17 березня 2026 року
Київський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Вітюка Р.В.,
за участю секретаря судового засідання Глазько С.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Універсал банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
Короткий зміст заявлених вимог
У грудні 2025 року Акціонерне товариство "Універсалбанк" (далі Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 14 061,22 грн. У позові вказав, що у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи у його відсутність та ухвалення заочного рішення.
Позовна заява мотивована неналежним виконанням договірного зобов`язання щодо своєчасного та повного повернення коштів отриманих у користування та сплати процентів.
Виклад позиції відповідача
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.
Процесуальні дії у справі
Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 19.01.2026 відкрив спрощене позовне провадження та призначив судове засідання, встановив учасникам справи строки для реалізації процесуальних прав. розгляд справи відкладався, зокрма, до 17.03.2026.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином. Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі та судові повістки отримав в свій електронний кабінет, що згідно зі ст. 272 ЦПК України вважається належним повідомленням. Відзиву на позовну заяву не подано, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
Суд ухвалою від 17.03.2026 постановив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача згідно з частиною четвертою статті 223, статей 280, 281 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України.
Фактичні обставини, встановлені судом
22.11.2017 відповідач, маючи намір отримати банківські послуги, ініціював договірні відносини з позивачем шляхом підписання анкети-заяви, яка є невід`ємною частиною договору про надання банківських послуг.
Ця анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.
Умови кредитування передбачали нарахування процентів за користування кредитними коштами у розмірі 3,1 % на місяць від суми залишку заборгованості, а у випадку прострочення зобов`язань - збільшення процентної ставки до 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості.
На виконання цього договору відповідач отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.
Аналіз банківських транзакцій підтверджує використання відповідачем кредитного ліміту та здійснення ним операцій з поповнення карткового рахунку.
Станом на 03.11.2025 баланс на його рахунку становить мінус 14 061,22 грн, що відображає суму використаного та неповернутого кредитного ліміту.
Мотиви суду
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (див. постанову Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15).
При цьому, як зазначено у постанові Верховного Суду від 08.06.2022 № 913/618/21, у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач.
Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Позивач довів порушення відповідачем умов цього договору шляхом неналежного виконання обов`язку з повернення кредитних коштів та сплати процентів.
Натомість відповідач не реалізував своє право на подання заперечень та доказів на їх підтвердження. не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували повне або часткове погашення існуючої кредитної заборгованості.
Суд перевірив розрахунок заборгованості, наданий Банком, визнав його обґрунтованим і таким, що підтверджується відповідними первинними документами.
Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували або ставили під сумнів обґрунтованість наданого позивачем розрахунку.
Керуючись принципом змагальності, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, суд виснував, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню повністю.
Висновки за результатами розгляду заяви
Отже, позовні вимоги Банку до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судові витрати
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись статтями 2, 4, 13, 19, 76 81, 141, 263 265, 280 282, 354, 355 ЦПК України, суд
1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Універсал банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" суму заборгованості за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 22.11.2017 в розмірі 14 061,22 грн.
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача (стаття 285 ЦПК України), яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 )
Повний текст складено та підписано 17.03.2026
Суддя Роман ВІТЮК