Справа № 953/2974/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2026 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Шаренко С.Л. розглянувши позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Воропай Любові Андріївни до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання корпоративних прав об`єктом спільної сумісної власності, -

УСТАНОВИВ:

11.03.2026 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Воропай Л.А. звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовом про поділ спільного майна подружжя та визнання корпоративних прав об`єктом спільної сумісної власності до ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України суддя відкриває провадження у справі за відсутності, крім іншого, підстав для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю, що подана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам закону з огляду на наступне.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно з приписами ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В силу приписів п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" унормовано, що прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3328, 00 гр.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем не сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви.

Як зазначає сам позивач в позовній заяві, що на момент подання позову позивачу не відома повна вартість усіх об`єктів спільного майна подружжя, зокрема корпоративних прав підприємств, доходів від підприємницької діяльності та майнових прав інтелектуальної власності, у зв`язку з чим визначити повну ціну позову є неможливим, у зв`язку з чим позивачем сплачується судовий збір у максимальному розмірі.

Отже, за подання даного позову позивач має сплатити судовий збір у розмірі 16 640 грн. (3328*5=16 640)

Враховуючи вищевикладене, позовна заява відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

При цьому суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Керуючись ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Воропай Любові Андріївни до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання корпоративних прав об`єктом спільної сумісної власності - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом 5 днів з дня вручення ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 175, 177 ЦПК України, надасть документи, які б підтверджували сплату судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.Л. Шаренко