Справа № 459/1610/20
Провадження № 2/459/118/2021
У Х В А Л А

судового засідання

10 березня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Мельникович М. В.,

з участю секретаря судового засідання Штибель А. Р.,

представника позивача

за первісним позовом (у режимі відео конференції) Задорожнього А. Г.,

представника відповідача

за первісним позовом (у режимі відеоконференції) ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому за правилами загального позовного провадження заяву про відвід судді від 10.03.2026 у справі за первісним позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним

У С Т А Н О В И В :

10.03.2026 до суду надійшла заява ОСОБА_2 від 10.03.2026 про відвід судді Мельникович М. В.

В обґрунтування даної заяви відповідач за первісним позовом покликався на те, що головуючий суддя Мельникович М. В. може бути прямо чи опосередковано заінтересована у результаті розгляду справи, що викликає сумніви у її неупередженості. Заявник посилається на гарантії права на справедливий суд, передбачені Конституцією України та статтею 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини щодо необхідності забезпечення безсторонності суду. Відповідач вказує на наявність кримінальних проваджень, у яких, за його твердженням, перевіряються обставини, пов`язані з діями учасників спору. Крім того, відповідач вважає необґрунтованою відмову судді у призначенні технічної експертизи одного з документів, який, на його думку, є ключовим доказом у справі та може містити ознаки підробки. Серед іншого вважає, що головуючий суддя, на його переконання, допустила маніпуляції з матеріалами справи, оскільки не долучила до справи запити та відповіді правоохоронних органів. З огляду на викладене відповідач просить відвести суддю від розгляду справи, оскільки вважає, що наведені обставини створюють обґрунтовані сумніви у її неупередженості.

Представник відповідача адвокат Шульга А. В. в судовому засіданні підтримав поданий його довірителем відвід, покликаючись на підстави, викладені у відводі.

Представник позивача Задорожній А. Г. в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви про відвід судді, вважає його необґрунтованим та спрямованим на затягування розгляду справи.

Вислухавши пояснення представника відповідача, представника позивача, ознайомившись із поданою заявою про відвід судді, суд приходить до наступного висновку.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст. ст. 36, 37 ЦПК України.

Цивільно-процесуальне законодавство, зокрема ч. 1 ст. 36 ЦПК України, передбачає підстави коли суддя не може розгляди справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частинами 1-3 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема верховенство права і неприпустимість зловживання процесуальними правами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем за первісним позовом неодноразово подавалися заяви про відвід і щоразу підставами для відводу відповідач вказував п. п. 3, 5 ст. 36 ЦПК України.

Зокрема, востаннє ухвалою суду від 11.02.2026 заяву ОСОБА_2 про відвід судді Мельникович М. В., подану з аналогічних підстав, визнано необґрунтованою та передано на розгляд іншому судді. Після чого, 13.02.2026 ухвалою судді Новосада М. Д. вищевказану заяву про відвід залишено без задоволення.

Згідно з ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Верховний суд у своїй ухвалі від 07.10.2020р. у справі №711/4283/19 зазначив, що зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права. Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Європейський суд з прав людини наголошував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд вважає, що відповідачем за первісним позовом вчергове заявлено завідомо безпідставний відвід, оскільки відвід заявлений з аналогічних підстав, а також оскільки жодне процесуальне рішення суду не є підставою для відводу судді та не свідчить, що суд прямо чи побічно заінтересований в результаті розгляду справи чи що наявні обставини, які викликають сумнів в об`єктивності на неупередженості судді.

Відтак, суд вважає, що дії відповідача ОСОБА_2 суперечать завданню цивільного судочинства та спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи, у зв`язку з чим визнає чергове подання заяви про відвід завідомо безпідставним, що є зловживанням процесуальними правами.

Відповідно до ч.3 ст. 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Відтак, враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 44 ЦПК України, суд приходить до висновку про залишення заяви про відвід головуючого судді Мельникович М. В. від 10.03.2026 без розгляду.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40, 260, 261 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву про відвід судді від 10.03.2026 - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включенні до апеляційної скарги на рішення або ухвалу суду.

Повна ухвала складена 12.03.2026

Суддя: М. В. Мельникович