків за користування кредитом. Оскільки Банк не вимагає стягнення штрафних санкцій, порушень прав споживача в цій частині судом не встановлено.

Щодо клопотання про розстрочку виконання рішення відповідно до ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочку виконання. Проте, відповідачем не надано доказів наявності виняткових обставин, що дають можливість виконати рішення саме шляхом розстрочки (графік доходів, наявність майна тощо). Посилання на відсутність доходу, навпаки, свідчить про неможливість виконання рішення навіть у разі надання розстрочки.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 3 028 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13,81,141,263-265 ЦПК України, ст.ст.526,610,611, 625, 1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «Універсал банк», місцезнаходження: 04080 м.Київ, вул. Оленівська, 23, , заборгованість у розмірі 159 653,92 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «Універсал банк», місцезнаходження: 04080 м.Київ, вул. Оленівська, 23, , судові витрати у розмірі 3 028 гривень.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 355 ЦПК України подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Універсал банк», місцезнаходження: 04080 м.Київ, вул. Оленівська, 23, ;

відповідач: ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя А.М.Чуванова