УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 березня 2026 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» поданої директором Ярославою Сердійчук (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд.6, оф.521) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце реєстрації як внутрішньо переміщена особа: АДРЕСА_2 ; місце реєстрації зазначене позивачем як останнє відоме: АДРЕСА_3 ) про стягнення заборгованості, -

встановив:

09 грудня 2025 року представник позивача звернувся до Хаджибейського районного суду м. Одеси з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, у якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №9524948 від 30.01.2022 року, кредитним договором №84935 від 24.09.2021 року, що у загальному розмірі становить 33 386,17 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 26.01.2026 року матеріали позовної заяви за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за підсудністю на розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області.

Відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції матеріали позовної заяви з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2026 року передано судді Булах Є.М. 16.03.2026 року.

Згідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання(перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

З відповіді №2271929 отриманою Хаджибейським районним судом м. Одеси від 26.01.2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру, та наявної в матеріалах справи(а.с.96), вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді від 17.03.2026 року з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери про внутрішньо переміщену особу отриманої на запит суду місце проживання відповідача як внутрішньо переміщеної особи з 24.03.2024 року зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

При вирішенні питання про прийняття даної цивільної справи до провадження судом встановлено, що Хаджибейським районним судом м. Одеси питання про відкриття провадження у справі не вирішувалося.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановлено, що заява подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, внаслідок чого підлягає залишенню без руху на підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України, виходячи з наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ,2 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Так, згідно з ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити зміст позовних вимог: спосіб(способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб(способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 5 ст. 177 ЦПК України).

В роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Абзацом 1 частини першої статті 188 ЦПК України визначено умови спільного розгляду позовних вимог, зокрема в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Зокрема, згідно з частиною першою цієї статті в одній позовній заяві може бути об`єднано, декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги(основної вимоги).

У постанові Верховного Суду від 05.08.2021 року у справі № 910/19584/20 зазначено, що підстава позову - це фактичні обставини, на яких гуртуються вимоги позивача. Отже вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони гуртуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких гуртуються вимогі і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

У позовній заяві позивач ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за окремими кредитними договорами. Тобто, предметом спору є окремі цивільно-правові угоди(кредитні договори), укладені незалежно один від одного.

У правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №916,2733/18, від 20.07.2020 у справі № 910/7186/19, від 16.10.2020 у справі № 910/186/19, від 04.03.2021 у справі № 903/515/20, зазначено, що кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущенні як під час укладення відповідного кредитного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою(різні кредитні договори, договори забезпечення тощо).

За таких обставин, позивачу слід навести правову аргументацію підстав об`єднання та спільного розгляду заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості за кожним окремим кредитним договором, їх взаємопов`язаність одна від одної, підстави виникнення і залежність при задоволенні однієї задоволення іншої, у відповідності до статті 188 ЦПК України.

Крім того, всупереч п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позові відсутні відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору та наслідки їх недотримання передбачені п.7 ч.4 ст. 185 ЦПК України.

З огляду на викладене позовна заява підлягає залишенню без руху.

Суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Позивачу необхідно усунути вказані недоліки, та надати суду документи та докази, що усувають недоліки позовної заяви з дотриманням приписів ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

На підставі ст. 185 ч.1 ЦПК України заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу (представнику позивача) строку для усунення вищевказаних недоліків з роз`ясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін заява буде визнана неподаною та повернута особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст.136,175,176,177,185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» поданої директором Ярославою Сердійчук (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд.6, оф.521) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце реєстрації як внутрішньо переміщена особа: АДРЕСА_2 ; місце реєстрації зазначене позивачем як останнє відоме: АДРЕСА_3 ) про стягнення заборгованості залишити без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направити позивачу/представнику.

Надати позивачу/представнику строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Ухвала про залишення позову без руху оскарженню не підлягає.

Суддя Є.М. Булах