Справа № 161/2612/22
Провадження № 6/161/100/26
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12 березня 2026 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Пахолюка А.М.,

при секретарі Корнійчук А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за заявою Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про розгляд звіту про виконання судового рішення у справі № 161/2612/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про виплату недоотриманої пенсії, як спадкового майна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення у справі № 161/2612/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про виплату недоотриманої пенсії, як спадкового майна.

30.06.2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області подати у місячний строк звіт про виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 червня 2022 року у справі № 161/2612/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про виплату недоотриманої пенсії, як спадкового майна.

30.07.2025 року на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області надійшов звіт про виконання рішення суду від 29 червня 2022 року у справі № 161/2612/22.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.08.2025 року відмовлено у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про виконання судового рішення у справі № 161/2612/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про виплату недоотриманої пенсії, як спадкового майна. Встановлено новий строк для подання звіту про виконання рішення суду.

17.11.2025 року на адресу суду від Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області надійшов звіт про виконання рішення суду від 29 червня 2022 року у справі № 161/2612/22.

28.11.2025 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області відмовлено у прийнятті звіту Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області про виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 червня 2022 року. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 червня 2022 року у справі № 161/2612/22 три місяці з дня набрання цією ухвалою законної сили.

03.03.2026 року на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області надійшов звіт про виконання рішення суду від 29 червня 2022 року у справі № 161/2612/22, в якому зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області недоотримана пенсія в сумі 103506,86 облікована, інформація щодо отримувача ОСОБА_1 включена до переліку отримувачів для проведення виплати за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів Державного бюджету України на відповідний рік. Вказує, що пропорційно виділеним сумам коштів на фінансування зазначених видатків у бюджеті Пенсійного фонду України у 2022-2025 роках, ОСОБА_1 проведено виплату недоотриманої пенсії матері у сумі 20697,22 грн., в лютому 2026 року 2595 грн. (розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений законом на 01.01.2026 року), залишок невиплачених коштів становить 80214,64 грн. Відповідачем наголошено на тому, що згідно з річним Планом доходів і видатків Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на 2025 рік на виплату пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на підконтрольній Україні території виділено 1072,5 тис. грн., які були пропорційно розподілені та виплачені отримувачам коштів, зокрема ОСОБА_1 . Бюджет Пенсійного фонду України на 2026 рік затверджено постановою КМУ № 127 від 05.02.2026 року. Відповідно до бюджетних призначень на 2026 рік в лютому поточного року позивачу здійснено виплату частини недоотриманої пенсії за рішенням суду в сумі 2595 грн.

Зазначає, що рішення суду виконується в межах покладених зобов`язань, з урахуванням норм чинного законодавства та бюджетних призначень на виплату заборгованості за рішенням судів.

Вказує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області здійснено всі залежні від нього дії для забезпечення виконання рішення суду від 29.06.2022 у справі № 161/2612/22.

На підставі викладеного, просить суд прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.06.2022 у справі № 161/2612/22 та вважати дане рішення виконаним у повному обсязі.

11.03.2026 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій останній зазначає, що у поданому звіті зазначено, що станом на 26 лютого 2026 року, ОСОБА_1 із недоотриманої пенсії у розмірі 103506,86 грн., залишок невиплачених коштів становить 80214,64 грн., тобто за три роки і дев`ять місяців виплачена всього 23292,22 грн., що становить 22,5% від суми заборгованості, цим самим ГУ ПФУ у Волинській області грубо порушує статтю 129-1 Конституції України. Вказує, що після ухвали суду від 30.06.2025 у справі № 161/2612/22, відбулись позитивні зміни у сторону погашення недоотриманої пенсії, із виплачених за три роки і дев`ять місяців коштів 23292,22 грн. було виплачена 11719,00 грн., що становить більш ніж половина від виплачених коштів.

Зокрема, вказує, що за період з 29.06.2022 року по сьогоднішній день належна до сплати сума невиплаченої пенсії знецінилася, а невиконання судового рішення в найближчій перспективі обов`язково призведе до ще більшого знецінення невиплачених коштів, що призведе до подачі нового судового позиву на відшкодування як моральних так і матеріальних збитків.

Зазначає, що боржником ГУ ПФУ у Волинській області не було вжито ніяких дієвих заходів на мої численні письмові заяви, клопотання, прохання, як і на численні приписи, постанови, звернення від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень y Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про обов`язковість виконання судового рішення. На підставі викладеного, просить не знімати судовий контроль над виконанням судового рішення у справі 161/2612/22, зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області у продовж місяця розробити план (заходи) по виконанню судового рішення, зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області надати чіткі срокові (щомісячні) гарантії по виконанню судового рішення.

Розглянувши наданий Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області звіт від 03.03.2026 року та заяву ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру. У справі Горнсбі проти Греції ЄСПЛ зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін. Крім того, невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтями 453-1-453-4 ЦПК України передбачено підстави та порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в цивільних справах.

Так, суд, який ухвалив судове рішення в цивільній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за невиконанням судових рішень в цивільних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

При цьому, під час розгляду звіту про виконання рішення суду, суд зобов`язаний надавати правову оцінку кожному доводу суб`єкта владних повноважень стосовно підстав невиконання судового рішення, та у разі відсутності доказів, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій суб`єкта владних повноважень, які б свідчили, що відповідач дійсно бажає реалізувати свій обов`язок стосовно виконання судового рішення в найкоротші строки, застосовувати відповідний штраф.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.06.2022 року, у справі № 161/2612/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області про виплату недоотриманої пенсії, як спадкового майна задоволено повністю, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області виплатити ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії у розмірі 103506 (сто три тисячі п`ятсот шість) грн. 86 коп., що належати ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та входить до складу спадщини. Вирішено питання судових витрат (а.с. 78-80).

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 30.08.2022 року відкрито виконавче провадження № 69735697 по примусовому виконанню вищезазначеного рішення суду.

Із матеріалів справи вбачається, що ГУ ПФУ у Волинській області ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 29.06.2022 року проведено виплату недоотриманої пенсії матері у сумі 20697,22 грн., в лютому 2026 року 2595 грн. (розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений законом на 01.01.2026 року) (а.с. 144, 181-182). Залишок невиплачених сум становить 80214,64 грн.

Також, 18.07.2025 року відповідачем було надіслано лист до Пенсійного фонду України з проханням виділити кошти для виплати заборгованості на виконання рішення суду від 29.06.2022 року у справі № 161/2612/22 (а.с.113).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Волинської області частково виконано рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.06.2022 року, у справі № 161/2612/22 в частині перерахунку суми недоотриманої пенсії ОСОБА_1 .

Разом з тим, з доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Волинської області вбачається, що недоотримана пенсія в сумі 103506,86 облікована, інформація щодо отримувача ОСОБА_1 включена до переліку отримувачів для проведення виплати за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів Державного бюджету України на відповідний рік. Вказує, що пропорційно виділеним сумам коштів на фінансування зазначених видатків у бюджеті Пенсійного фонду України у 2022-2025 роках, ОСОБА_1 проведено виплату недоотриманої пенсії в сумі 23292,22 грн.

Верховний Суд у постанові від 23.04.2020 року по справі № 560/523/19, розглянувши аналогічне питання судового контролю, зазначає, що за умови дотримання Головним управлінням Пенсійного фонду України встановленого порядку виконання судового рішення, рішення судів щодо накладення штрафу на керівника Головного управління за результатами розгляду звіту про виконання судового рішення є передчасними, оскільки це жодним чином не захищає право особи на отримання належних їй коштів. Верховний Суд вважає, що відповідач в особі керівника Головного управління вжив конкретні заходи з метою виконання рішення суду. Фактична ж невиплата нарахованих коштів зумовлена тим, що бюджетні кошти, які виділяються на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на виконання таких рішень в порядку черговості.

Крім того, Верховний Суд у постановах від 07.11.2019 у справі № 420/70/19 та від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а дійшов аналогічного висновку про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Судом вище встановлено, що на виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.06.2022 року, у справі № 161/2612/22 позивачу проведено частково перерахунок пенсії в сумі 23292,22 грн., а недоотримана пенсія облікована, інформація щодо отримувача ОСОБА_1 включена до переліку отримувачів для проведення виплати за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів Державного бюджету України на відповідний рік.

Зважаючи на вказане, виконання рішення суду в частині виплати заборгованості перерахованої суми доплати залежатиме від виділення Пенсійним фондом України та іншими розпорядниками необхідних відповідачу коштів.

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Суд зазначає, що специфіка категорії справ, до якої належить дана справа, полягає у залежності проведення виплат від бюджетних асигнувань на відповідні цілі з Державного бюджету України.

В даному випадку Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області не є розпорядником бюджетних коштів.

На переконання суду, невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Волинській області в частині виплати заборгованості, яка виникла внаслідок перерахунку пенсії при виконанні судового рішення, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

Аналогійчний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 21.05.2020 року у справі № 310/6910/16-а.

Враховуючи наведене, суд погоджується з твердженням відповідача про фактичну неможливість здійснення виплати на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 87211,64 грн. у зв`язку з недостатнім фінансуванням з Державного бюджету України на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів, та вважає дані обставини такими, що ускладнюють виконання судового рішення в межах стислих строків, відповідачем було здійснено дії для виконання рішення суду та частково перераховано суму недоотриманої пенсії.

Відтак, позивачем не доведено та судом не встановлено обставин вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Волинській області протиправних дій чи бездіяльності в частині виконання рішення суду у справі № 161/2612/22.

На момент розгляду вказаної заяви, судом не встановлено свідомого невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини та наявні докази, що в сукупності дають за можливе встановити, що рішення суду в частині проведення перерахунку пенсії на час постановлення даної ухвали виконане та пенсія виплачується стягувачу в повному її розмірі, а в частині невиплаченої заборгованості, що утворилась внаслідок проведеного перерахунку пенсії, відсутні підстави для висновку щодо свідомого невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення, суд вважає, що звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області слід прийняти.

За таких умов та керуючись приписами частини 3 статті 453-4 ЦПК України суд вважає за необхідне прийняти звіт та встановити відповідачу новий строк для подання звіту терміном три місяці.

Керуючись ст.ст. 18, 353, 354, 453-3, 453-4 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про виконання судового рішення у справі № 161/2612/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про виплату недоотриманої пенсії, як спадкового майна.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 червня 2022 року у справі № 161/2612/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області про виплату недоотриманої пенсії, як спадкового майна три місяці з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.