Справа №337/1223/26
Номер провадження 6/337/79/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Калугіної Г.Б.,

за участю секретаря Огурцової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя заяву боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2026 до суду надійшла вищевказана заява від боржника ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування заяви вказано, що у провадженні суду перебуває справа № 337/1223/26 про стягнення аліментів, боржник ОСОБА_1 випадково дізнався про наявність заяви та винесення судового наказу Хортицьким районним судом м. Запоріжжя від 05 березня 2026 року. Боржник зазначає, що з перших днів повномасштабного вторгнення України призупинив власну підприємницьку діяльність та пішов на військову службу. Під час перебування на лінії бойового зіткнення отримав поранення та контузії, проте бойові виплати накопичував та через матір дітей, ОСОБА_2 , передавав кошти на утримання дітей. Таким чином, подача заяви стягувачем є необґрунтованою, оскільки аліменти боржником сплачуються добровільно. Після демобілізації наприкінці листопада 2025 року боржник проходив лікування та реабілітацію від наслідків поранень, а наразі очікує завершення реабілітаційного періоду та лікування, пов`язаного з отриманими захворюваннями, і не працевлаштований. На початку 2026 року через матір стягувача було передано кошти у розмірі 5 000 доларів США (еквівалент 214 250 грн за курсом НБУ на той момент), що підтверджується скріншотом переписки зі стягувачем. Судовий наказ, на думку боржника, суперечить фактичним обставинам справи та призводить до порушення балансу прав і законних інтересів сторін. Виконавчий документ фактично не має підстав для виконання. Крім того, наявний спір щодо утримання дітей повинен вирішуватися у позовному провадженні із повним дослідженням доказів та обставин справи. Просить суд визнати судовий наказ Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2026 року по справі № 337/1223/26 про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню, зупинити виконання зазначеного судового наказу до вирішення цієї заяви (у разі відкритого виконавчого провадження).

Ухвалою від 16.03.2026 заяву ОСОБА_1 прийнято до провадження та призначено судовий розгляд.

19.03.2026 від представника стягувача ОСОБА_2 адвоката Темненко В.О. заперечення на заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, які мотивовані тим, що в провадженні Хортицького районного суду міста Запоріжжя перебуває справа за заявою ОСОБА_1 про визнання судового наказу Хортицького районного суду від 05 березня 2026 року, виданого на користь ОСОБА_2 , таким, що не підлягає виконанню. Судовий наказ передбачає стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що народилися у шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Судовий наказ був виданий на законних підставах відповідно до норм Цивільного та Сімейного кодексів України. Відповідно до судового рішення, боржник зобов`язаний сплачувати аліменти у розмірі однієї третини доходу на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення повноліття старшою дитиною. ОСОБА_2 не заперечує, що боржником у грудні 2025 року було передано 5000 доларів США через матір стягувача, але ці кошти не були систематично надані, не зазначалися як аліменти та не можуть розцінюватися як виконання зобов`язання щодо утримання дітей. Протягом періоду з 2022 року, коли стягувачка тимчасово виїхала за межі України з дітьми, боржник не надавав регулярної матеріальної допомоги, хоча мав фінансову спроможність. Боржник мав зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» з 2019 року, що свідчить про можливість своєчасного ознайомлення з заявою стягувача про видачу судового наказу. Докази про добровільне виконання боржником обов`язку у повному обсязі відсутні. Судовий наказ видано законно, а підстави для його визнання таким, що не підлягає виконанню, відсутні. Законодавством передбачено, що виконавчий документ може бути скасований лише у разі його помилкової видачі або повного чи часткового припинення обов`язку боржника, що не підтверджується матеріалами справи. Добровільна передача коштів без чіткого призначення не є підставою для припинення аліментних зобов`язань. Відповідно до практики Верховного Суду та Європейського суду з прав людини, захист прав дитини є пріоритетом, а аліменти є формою виконання батьківського обов`язку утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Інтереси дітей мають переважати над інтересами батьків, а наявність окремих сум добровільно переданих боржником не звільняє його від виконання судового рішення. Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, є безпідставними, судовий наказ видано належно та підлягає виконанню, а права та інтереси неповнолітніх дітей повинні бути забезпечені відповідно до закону.

В судове засідання сторони не прибули, від їх представників надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши надані сторонами докази та матеріали справи за заявою про видачу судового наказу, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що Хортицьким районним судом м. Запоріжжя розглянуто заяву ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, та видано судовий наказ від 05.03.2026 за яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, і не більше десяти прожиткових мінімумів встановлених на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи 26.06.2026 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Зазначений судовий наказ набрав законної сили в день його видачі.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.03.2026 було виправлено описку в виконавчому документі зазначивши вірно дату початку стягнення аліментів 26.02.2026.

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 передав стягувачу ОСОБА_2 через її матір 5000 доларів США.

Отримання коштів від ОСОБА_2 стягувачем не оспорюється.

Згідно ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Під іншими причинами, слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Таким чином, до підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Звертаючись до суду з заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, боржник посилається на відсутність обов`язку зі сплати аліментів у зв`язку з його добровільним виконанням шляхом здійснення щомісячних платежів та на відсутність спору про розмір аліментів, але суд відхиляє вказані доводи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Отже, обов`язок боржника з утримання дітей не припинився і продовжує існувати до досягнення ними повноліття, відповідно, судовим наказом з боржника стягнуто аліменти починаючи з 26.02.2026 до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тому здійснення щомісячних платежів на утримання дітей до видачі судового наказу не може вказувати на припинення зобов`язання.

Щодо наявності або відсутності спору про розмір аліментів, та з огляду на положення ст. 432 ЦПК України вказана обставина не має правового значення для вирішення питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого документа (судового наказу) таким, що не підлягає виконанню, оскільки зазначені боржником обставини не доводять відсутності його обов`язку, встановленого судовим рішенням у формі судового наказу від 05.03.2026, а тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 353-355, 431, 432 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено в день складення її повного тексту має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Г.Б. Калугіна