Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: 20.03.2026. Зареєстровано: 21.03.2026. Забезпечено надання загального доступу: 23.03.2026.
Номер судового провадження: 2/755/2001/26
Провадження №2/755/2001/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без розгляду

"12" березня 2026 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Коваленко І.В.

за участі секретаря судових засідань Грищенко С.В.,

учасники справи:

представник позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

провівши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, судове засідання у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 пред`явив до Дніпровського районного суду міста Києва позов до фізичної особи - ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями позовну заяву передано на розгляд судді Коваленко І.В.

02 листопада 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики залишено без руху, та надано позивачу строк для усунення недоліків.

16 листопада 2023 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат Горлевий Дмитро Іванович направив до суду заяву про усунення недоліків разом із позовною заявою з обґрунтуванням підсудності за місцем виконання договору, зокрема посилався на п.11 Договору безпроцентної позики від 01.06.2019 року, відповідно до якого місцем виконання договору є місто Київ.

23 січня 2024 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики повернуто суб`єкту звернення.

07 травня 2024 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат Горлевий Дмитро Іванович, подав апеляційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23.01.2024 року про повернення позивачу позовної заяви.

21 січня 2025 року постановою Київського апеляційного суду скасовано ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року та направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

29 січня 2025 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла цивільна справа 755/11968/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

30 січня 2025 року в порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Коваленко І.В. Фактично справу отримано суддею 31.01.2025.

03.02.2025 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

25.02.2025 року на виконання вимог ухвали суду від 03.02.2025 року через електронну адресу суду представник позивача Горлевий Д.І. направив заяву про усунення недоліків, разом із доказами сплати судового збору.

27.02.2025 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання на «08» квітня 2025 року на 16 годину 30 хвилин. Постановлено повідомити відповідача ОСОБА_3 про розгляд даної справи шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

За змістом положень ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

08.04.2025 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника відповідача адвоката Записного Дениса Юрійовича, за змістом якої адвокат просив перевести в електронну форму процесуальні та інші документи по справі, надати можливість ознайомитись з матеріалами справи, проводити засідання в режимі відеоконференції, а в разі неможливості відкласти судове засідання на іншу дату.

08.04.2025 року підготовче засідання через неявку учасників справи було відкладено на 01.05.2025 року на 15 год. 00 хв.

01.05.2025 року у підготовчому засіданні, у зв`язку з необхідністю виклику у судове засідання позивача, явку якого судом було визнано обов`язковою, оголошено перерву до 16 год. 00 хв. 03.06.2025 року.

03.06.2025 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва частково задоволено клопотання позивача ОСОБА_2 про витребування доказів; задоволено клопотання представника відповідача адвоката Записного Дениса Юрійовича про витребування доказів.

Витребувано з Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області інформацію про перетин кордону України громадянином Російської Федерації ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) у період з 01.01.2014 по 15.06.2023, а також інформацію про те, який паспортний документ подавався ОСОБА_3 для реєстрації у пункті пропуску через державний кордон України, його номер, серія та ким виданий.

Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Панченка Олександра Володимировича засвідчену належним чином копію паспорту громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 , який пред`являвся ОСОБА_3 під час укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна - 09.01.2014 (Право власності 4185669. Реєстраційний номер 00).

Витребувано у Харківської військової обласної адміністрації наступну інформацію: - Чи призваний на військову службу військовозобов`язаний громадянин України ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 )? - Чи залучений до виконання робіт, які мають оборонний характер, військовозобов`язаний громадянин України ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 )? Чи перебуває громадянин України ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) у складі Сил територіальної оборони Збройних Сил чи в будь-якому іншому добровольчому формуванні?

03.06.2025 року Дніпровського районного суду м. Києва закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду по суті на 23 липня 2025 року на 12:00 годину.

24.06.2025 року (вх.№ЕП-7325) на виконання вимог ухвали суду від 03.06.2025 року від Харківської обласної військової адміністрації надійшов лист-відповідь, за змістом якого інформується, що ОСОБА_2 на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» користується правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації до 06.09.2025 та у складі військової частини НОМЕР_2 (підрозділ територіальної оборони Збройних Сил України), підпорядкованих військових частинах та добровольчих формуваннях, підпорядкованих військовій частині НОМЕР_2 не перебуває.

У судове засідання 23.07.2025 року позивач, явка якого до суду була визнана обов`язковою, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд визнав неявку позивача до суду неповажною та, з урахуванням дотриманням процесуальних прав сторін по справі, протокольною ухвалою відклав перше судове засідання на 26.08.2025 року, визнав явку позивача до суду обов`язковою для дачі особистих пояснень та подання доказів.

25.07.2025 року (вх.№39685/25) на виконання вимог ухвали суду від 03.06.2025 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Панченка Олександра Володимировича надійшла засвідчена належним чином копія паспорту громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

13.08.2025 року (вх.№47365) на виконання вимог ухвали суду від 03.06.2025 року від Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області надійшов лист.

26.08.2025 року довідкою секретаря судового засідання знято з розгляду цивільну справу 755/11968/23, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Коваленко І.В. Справу призначено на 23.09.2025 року об 14 год. 00 хв.

23.09.2025 року довідкою секретаря судового засідання знято з розгляду цивільну справу 755/11968/23, у зв`язку з відсутністю вільних залів судового засідання, як наслідок не можливістю проводити судове засідання в режимі відеоконференції. Справу призначено на 21.10.2025 року об 11 год. 00 хв.

21.10.2025 року довідкою секретаря судового засідання знято з розгляду цивільну справу 755/11968/23, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Коваленко І.В. в лікарні. Справу призначено на 09.12.2025 року об 14 год. 00 хв.

09.12.2025 року довідкою секретаря судового засідання знято з розгляду цивільну справу 755/11968/23, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Коваленко І.В. на лікарняному. Справу призначено на 22.01.2026 року об 16 год. 00 хв.

22.01.2026 року довідкою секретаря судового засідання знято з розгляду цивільну справу 755/7917/24, у зв`язку з відсутністю електропостачання в Дніпровському районному суді м.Києва. Справу призначено на 12.03.2026 року об 10 годині.

В судове засідання 12.03.2026 року позивач не з`явився, представник позивача Жмуркова В.Ю. (в режимі відеоконференції) повідомила, що позивач знаходиться в добровольчому батальйоні. Протокольною ухвалою суду причини неявки позивача до суду, явку якого було визнано обов`язковою, визнано не поважними через неподання будь-яких доказів, на які посилалась сторона позивача, як на причину неявки позивача до суду.

Відповідач та його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явились, про причини не явки суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступного.

Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з положенням ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як убачається з матеріалів справи, позивач систематично не з`являвся у призначені судові засідання, при цьому останній належним чином повідомлявся про призначені судові засідання. Будь-яких заяв щодо неможливості прибуття у судові засідання позивач не подавав, заяви про розгляд цивільної справи у його відсутність також не подавав.

Як встановлено судом із матеріалів справи, у судові засідання, що призначалося судом позивач, явка якого у судове засідання для дачі особистих пояснень була визнана судом обов`язковою, не з`являвся, при цьому про день та час судового розгляду сторона позивача була належним чином повідомлена. При цьому, про день та час судового розгляду сторона позивача була належним чином повідомлена, про що свідчать довідки про доставку SMS-повідомлень. Конверт із судовою повісткою повернувся без вручення із зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання».

Також, представник позивача, адвокат Жмуркова В.Ю. володіла інформацією щодо призначених судових засідань в даній справі та визнання явки позивача в судові засідання обов`язковою, так як відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29 червня 2023 року № 3200-IX, як адвокат, відповідно до ч.6 ст. 14 ЦПК України зареєстрована в ЄСІТС та відповідно до положень ч. 7 ст. 14 ЦПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, у яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення (ч. 4 ст. 130 ЦПК України).

Також згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» №12307 учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

В розумінні ЦПК України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Як ініціатор судового розгляду справи, заявник (позивач) насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та положень ст. 223 цього Кодексу свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача, та наявність перешкод для розгляду справи за його відсутності при наявності заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто вказує на врахування судом поважності причин неявки позивача до суду та повідомлення ним про причини нявки. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю та пропорційністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами, а суд, в межах встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, визначає порядок здійснення провадження у справі.

Частина 2 та 5 ст. 12 ЦПК України визначає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Частина 1 ст. 44 ЦПК України визначає, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253-В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», слідує, що в силу вимог ч. 1 статті 6 Конвенції про захисти прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, в їх системному зв`язку, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03), в частині того, що «…сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 року, та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003 року).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи те, що між сторонами існує спір, суд вважає, що розгляд справи по суті без позивача не є можливим, це буде суперечити рівності сторін та можуть бути порушені права сторін, а також не буде можливості повно та всебічно розглянути справу.

Згідно з вимогами ЦПК України у випадку повторної неявки позивача, якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, норми чинного законодавства України, та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду, оскільки викладене свідчить про втрату позивачем заінтересованості у цій справі та дає суду підстави для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки проведення судового розгляду справи без участі позивача буду суперечити наданим ЦПК України правам позивача.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, підлягає залишенню без розгляду. Оскільки, належним чином повідомлений позивач, явка якого була визнана обов`язковою, до суду не з`явився та доказів поважності неприбуття не надав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 43, 223, 257-259, 260, 354, 355 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - залишити без розгляду.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З текстом ухвали можна ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/

Повний текст ухвали складений 16 березня 2026 року.

Суддя: І.В.Коваленко

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...