ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/100/26
номер провадження 2-о/695/68/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

за участі секретаря с/з Оніщенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання ОСОБА_1 , заінтересована особа: Золотоніський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2026 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Сизька Д.Б. звернувся до суду з клопотанням, в якому просив визнати на території України рішення, що не підлягає примусовому виконанню, а саме: рішення Окружного суду м. Лінген (Емс) (Федеративна Республіка Німеччина) від 13 травня 2024 року у сімейній справі 19 F 22/24 S за позовом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про розірвання шлюбу, який укладено 22.09.2018 перед посадовою особою Золотоніського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області/Україна (номер актового запису про шлюб НОМЕР_1 ), шлюб між подружжям розірвано. Рішення набрало законної сили 25.06.2024, складено 22.05.2024.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що вказаним рішенням Окружного суду м. Лінген (Емс) (Федеративна Республіка Німеччина) від 13 травня 2024 року у сімейній справі 19 F 22/24 S шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який укладено 22.09.2018 та зареєстровано у Золотоніському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, розірвано.

Між Україною та Федеративною Республікою Німеччина відсутній міжнародний договір, який передбачає порядок визнання та виконання іноземних рішень на території України, а тому заявник позбавлений можливості на підставі рішення іноземного суду в Україні отримати в органах реєстрації актів цивільного стану документальне підтвердження розірвання шлюбу.

На підставі вказаного, керуючись ст. 472 ЦПК України та нормами ЗУ «Про міжнародне приватне право» заявник звернувся до суду із вказаним клопотанням.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.01.2026 прийнято до розгляду вказане клопотання та запропоновано заінтересованій особі - Золотоніському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у місячний строк з часу повідомлення надати можливі заперечення проти цього клопотання.

У місячний строк із часу повідомлення від заінтересованої особи заперечень не надходило, а тому ухвалою суду від 02.02.2026 призначено клопотання до розгляду у відкритому судовому засіданні, в яке викликано учасників справи.

ОСОБА_1 та його представник, адвокат Сизько Д.Б. у судове засідання не з`явились, однак останній скерував до суду заяву у якій розгляд справи просив проводити за його відсутності, на задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню наполягав.

Заінтересована особа Золотоніський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України представника в судове засідання не направив, однак надав заяву у якій розгляд справи просив проводити за відсутності його представника, заперечень проти визнання рішення іноземного суду не надав.

Неявка без поважних причин у судове засідання заінтересованих осіб або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із заінтересованих осіб не було порушено питання про перенесення його розгляду (ч. 5 ст. 473 ЦПК України).

Зважаючи на неявку учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання суд вбачає підстави для його задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Порядок визнання та приведення до виконання рішень іноземних судів в Україні врегульовано Законом України «Про міжнародне приватне право» та главою 2 розділу IX Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з п. 10. ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання рішення іноземного суду - поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом.

Частиною 2 ст. 11 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, то вважається, що вона існує, оскільки не доведено інше.

За приписами ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Відповідно до ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 471 ЦПК України визначено, що рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до статті 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 р. «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» визначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Аналогічні висновки містяться і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.02.2020 р. у справі № 367/2761/17.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

Оскільки між Україною та Федеративною Республікою Німеччина не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, то рішення суду Федеративної Республіки Німеччини визнається в Україні за принципом взаємності і відсутність Двостороннього договору не може бути підставою для невизнання рішення.

У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше (частина 2 статті 462 ЦПК України; стаття 11 Закону України «Про міжнародне приватне право»). Отже, принцип взаємності полягає в тому, що держава, що дотримується цього принципу, надає на своїй території аналогічні права і бере на себе аналогічні зобов`язання (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.11.2024 р. у справі № 684/388/23).

Сутність принципу взаємності полягає у наданні особам іноземної держави певних прав чи певного правового режиму за умови, що особи країни, що їх надає, користуватимуться аналогічними правами або правовим режимом у визначеній іноземній державі.

Отже, принцип взаємності означає, що рішення суду певної держави повинно визнаватись та виконуватись на території України, якщо тільки немає доказів того, що рішення українських судів не визнаються і не можуть бути виконані на території такої держави.

Тому рішення Окружного суду м. Лінген (Емс) (Федеративна Республіка Німеччина) від 13 травня 2024 року у сімейній справі 19 F 22/24 S визнається на території Україні за принципом взаємності, а відсутність двостороннього договору не може бути підставою для невизнання такого рішення.

Судом встановлено, що 22.09.2018 між громадянином України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та громадянкою України ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) було зареєстровано шлюб у Золотоніському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 86, номер свідоцтва НОМЕР_1 .

Згідно з доданою до матеріалів справи копії рішення Окружного суду м. Лінген (Емс) (Федеративна Республіка Німеччина) від 13 травня 2024 року у сімейній справі 19 F 22/24 S за позовом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про розірвання шлюбу, який укладено 22.09.2018 перед посадовою особою Золотоніського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області/Україна (номер актового запису про шлюб НОМЕР_1 ), шлюб між подружжям розірвано. Рішення набрало законної сили 25.06.2024, складено 22.05.2024.

Зазначене судове рішення засвідчене апостилем №599/2025, яким підтверджено справжність підпису проставленого на рішенні.

Визнання рішення іноземного суду в Україні необхідне ОСОБА_1 для отримання у органах реєстрації актів цивільного стану документального підтвердження про розірвання шлюбу.

Водночас, судом не встановлено, що на території України ухвалювалося рішення у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмету і за тих самих підстав. Також не встановлено, що у провадженні судів України наявні справи між тими самими сторонами, з того самого предмету і з тих самих підстав.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 473 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне визнати на території України вказане рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Керуючись ст. 259-261, 353-355, 471-473 ЦПК України, Законом України «Про міжнародне приватне право», суд

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_1 , заінтересована особа: Золотоніський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, задовольнити.

Визнати на території України рішення Окружного суду м. Лінген (Емс) (Федеративна Республіка Німеччина) від 13 травня 2024 року у сімейній справі 19 F 22/24 S про розірвання шлюбу за позовом ОСОБА_2 , прізвище при народженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , шлюб, який укладено 22.09.2018 перед посадовою особою Золотоніського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області/Україна (номер актового запису про шлюб НОМЕР_1 ), між подружжям розірвано. Рішення набрало законної сили 25.06.2024, рішення складено 22.05.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя Середа Л.В.