ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-з/821/31/26 Справа № 701/667/25
УХВАЛА

про вирішення відводу суддів

18 березня 2026 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі судді цивільної палати Карпенко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Черкаського апеляційного суду Сіренка Юрія Володимировича та Фетісової Тетяни Леонідівни від участі в розгляді апеляційних скарг ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та її представника адвоката Кушнеренко Тамари Валеріївни на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2025 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру або звільнення від сплати аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів до 20000 гривень в місяць, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття,-

в с т а н о в и в :

22 грудня 2025 року для розгляду апеляційних скарг ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та її представника адвоката Кушнеренко Т.В. на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2025 року у даній цивільній справі автоматизованою системою документообігу Черкаського апеляційного суду визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Сіренко Ю.В., судді Фетісова Т.Л., Новіков О.М.

Ухвалами Черкаського апеляційного суду від 21 січня 2026 року та 23 лютого 2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та її представника адвоката Кушнеренко Т.В. на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2025 року у даній справі.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 23 лютого 2026 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

17 березня 2026 року на адресу Черкаського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Сіренка Ю.В. та Фетісової Т.Л. від участі в розгляді даної справи.

Заява мотивована тим, що судді Сіренко Ю.В. та Фетісова Т.Л. брали участь у розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10 вересня 2024 року апеляційне провадження у справі № 705/3924/24 закрито та зазначено, що питання про права, свободи, інтереси та обов`язки скаржника ОСОБА_1 судом першої інстанції у цій справі не розглядалося та не вирішувалось.

Проте, рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2025 року у справі № 701/667/25 було зменшено аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 з тих підстав, що на утриманні ОСОБА_2 перебувають інші діти.

На думку заявника ОСОБА_1 вказані вище обставини викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності суддів Фетісової Т.Л. та Сіренка Ю.В.

На підставі викладеного, з метою уникнення звинувачень в упередженості судового розгляду та виключення підстав та мотивів для сумніву у справі в об`єктивності суддів Фетісової Т.Л. та Сіренка Ю.В., Кравченко І.Ю. просить задовольнити заяву про відвід суддів від розгляду справи № 701/667/25, а матеріали справи передати у відділ забезпечення діяльності судової палати з розгляду цивільних справ Черкаського апеляційного суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи щодо визначення інших суддів.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 17 березня 2026 року передано вирішення питання про відвід суддів Фетісової Т. Л. та Сіренка Ю. В. згідно заяви ОСОБА_1 від 17 березня 2026 року у даній справі судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 березня 2026 року вказану справу для розгляду заяви розподілено судді апеляційного суду Карпенко О.В.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів, приходжу до висновку, що обставини, на які посилається заявник як на підставу відводу суддів Черкаського апеляційного суду Фетісової Т.Л. та Сіренка Ю.В., не можуть бути визнані законними та обґрунтованими підставами для відводу з огляду на наступне.

Згідно з ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Питання про відвід вирішується судом у відповідності до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 3 с. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

У ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладені у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (§ 46) де зазначено, що наявність безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу.

Оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, не вбачаю будь-яких підстав стверджувати, що судді Сіренко Ю.В. та Фетісова Т.Л. мають та виявляють особисту упередженість під час розгляду цієї справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й судом не здобуто.

За об`єктивним критерієм підлягає з`ясуванню, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним у цьому є те, чи є побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно підтвердженими.

Доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів не містять посилання на безумовні обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість суддів Фетісової Т.Л. та Сіренка Ю. В., крім того доводи ґрунтуються виключно на припущеннях, а зазначені у ній підстави для відводу суддів не є обставинами, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів чи заінтересованості у результаті розгляду даної справи.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 ЦПК України).

Враховуючи наведене вище, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Фетісової Т.Л. та Сіренка Ю.В.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 39, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Черкаського апеляційного суду Сіренка Юрія Володимировича та Фетісової Тетяни Леонідівни від участі в розгляді апеляційних скарг ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та її представника адвоката Кушнеренко Тамари Валеріївни на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2025 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру або звільнення від сплати аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів до 20000 гривень в місяць, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Оксана КАРПЕНКО