Номер провадження: 22-ц/813/5095/26
Справа № 522/528/26-Е
Головуючий у першій інстанції Ярема Х. С.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

10.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Карташова О. Ю. (суддя-доповідач), Коновалової В.А., Лозко Ю.П.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 02 лютого 2026 року

за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Літвінішиної Інни Іванівни про визнання бездіяльності протиправною, стягнення безпідставно отриманих коштів,

у с т а н о в и в:

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 02 лютого 2026 року позовну заяву повернуто заявнику.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 звернулася до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2026 року апеляційну скаргу залишено без руху та відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

На виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху скаржницею подано до Одеського апеляційного суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій скаржниця пояснила, що вона провадить незалежну професійну діяльність на загальній формі оподаткування. Посилається на податкову декларацію за 2025 рік, згідно якої її чистий податковий дохід становить 0 грн. В ході професійної діяльності до 05.06.2025 деякі роботодавці боржників помилково декларували утримані із заробітної плати боржників суми як дохід приватного виконавця та подавали невірні відомості до податкової служби, через що в довідці про доходи за 2025 рік ОСОБА_1 помилково зазначені суми, які не є доходом скаржниці. Заявниця зазначає, що частина доходу за 2025 рік є соціальними виплатами, які не оподатковуються, а саме 33000 грн.

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення, розстрочення сплати судового збору на певний строк або звільнення від сплати такого є правом суду, а не обов`язком.

Так, згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або

2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або

4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, стаття 8 Закону України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік підстав, які суду необхідно врахувати для вирішення питання, зокрема, про звільнення від сплати судового збору.

При цьому, положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Підставою для звільнення від сплати судового збору може бути, наприклад, видана в установленому законом порядку довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення у здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і у строки, покладається на особу, яка подає скаргу.

За змістом статті 136 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про судовий збір», з урахуванням наведеної практики ЄСПЛ, основною підставою для звільнення особи від сплати судового збору (крім осіб, які звільненні від такої сплати в силу вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір») є скрутний майновий стан, який особа повинна довести належними доказами.

Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Звільнення від сплати судового збору, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Вирішуючи клопотання скаржниці про звільнення від сплати судового, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні підстави для звільнення від сплати судового збору, оскільки розмір судового збору не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік ОСОБА_1 , а отже не є підставою для звільнення від сплати судового збору. Дохід, який не оподатковується, в розумінні Закону України «Про судовий збір» також являється доходом фізичної особи. Враховуючи доводи заяви ОСОБА_1 щодо помилкового врахування в суму доходу утриманих платежів боржників, залишкова сума доходу за попередній рік є більшою за необхідний мінімум для звільнення від сплати судового збору(532,48/5% = 10649,6 грн)

Враховуючи викладене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати, розмір судового збору визначається у відповідності з Законом України «Про судовий збір».

Згідно з п.п. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою судовий збір становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином судовий збір за подання апеляційної скарги складає 532,48 гривень (3328 х 0,2 х 0,8).

Отже скаржнику необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги розмірі 532,48 гривень, та для приєднання до матеріалів справи надати до Одеського апеляційного суду документ про оплату вказаних витрат, які перерахувати за наступними банківськими реквізитами або сплатити онлайн на офіційному веб-порталі Судова влада України: http://court.gov.ua/sud4813/gromadyanam/tax/:

Отримувач коштів: ГУК в Од.обл./Хаджибейськ. р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37607526

Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0015757

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Одеський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2026 року щодо сплати судового збору.

Оскільки, скаржниці необхідно усунути зазначені вище недоліки та у повному обсязі виконати ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, апеляційний суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2026 року щодо сплати судового збору протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, ст. 356, ст. 357 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків апеляційної скарги на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 02 лютого 2026 року, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.

Роз`яснити скаржнику, що у разі неусунення недоліків апеляційної скарги щодо сплати судового збору протягом вказаного терміну апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О.Ю. Карташов

В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко