Справа № 161/1717/26
Провадження № 2/161/2669/26
У Х В А Л А

20 березня 2026 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гриня О.М.

з участю секретаря судового засідання Жежерун Д.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи в місті Луцьку клопотання представника відповідача ОСОБА_1 Хомича Дмитра Володимировича про поновлення пропущеного строку для подання відзиву у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває цивільна справа за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.01.2026 відкрито провадження у справі. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - п`ятнадцять днів з дня вручення цієї ухвали.

Вказана ухвала отримана відповідачем 05.02.2026, що підтверджується трекінгом відправлення «Укрпошти».

18.03.2026 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву з клопотання про поновлення строку на його подання. Клопотання обґрунтоване тим, що 03.03.2026 адвокату видано доручення на представництво інтересів відповідача, а перше конфіденційне побачення відбулося 06.03.2026 та відповідно й ознайомлення адвоката з матеріалами справи. Відразу після цього, між відповідачем та адвокатом було узгоджено правову позицію та підготовлено матеріали для подання відзиву.

Дослідивши матеріали справи та подане клопотання, суд установив таке.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частинами першою, другою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

У даному випадку, ухвалою судді від 27.01.2026 встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, протягом якого відповідач має право подати відзив на позовну заяву, з урахуванням вимог статті 178 ЦПК України. Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. У разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Як встановлено судом, ухвала судді про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 05.02.2026.

18.03.2026 до суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву з пропущенням процесуального строку для його подачі, більше ніж на 1 місяць.

Суд зазначає, що наведені у відзиві причини пропуску відповідачем строку на подачу відзиву не визнаються поважними.

У свою чергу, наведені представником відповідача причини пропуску строку, могли бути покладені в основу продовження судом процесуального строку, в порядку ч.2 ст. 127 ЦПК України, у випадку подачі до суду відповідної заяви, однак таких дій представником відповідача вчинено не було.

Крім цього, з копії доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам від 03.03.2026 № 017/02.2/2314 вбачається, що воно видане на підставі наказу Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги від 02.03.2026 № Н-БВПД/017/02.2-4/174, однак суду не надано даних про те, коли саме відповідач звернувся за наданням правової допомоги, а з наявних документів вбачається, що ухвала про відкриття провадження отримана 05.02.2026, а наказ про надання безоплатної правничої допомоги виданий 02.03.2026, майже через місяць, як відповідачу стало відомо про заявлений до нього позов.

Відповідачем не надано доказів про те, що ним вчинялися дії з метою подачі до суду процесуальних документів у визначені в ухвалі строки.

За загальним правилом метою встановлення строків є надання визначеності у реалізації суб`єктами правовідносин своїх прав та обов`язків. З настанням або закінченням відповідного строку пов`язане виникнення, зміна чи припинення правовідносин.

Строк як відрізок часу обмежує дію суб`єктивних прав та обов`язків. Водночас процесуальний строк - це встановлений законом або визначений судом проміжок часу, протягом якого суд або учасники судового процесу мають право або зобов`язані вчинити певну процесуальну дію чи сукупність таких дій.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу.

Отже, запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності та забезпечення здійснення судових процедур у межах розумних строків.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що стороною відповідача не було надано суду доказів поважності пропуску строку на подання відзиву на позов, суд, з метою забезпечення змагальності сторін та рівних прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, що встановлено ст. 12 ЦПК України, вважає, що у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку на подання відзиву на позов необхідно відмовити, а відзив відповідача - залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 178, 187, 260 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 Хомича Дмитра Володимировича про поновлення пропущеного строку для подання відзиву у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Відзив ОСОБА_1 поданий на позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та підписаний 20 березня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області О.М. Гринь