справа № 619/1603/26
провадження № 2-з/619/5/26
УХВАЛА

13 березня 2026 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіБолибока Є.А.

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

заявник-позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суть питання, що вирішується ухвалою.

13 березня 2026 року в порядку п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Букіна О.С., через систему «Електронний суд» звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила в порядку забезпечення позову до вирішення справи по суті накласти арешт у вигляді заборони відчуження на транспортні засоби: транспортний засіб ВАЗ 211340, 2010 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , дата реєстрації 27.02.2024); транспортний засіб Mitsubishi Outlander, 2006 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_7 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , дата реєстрації 09.11.2022).

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що ОСОБА_1 з 21 серпня 2020 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 . В період перебування у шлюбі у подружжя народилась донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наразі фактичні шлюбні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 припинені, сторони проживають окремо. В період перебування у шлюбі відповідач ОСОБА_1 набув у власність наступне нерухоме майно: транспортний засіб ВАЗ 211340, 2010 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , дата реєстрації 27.02.2024); транспортний засіб Mitsubishi Outlander, 2006 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_7 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , дата реєстрації 09.11.2022). наведені вище транспортні засоби є спільною сумісною власністю подружжя. Оскільки після припинення шлюбних відносин між сторонами склалися неприязні стосунки та ОСОБА_1 чинить перешкоди

ОСОБА_1 у вільному користуванні спільною сумісною власністю подружжя, то залишення вищевказаного майна у спільній сумісній власності сторін є неможливим, а тому ОСОБА_1 звертатиметься з позовом про визнання права особистої приватної власності на 1/2 частину наведених транспортних засобів. Повідомляє, що застосування заходів забезпечення позову є єдиною та необхідною можливістю відчуження рухомого майна, що є предметом спору транспортні засоби оформлені на ім`я ОСОБА_1 та він має має змогу в будь-який момент до прийняття остаточного рішення по справі без згоди ОСОБА_1 продати/подарувати/обміняти/обтяжити арештом рухоме майно, що їх спільною сумісною власністю подружжя. Подальший продаж/дарування/міна/обтяження арештом рухомого майна, що є спільної сумісною власністю подружжя та є предметом спору призведе до фактичної неможливості виконання рішення суду по справі та позбавить мене єдиної можливості поновити порушені майнові права, оскільки у ОСОБА_1 крім наведених транспортних засобів відсутнє будь-яке рухоме/нерухоме майно або офіційні доходи. З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги вимоги щодо співмірності виду забезпечення позову із позовними вимогами щодо поділу майна (які будуть заявлені у подальшому, вважає, що належним заходом забезпечення позову є накладення арешту у вигляді заборони відчуження на зазначені транспортні засоби.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд.

Суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав.

Судом установлено, що з 21 серпня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_1 перебувають в шлюбі.

З огляду на свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , власником транспортного засобу ВАЗ 211340, 2010 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , р/н НОМЕР_4 , право власності на який зареєстровано за є ОСОБА_1 , дата реєстрації 27.02.2024.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , власником транспортного засобу Mitsubishi Outlander, 2006 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_6 , р/н НОМЕР_7 , є ОСОБА_1 , дата реєстрації 09.11.2022.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 754/4437/18 (провадження № 61-47464св18) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Право на ефективний судовий захист закріплено у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України)

Згідно п.п. 1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (з відповідними змінами) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Враховуючи, що у заяві наявні відомості щодо існуючого спору, його предмету, підстав та намірів заявника звернутись до суду з відповідним позовом про поділ майна, зокрема, транспортних засобів, суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо зазначених транспортних засобів.

Враховуючи те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачу чи третім особам, а також відсутність обставин визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч. 4 ст. 152 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 149-153, 157, 258-261, 353 ч.1 п.3, 354 ЦПК України, суд

постановив:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

В порядку забезпечення позову до вирішення справи по суті накласти арешт у вигляді заборони відчуження на транспортні засоби:

- транспортний засіб ВАЗ 211340, 2010 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , дата реєстрації 27.02.2024);

- транспортний засіб Mitsubishi Outlander, 2006 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_7 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , дата реєстрації 09.11.2022).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову направити до відома заявнику ОСОБА_1 , ОСОБА_1 та до Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для негайного виконання та для вжиття відповідних заходів.

ОСОБА_1 повинна пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

У разі неподання ОСОБА_1 позовної заяви протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються.

Роз`яснити, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 13 березня 2026 року.

Суддя Є. А. Болибок