Справа № 459/3855/25
Провадження № 4-с/459/16/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Мельникович М. В., при секретарі судового засідання Штибель А., представника скаржника (у режимі відеоконференції) Бачинської А. В., представника Мукачівського районного відділу ДВС (у режимі відеоконференції) Стеблак М. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу, подану представником скаржника ОСОБА_1 адвокатом Бачинською Анастасією Володимирівною на дії державного виконавця щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні

У С Т А Н О В И В :

Представник скаржника звернулась зі вищевказаною скаргою, у якій просила визнати незаконними дії державного виконавця Мукачівського відділу ДВС у Мукачівському районі Закарпатської області Резуненко М. А.Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) щодо вказівки у постановах за 20 жовтня 2025 року у ВП 55951396 висновку «згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у боржника наявна заборгованість по аліментам понад три місяці», а також, що арешт та тимчасові обмеження накладено «у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 44 686,97 гривня (UAH)» та ). Також просила визнати незаконними дії державного виконавця Мукачівського відділу ДВС у Мукачівському районі Закарпатської області Резуненко М .А. Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) по нарахуванню суми «звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 44 686,97 гривня (UAH)» та визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Мукачівського відділу ДВС у Мукачівському районі Закарпатської області Резуненко М. А. Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) щодо неповідомлення ОСОБА_1 про щомісячне нарахування сум заборгованості зі сплати аліментів та наявність заборгованості у сумі 44 686,97 гривні.

Вимоги обґрунтовані тим, що на виконанні у вказаному відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження, відкрите на підставі судового наказу Червоноградського міського суду Львівської області від 26 лютого 2018 року у справі № 459/311/18 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини. Представник заявника зазначає, що 20 жовтня 2025 року боржнику стало відомо про накладення арешту на його банківські рахунки. Після ознайомлення з матеріалами автоматизованої системи виконавчого провадження боржнику стало відомо, що державним виконавцем 20.10.2025 року винесено ряд постанов, зокрема постанову про арешт коштів боржника, про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а також інші постанови щодо застосування до боржника обмежень. Зазначені постанови, за твердженням заявника, винесені на підставі розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 20.10.2025, відповідно до якого боржнику нарахована заборгованість у сумі 44 686,97 гривень та зроблено висновок про наявність заборгованості зі сплати аліментів понад три місяці. Представник скаржника зазначила, що відповідний розрахунок заборгованості боржнику не надавався та такий у матеріалах виконавчого провадження відсутній, у зв`язку з чим боржнику невідомі підстави та порядок визначення вказаної суми. Також представник заявника зазначає, що боржник протягом усього часу здійснював сплату аліментів та надсилав державному виконавцю копії платіжних документів, однак державний виконавець не повідомляв його про щомісячний розрахунок заборгованості та нарахування будь-якого боргу. Посилаючись на зазначені обставини, представник заявника вважає дії та бездіяльність державного виконавця незаконними та просить скаргу задовольнити.

Ухвалою від 03.11.2025 судом було відкрите провадження із розгляду даної скарги.

03.12.2025 до суду надійшли письмові пояснення представника Мукачівського районного відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції. У поданих поясненнях представник органу державної виконавчої служби зазначає, що із вимогами скарги не погоджується та вважає їх безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що на виконанні у Мукачівському районному відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 55951396, відкрите на підставі судового наказу Червоноградського міського суду Львівської області від 26.02.2018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. Як зазначено у поясненнях, 20.10.2025 року державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого станом на 01.10.2025 року заборгованість боржника становила 44 686,97 грн. При цьому щомісячний платіж аліментів, який боржник зобов`язаний сплачувати відповідно до виконавчого документа, становив 3150,75 грн, а наявна заборгованість перевищує розмір платежів за чотири місяці. У зв`язку з наявністю заборгованості державним виконавцем винесено постанови про арешт майна та коштів боржника, а також постанови про встановлення тимчасових обмежень у правах боржника, зокрема щодо виїзду за межі України, керування транспортними засобами, користування зброєю та полювання, до повного погашення заборгованості. Також у поясненнях зазначено, що постанови державного виконавця були направлені боржнику за його поштовою адресою. Крім того, представник органу державної виконавчої служби вказує, що твердження скаржника про те, що йому не було відомо про наявність заборгованості, є необґрунтованими, оскільки до відділу державної виконавчої служби надходили адвокатські запити та клопотання представника боржника щодо надання інформації про стан заборгованості, на які надавалися відповіді разом із відповідними розрахунками. Окрім того, боржник звертався до суду з позовом про скасування актового запису про батьківство та звільнення від обов`язку зі сплати аліментів. Враховуючи вищенаведене представник державної виконавчої служби просить відмовити у задоволенні поданої скарги.

16.12.2025 від представника скаржника надійшли письмові заперечення на пояснення представника державної виконавчої служби. Представник скаржника зазначає, що виконавча служба не надала належних розрахунків заборгованості за 20232025 роки та не довела, що такі розрахунки направлялися боржнику.

В судовому засідання представник скаржника просив скаргу задовольнити, вважає дії та бездіяльність державного виконавця незаконними, надала пояснення, що аналогічні викладеним у заявах по суті скарги.

Представник державної виконавчої служби у судовому засіданні пояснила, що заборгованість по аліментах нараховувалась виходячи із середньомісячної заробітної плати по Мукачівському регіону, оскільки боржник не мав офіційного доходу. За її словами, під час відкриття виконавчого провадження у 2018 році боржник особисто з`являвся до виконавчої служби, де йому було роз`яснено порядок нарахування аліментів та повідомлено, що у разі відсутності офіційного доходу розрахунок буде здійснюватися на підставі даних державної статистики щодо середньомісячної заробітної плати, які змінюються щоквартально. Представник ДВС зазначила, що виконавець не зобов`язаний кожного разу повідомляти боржника про зміну суми аліментів, оскільки інформація про середньомісячну заробітну плату оприлюднюється у відкритому доступі на офіційному сайті Державної служби статистики України. Відповідно, розмір аліментів (визначений як 1/4 частина середньомісячного доходу) змінюється разом зі зміною цього показника. Також представник зазначила, що кожного разу, коли боржник приносив квитанції про сплату, йому повідомлялося про наявність заборгованості. Востаннє, ОСОБА_1 звертався до виконавчої служби у 2022 році, коли йому було роз`яснено, що станом на той час заборгованість становила близько 32 000 гривень. Також його суло повідомлено, що у разі несплати заборгованості можуть бути застосовані передбачені законом обмеження. Боржнику пропонувалося погасити заборгованість або врегулювати питання зі стягувачем, однак остання не погодилася на скасування заборгованості. Представник ДВС також пояснила, що розрахунок заборгованості здійснюється на підставі даних, які виконавча служба отримує шляхом направлення запитів до Державної служби статистики. У відповідь статистична служба надає інформацію про середньомісячну заробітну плату по регіону, після чого виконавець визначає розмір аліментів як одну четверту частину цієї суми. Такі дані надходять, як правило, один раз на квартал. За словами представника ДВС, розрахунок заборгованості також подавався при винесенні постанов про обмеження та арешт рахунків боржника. При цьому вона наголосила, що законодавством не передбачено обов`язку виконавця щоразу надсилати боржнику окремий розрахунок заборгованості. Крім того, представник виконавчої служби звернула увагу, що боржник фактично самостійно визначив для себе певну суму аліментів та сплачував саме її, хоча розмір платежу змінювався залежно від зміни середньомісячної заробітної плати.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконанні Мукачівського ВДВС у Мукачівському районі Закарпатської області ЗМУ МЮ перебуває судовий наказ, виданий Червоноградським міським судом Львівської області № 459/311/18 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини доходу платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26.01.2018 і до досягнення дитиною повноліття а. с. 68).

Постановою старшого державного виконавця Резуненко М. А. від 07.03.2018 було відкрито виконавче провадження за №55951396.

Згідно з відповіддю Мукачівського відділу державної виконавчої служби на адвокатський запит № 55951396/1 від 12.01.2022 боржник у період з 2018 по 2022 роки включно не мав офіційного доходу. У зв`язку з цим розмір аліментів визначався на підставі середньої заробітної плати працівника по Мукачівському регіону відповідно до частини 2 статті 195 Сімейного кодексу України (а. с. 42).

Відповідно до відповіді Мукачівського ВДВС на адвокатський запит № 55951396/1/747 від 04.03.2022 заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №55951396 станом на 01.03.2022 становила 32 689,22 грн (а. с. 43).

Як вбачається із відповіді Державної податкової служби на запит Мукачівського ВДВС у Мукачівському районі Закарпатської області ЗМУ МЮ №206534339 від 27.05.2024 офіційні доходи в ОСОБА_1 відсутні (а. с. 41).

З матеріалів справи вбачається, що для визначення розміру заборгованості по аліментах державним виконавцем використовувалися офіційні статистичні дані про середньомісячну заробітну плату у Мукачівському районі, надані Головним управлінням статистики у Закарпатській області.

Зокрема, з листа № 05-10/38 від 14.11.2018 встановлено, що середньомісячна заробітна плата штатного працівника у Мукачівському районі становила 6318 грн за І квартал 2018 року та 7174 грн за ІІ квартал 2018 року (а. с. 170). Із листа № 14.11-51/7252 від 24.02.2020 встановлено, що середньомісячна заробітна плата за 2019 рік становила: І квартал 8074 грн, ІІ квартал 8411 грн, ІІІ квартал 8542 грн, IV квартал 8541 грн (а. с. 171). Відповідно до листа № 16483 від 27.07.2020 середньомісячна заробітна плата за І квартал 2020 року становила 8772 грн (а. с. 168), а за ІІ квартал 2020 року 8447 грн (а. с. 172). Згідно з листом від 05.01.2021 року середньомісячна заробітна плата за ІІІ квартал 2020 року становила 9632 грн (а. с. 174), а згідно з листом № 18.6-38/47 від 05.01.2021 середньомісячна заробітна плата за IV квартал 2020 року становить 9 975 грн (а. с. 176). Також відповідно до листа № 19.6-38/17040 від 24.06.2021 року середньомісячна заробітна плата за І квартал 2021 року становила 10 249 грн (а. с. 169), а відповідно до листа № 19.6-32/22992 від 07.09.2021 середньомісячна заробітна плата за ІІ квартал 2021 року становить 11 684 грн (а. с. 173). Крім того, у листі № 20.6-38/13908 від 14.06.2022 зазначено, що середньомісячна заробітна плата у Мукачівському районі становила 11 773 грн за ІІІ квартал 2021 року та 12 603 грн за IV квартал 2021 року (а. с. 40, 175). У цьому ж документі роз`яснено, що відповідно до законодавства у період дії воєнного стану оприлюднення статистичної інформації тимчасово призупиняється, тому дані щодо наступних періодів будуть оприлюднені після завершення встановлених законом строків.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів № 55951396/1 від 20.10.2025, складеним головним державним виконавцем у виконавчому провадженні № 55951396 від 20.10.2025, станом на 01.10.2025 заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів становила 44 686,97 грн (а. с. 50-51)

20.10.2025 державним виконавцем Мукачівського ВДВС Резуненко М. А. в рамках виконавчого провадження ВП №55951396 були винесені постанови про арешт коштів боржника, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (а. с. 13-18).

Із поданого державною виконавчою службою розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №55951396/1 від 09.03.2026 встановлено, що ОСОБА_1 частково здійснював платежі по сплаті аліментів, проте станом на 01.03.2026 заборгованість ОСОБА_1 становить 43 206,72 грн (а. с. 178-179 ).

Скаржник та його представник вважають неправомірними такі дії та бездіяльність державного виконавця, що стало підставою для звернення їх до суду з даною скаргою.

При ухваленні рішення суд керується наступним.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Відповідно до норм ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, порядок захисту прав стягувача, боржника та інших осіб у виконавчому провадженні передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

Судом встановлено що на виконанні Мукачівського ВДВС у Мукачівському районі Закарпатської області ЗМУ МЮ перебуває виконавче провадження ВП № 55951396 з виконання судового наказу Червоноградського міського суду Львівської області № 459/311/18 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини доходу платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26.01.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою старшого державного виконавця Резуненко М. А. від 07.03.2018 відкрито виконавче провадження за №55951396.

Згідно з ч. 1, 3, 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

У статті 195 СК України врегульовано порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), та вказано, що заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

У постанові Верховного Суду від 18 лютого 2021 року у справі №133/203/20 зазначено, що законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру на рівні 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто мова йде про мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а не про порядок розрахунку аліментів у період коли боржник не працював. Вказаний порядок розрахунку аліментів встановлено спеціальною статтею 195 СК України.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14 квітня 2021 року у справі №759/1727/16, поняття «середня заробітна плата для даної місцевості» є макроекономічним показником, який як і інші макроекономічні показники, збирається та складається Державною службою статистики України і використовується, у тому числі, при проведенні грошово-кредитної політики та аналізу фінансової стабільності. Макроекономічні показники розраховуються за допомогою системи національних рахунків як комплексу взаємопов`язаних балансових таблиць, показники яких призначені для визначення розміру доходу, споживання, накопичення і величини капітальних витрат. Середня заробітна плата для даної місцевості як макроекономічний показник обчислюється як середнє арифметичне значення заробітних плат певної групи працівників (наприклад, по підприємству, по галузі, по регіону). Розраховується, виходячи із фонду оплати праці працівників (включаючи оплату праці сумісників), премій, винагород за підсумками роботи за рік та одноразових заохочень. Сам розмір середньої заробітної плати, як макроекономічний показник, який використовується, у тому числі, і в разі застосування частини другої статті 195 СК України, обраховується органами статистики України на підставі Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за №114/8713.

Як убачається із матеріалів скарги державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження вжито заходів щодо встановлення місця роботи та джерел отримання доходів боржника ОСОБА_1 . За результатами перевірки встановлено, що відомості про офіційне працевлаштування боржника та отримання ним доходів відсутні.

В зв`язку з відсутністю відомостей про місце отримання доходів боржником державним виконавцем, починаючи з 2018 року і по вересень 2025 року нарахування аліментів здійснювалося виходячи із середньомісячної заробітної плати по району як для непрацюючого, розмір якої підтверджується листами Головного управлінням статистики у Закарпатській області, які містяться у матеріалах справи.

Так, щомісячний платіж аліментів, який боржник ОСОБА_1 зобов`язаний був сплачувати відповідно до виконавчого документа становив: за січень 2018 - 305,71 грн, у період з 02.2018 по 03.2018 1579,50 грн, у період з 04.2018 по 12.2018 1793,50 грн, у період з 01.2019 по 03.2019 - 2018,50 грн, у період з 04.2019 по 06.2018 - 2102,75 грн, у період з 07.2019 по 09.2019 - 2135,50 грн, у період з 10.2019 по 12.2019 - 2385,25 грн, у період з 01.2020 по 03.2020 - 2193 грн, у період з 04.2020 по 12.2020 - 2111,75 грн, у період з 01.2021 по 05.2021 - 2493,75 грн, у період з 06.2021 - 2921 грн, у період з 07.2021 по 09.2021 - 2943,25 грн, у період з 10.2021 по 09.2025 становив по 3150,75 грн на місяць.

Як убачається із матеріалів скарги, боржник ОСОБА_1 сплачував аліменти на власний розсуд, не дотримуючись встановленого порядку, визначаючи розмір аліментів самостійно, що призвело до неповного виконання обов`язку зі сплати аліментів та виникнення заборгованості.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів №55951396/1 від 20.10.2025, складеним головним державним виконавцем Резуненко М. А. у виконавчому провадженні ВП № 55951396 заборгованість ОСОБА_1 по аліментам станом на 01.10.2025 становила 44 686,97 грн.

Згідно п. 2 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника, та згідно п. 1 ст. 48 ЗУ « Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

Згідно п. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Заборгованість боржника зі сплати аліментів, яка становить 44 686,97 грн значно перевищує суму платежів як за три місяці (3150,75 * 3 = 9 452,25 грн), так і за чотири місяці (3150,75 * 4 = 12 603,00 грн), тому 20.10.2025 державним виконавцем Мукачівського ВДВС Резуненко М. А. в рамках виконавчого провадження ВП №55951396 були винесені постанови: про арешт коштів боржника, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. Проте, ухвалою Шептицького міського суду від 04.02.2026 у справі 459/3844/25 провадження №4-с/459/14/2025 вищевказані постанови державного виконавця були скасовані.

Представник скаржника вважає дії державного виконавця щодо нарахування вищевказаної заборгованості незаконними, оскільки боржник здійснював платежі на виконання судового наказу, а про необхідність сплати більшої суми аліментів державний виконавець боржника не повідомляла.

На переконання суду, такі твердження не відповідають положенням діючого законодавства та суперечать матеріалам скарги, оскільки державним виконавцем при оформленні розрахунку заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому провадженню №55951396 жодних порушень допущено не було, враховано всі здійснені заявником платежі в рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів.

За вказаних обставин, оскільки на період розрахунку заборгованості по аліментах боржник не мав фактичного доходу, а здійснені платежі були недостатні для повної сплати аліментів, державним виконавцем здійснювався розрахунок заборгованості у відповідності до вимог статті 195 Сімейного кодексу України. При цьому, враховувалися усі наявні фактичні надходження від боржника та визначався обов`язковий мінімальний розмір аліментів на період відсутності доходу.

Суд також враховує, що скаржником не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про неправильність використаних державним виконавцем статистичних даних, помилки у розрахунках або порушення встановленого порядку визначення заборгованості.

Враховуючи викладене, суд вважає, що скарга у цій частині є необґрунтованою та безпідставною.

Щодо вимог скаржника про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця в частині неповідомлення ОСОБА_1 про щомісячне нарахування сум заборгованості зі сплати аліментів та наявність заборгованості у сумі 44 686,97 гривні, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 4 Розділу ХVІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. №512/5 виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Згідно п. 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих зі звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, саме на виконавця покладено обов`язок щомісячно обчислювати як розмір аліментів, присуджених у частці від заробітку (доходу), так і заборгованість зі сплати аліментів та здійснювати контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника, шляхом перевірки правильності та своєчасності відрахувань підприємствами, установами. Проте, державний виконавець не зобов`язаний повідомляти боржника щомісяця у відсутності підстав передбачених ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»

Як убачається з матеріалів скарги, представник скаржника звертався до органу державної виконавчої служби з адвокатськими запитами від 18.02.2022 та 08.01.2023 щодо надання інформації про нарахування та виплати у виконавчому провадженні №55951396.

Згідно з відповідями головного державного виконавця від 12.01.2022 та 04.03.2022 боржника та його представника було повідомлено про наявність заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.03.2022.

Натомість боржник, знаючи про наявність заборгованості зі сплати аліментів, із заявою про надання детального розрахунку заборгованості до органу державної виконавчої служби не звертався, а продовжував сплачувати кошти у розмірі, визначеному на власний розсуд.

За таких обставин суд дійшов висновку, що державним виконавцем вимоги законодавства щодо обчислення розміру аліментів та заборгованості зі сплати аліментів виконано належним чином, а доводи скаржника про протиправну бездіяльність у частині неповідомлення про розрахунок заборгованості є безпідставними.

Отже, здійснивши системний аналіз правових норм, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, а також заслухавши доводи державного виконавця є підстави для висновків, що подана скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки судом було встановлено, що рішення з розрахунку боржнику заборгованості зі сплати аліментів головним державним виконавцем було прийнято відповідно до закону, в межах його повноважень і право скаржника порушено не було, а отже, в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги, поданої представником скаржника ОСОБА_1 адвокатом Бачинською Анастасією Володимирівною на дії державного виконавця щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів в виконавчому провадженні відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повна ухвала складена 13.03.2026

Суддя: М. В. Мельникович