Справа № 489/2385/26
Провадження № 2-н/489/650/26
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

23 березня 2026 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва у складі судді Костюченко Г.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія "Південна» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення суми боргу за послуги з управління багатоквартирним будинком з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 боргу за послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01.02.2026 в сумі 11647,38 грн, три відсотки річних в сумі 1016,11 грн, інфляційних витрат в сумі 2277,30 грн та 332,80 грн. судового збору.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, встановлено наступне.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Стаття 163 ЦПК України містить вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу, недодержання яких, як передбачено ч. 1 ст. 165 ЦПК України, є безумовною підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 4 ч. 3 статті 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно змісту заяви про видачу судового наказу, заявник просить стягнути з боржника заборгованість по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території станом на 01.02.2026 в сумі 11647,38 грн.

Як встановлено судом, до заяви додано розрахунок про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.01.2022 по 01.02.2026, зі змісту якої вбачається, що порядок нарахувань відбувалося з 01.01.2023, та станом на початок цього періоду заборгованість боржника по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території вже становить 3385,38 грн. (сальдо). Тобто, дана сума боргу є заборгованістю за попередній період, однак включена до розрахунку.

З наданої заявником довідки не вбачається, протягом якого періоду виникла заборгованість до січня 2023 року.

Отже, наданий до суду розрахунок заборгованості не відображає усіх відомостей за який саме період утворилась у боржника заборгованість, яка заявлена до стягнення, за наслідком чого суд позбавлений можливості встановити за який саме період заявником заявлено до стягнення з боржника заборгованість у заявленому до стягнення розмірі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

До вимог про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг застосовується загальна позовна давність, яка згідно ст. 257 ЦК України становить 3 роки.

В свою чергу, пропуск строку позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Таким чином, з наданого заявником розрахунку заборгованості на загальну суму 14940,79 грн разом з урахуванням 3% річних та інфляційних витрат станом на 01.02.2026, з яких заборгованість у розмірі 3385,38 грн. виникла до 01.01.2023, можна зробити висновок, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, що у свою чергу є підставою для відмови у видачі судового наказу відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч.2 ст.166 ЦПК України).

Виходячи з вищенаведеного, вважаю, що у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія "Південна» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення суми боргу за послуги з управління багатоквартирним будинком з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 необхідно відмовити.

Керуючись статтею 165 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія "Південна» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення суми боргу за послуги з управління багатоквартирним будинком з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмо вити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання його копії.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.С. Костюченко