У Х В А Л А

16 березня 2026 року

м. Київ

справа № 758/4795/23

провадження № 61-2474ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Травянка Олександра Івановича на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Замай Марина Федорівна, про витребування майна із чужого незаконного володіння та

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між нею та ОСОБА_1 , що посвідчений 29 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Замай М. Ф., реєстровий № 532;

- витребувати від відповідача квартиру

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

17 квітня 2025 року рішенням Подільського районного суду м. Києва позов задоволено частково.

Витребувано від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

29 квітня 2025 року додатковим рішенням Подільського районного суду

м. Києва заяву про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн.

28 січня 2026 року постановою Київського апеляційного суду апеляційні скарги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 квітня 2025 року та додаткове рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 квітня

2025 року залишені без змін.

У лютому 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Травянко О. І. через систему «Електронний Суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 року, в якій просить їх скасувати, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди не врахували правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі

№ 338/180/17, від 20 червня 2023 року в справі № 633/408/18, від 27 листопада 2024 року в справ № 204/8017/17, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 2 частини другої статті 389 ЦПК України, особа, яка подала касаційну скаргу вказує, що наявні підстави для відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2024 року в справі № 204/8017/17.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України, заявник вказує, що суди розглянули справу у відсутність будь-кого з учасників справи без належного повідомлення про день, час та місце судового засідання, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Крім того, заявник просить зупинити виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 квітня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.

Подавши заяву про зупинення виконання судових рішень, заявник не навів достатніх підстав і не надав доказів на підтвердження своїх вимог, які свідчили б про існування об`єктивної необхідності зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.

Незгода заявника з оскаржуваними судовими рішеннями не є підставою для зупинення їх виконання на час перегляду справи в касаційному порядку.

Заявником не надано доказів на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судових рішень, в задоволенні заяви необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Травянка Олександра Івановича на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 року.

Витребувати з Подільського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи № 758/4795/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Замай Марина Федорівна, про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Травянка Олександра Івановича про зупинення виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 квітня

2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська