УХВАЛА

19 березня 2026 року

м. Київ

справа № 707/95/24

провадження № 61-1103ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 24 березня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 09 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 24 березня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

- 1/6 частину земельної ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га по АДРЕСА_1 кадастровий номер :02:002:002;

- 1/3 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,30 га в с. Хутори, Черкаського району, Черкаської області кадастровий номер :01:001:019;

- 1/3 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,3239 га в АДРЕСА_1 кадастровий номер :02:002:0010;

-1/6 частину жилого будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/3 частину жилого будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/6 частину автомобіля АЗЛК 2140, 1986 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , рама (шасі) № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 ;

- 1/6 частину причіпу саморобного 1993 року випуску, рама (шасі) б/н, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 09 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Нікітюка А. М., задоволено.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 24 березня 2025 року скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 грудня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 24 березня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 09 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом повернуто (провадження № 61-14424ск).

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 грудня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 24 березня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 09 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом повернуто (провадження № 61-16229ск25).

14 січня 2026 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 втретє подано касаційну скаргу на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 24 березня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 09 жовтня 2025 року в указаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 26 січня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема, подання клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень із наведенням підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, надання нової редакції касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження та їх нормативно-правового обґрунтування, зазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету.

У лютому 2026 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додано уточнену редакцію касаційної скарги, яка містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Проаналізувавши надані на усунення недоліків матеріали, Верховний Суд дійшов висновку, що недоліки касаційної скарги заявником не усунуто у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень постанову Черкаським апеляційним судом у даній справі ухвалено 09 жовтня 2025 року, повний текст постанови складено 22 жовтня 2025 року, касаційну скаргу здано до відділення поштового зв`язку 14 січня 2026 року.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

В уточненій касаційній скарзі заявник зазначає про те, що воєнний стан унеможливлює вчинення процесуальних дій пов`язаних зі зруйнуванням інфраструктури, що підтверджується відсутністю електричного струму у м. Черкаси по двадцять годин на добу. Також зазначає про прояви наслідків інвалідності, що дуже затрудняють користування комп`ютером.

Необхідно підкреслити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація цього права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями процесуального закону. Зловживання процесуальними правами не допускається.

У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому продовжено й триває досі.

Питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Проте, сам лише факт запровадження воєнного стану на всій території України не може бути безумовною підставою для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження без підтвердження заявником конкретних обставин, які унеможливили вчинення саме ним відповідної процесуальної дії у визначений законом строк в період воєнного стану.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22.

ОСОБА_1 не доведено існування обставин непереборної сили, які у зв`язку з запровадженими в Україні воєнного стану перешкоджали йому повторно вчасно подати належним чином оформлену касаційну скаргу, яка за формою і змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Оцінивши наведені ОСОБА_5 у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження обставини, Верховний Суд дійшов переконання про відсутність обставин для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 24 березня 2025 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 09 жовтня 2025 року.

Верховний Суд у постанові від 08 січня 2025 року у справі № 295/4031/24 (провадження № 61-13846св24) зазначив: «застосування аварійних відключень електроенергії, тривала відсутність електропостачання також не можуть бути обґрунтованими підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки заявником не надано жодних доказів з приводу об`єктивної неможливості направлення скарги в установлений законом строк із цієї підстави».

При цьому, Верховний Суд у постанові від 06 червня 2024 року у справі № 559/2655/23 дійшов висновку, що застосування аварійних відключень електроенергії, тривала відсутність електропостачання не можуть бути обґрунтованими підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки воєнний стан на території України оголошено 24 лютого 2022 року і з цього часу відбуваються масовані ракетні обстріли російською федерацією населених пунктів України, в тому числі об`єктів критичної інфраструктури, проте такі атаки не проводяться щодня, оскільки це складний логістичний процес. Разом із цим, судочинство в Україні продовжує здійснюватися у встановленому Законом порядку. Не було встановлено в Україні й повного припинення роботи банківських устав, комунальних служб та/або поштового зв`язку.

Згідно частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Залишаючи без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 . Верховний Суд також виходив із того, що укасаційній скарзі заявник узагальнено посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, не дослідження судами зібраних у справі доказів та зазначає невідповідність оскаржуваних судових рішень висновкам викладеним у постановах Верховного Суду, що має ознаки касаційного оскарження з підстав, визначених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України

Особа, яка подає касаційну скаргу, має чітко визначити та обґрунтувати одну чи декілька (якщо вони не є взаємовиключними) підстав касаційного оскарження передбачених процесуальним законом (частиною другою статті 389 ЦПК України).

В уточненій касаційній скарзі заявник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України, він повинен зазначити норму права, щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи, а також навести чіткі доводи висновкам судів попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає їх неправильність.

Про необхідність формування єдиної правозастосовчої практики свідчить, зокрема, відсутність єдиного правового висновку Великої Палати Верховного Суду, наявність правових висновків суду касаційної інстанції, які прямо суперечать один одному, велика кількість справ щодо вирішення подібних правовідносин, які перебувають на розгляді судів.

Формування Верховним Судом висновку має стосуватися спірних конкретних правовідносин, ураховуючи положення чинного законодавства та встановлені судами під час розгляду справи обставини.

Водночас, подана касаційна скарга не містить обґрунтування пункту 3 частини другої статті 389 України, оскільки не зазначено обґрунтованої необхідності для формування висновку Верховного Суду щодо застосування норми матеріального права у спірних правовідносинах.

Саме по собі посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Отже, не є підставою касаційної оскарження посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах без конкретизації норми права, щодо застосування якої відсутній вказаний висновок та відсутності обґрунтування необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо норми матеріального права у спірних правовідносинах.

Аргументи про неправильну оцінку досліджених судом доказів зводяться до їх переоцінки, що перебуває поза межами повноважень суду касаційної інстанції, визначених статтею 400 ЦПК України.

Верховний Суд роз`яснює заявнику положення статті 400 ЦПК України, відповідно до якої переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що коректне зазначення підстав касаційного оскарження та їх належне обґрунтування є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яке необхідне для вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для подальшого розгляду касаційної скарги.

Крім того, уточнена касаційна скарга не містить відомостей про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету, що є порушенням пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не усунув недоліки касаційної скарги та не виконав вимоги процесуального закону щодо дотримання строку на касаційне оскарження при поданні касаційної скарги та щодо наведення підстав касаційного оскарження судового рішення, така скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Викладені обставини унеможливлюють відкриття касаційного провадження за даною касаційною скаргою та зумовлюють такі процесуальні наслідки, як повернення касаційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 24 березня 2025 рокута постанову Черкаського апеляційного суду від 09 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров