Справа № 203/6088/25
Провадження № 2/0203/353/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Пархоменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ПОШТА», треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_2 , Товариство з додатковою відповідальністю «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

27 серпня 2025 року до Центрального районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «НОВА ПОШТА» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10 січня 2025 року на перетині вул. Половицької та вул. Січеславської Набережної у м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «BYD SONG EV PLUS», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 та транспортного засобу «RENAULT DOKKER», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ТОВ «НОВА ПОШТА» та був під керуванням водія ОСОБА_2 , який є співробітником ТОВ «НОВА ПОШТА». Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2025 року у справі № 203/505/25 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В результаті ДТП, що мала місце 10 січня 2025 року власнику транспортного «BYD SONG EV PLUS», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , було заподіяно майнову шкоду. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «RENAULT DOKKER», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ТОВ «НОВА ПОШТА», була застрахована в ТДВ «Експрес Страхування». Позивач 18 січня 2025 року звернувся до ТДВ «Експрес Страхування» із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із ДТП. Крім того, 28 січня 2025 року, з метою визначення вартості матеріального збитку заподіянного власнику КТЗ, позивач звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. Згідно висновку експерта № 4102/25 від 22.02.2025 р., зазначено наступне: вартість відновлюваного ремонту колісного транспортного засобу - «BYD SONG EV PLUS», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 120 929 грн. 89 коп.; вартість матеріального збитку (з урахуванням втрати товарної вартості), заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіль «BYD SONG EV PLUS», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 154 453 грн. 40 коп. Так, ОСОБА_1 ТДВ «Експрес Страхування» сплачено страхове відшкодування у розмірі 100 616,53 грн. Про виплату потерпілому решти страхової суму у розмірі 6 640,43 грн., між страховою компанією та позивачем наразі вирішується в позасудовому порядку. Однак, ТОВ «НОВА ПОШТА», як роботодавцем водія та власником об`єкта підвищеної небезпеки, не відшкодовані збитки, що не підлягають виплаті страховою компанією. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь завдану шкоду у вигляді різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 33 523,51 грн., а також витрати на проведення експертизи у розмірі 5 400 грн. Крім того, внаслідок ДТП позивачу було спричинено моральну шкоду. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням його автомобілю на значну для нього суму грошей, автомобіль не на ходу після ДТП, порушення звичайного укладу життя, чим був позбавлений можливості користуватись автомобілем для потреб своєї родини та для особистих потреб. Окрім зазначеного, звертав увагу, що найсильніше душевне хвилювання позивач пережив в результаті ДТП, виходячи із того, що за кермом автомобіля перебував його батько, найрідніша для нього людина, життя та здоров`я якої було в небезпеці у зв`язку з ДТП. Крім того, постійний зв`язок позивача з експертом, необхідність звернення по юридичну допомогу, не тільки забрало багато його робочого часу, а й негативно вплинуло на його моральний стан, що визвало пригніченість та роздратованість, що, відповідно, викликало занепокоєння родини та близьких, які допомагали та підтримували позивача впродовж всього цього часу, сподіваючись на порозуміння між сторонами, яке виявилося марним. Враховуючи викладене, позивач також просив суд стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 35 000 грн., а також стягнути судові витрати по справі. (а.с.1-11)

Ухвалою судді від 29 серпня 2025 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_2 (а.с.83-84)

24 вересня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог. У відзиві зазначив що, оскільки на час скоєння ДТП договір страхування діяв, то ТОВ «НОВА ПОШТА» не є особою яка має відповідати за позовними вимогами позивача про відшкодування завданої шкоди внаслідок ДТП. Вказував, що наданий позивачем висновок експерта є неналежним та недопустимим доказом, оскільки в ньому відсутнє документальне підтвердження розміру робіт у офіційного дилера, відсутні посилання на джерело визначення середньої ціни транспортного засобу, що стало підставою завищення розміру збитків. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди зазначив, що заперечує проти її задоволення, однак у випадку прийняття судом рішення про наявність підстав для її задоволення, просить зменшити її розмір. Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу вказував, що їх розмір є завищеним. (а.с.89-94)

24 вересня 2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення відзиву на позовну заяву сторонам по справі. (а.с.101)

Судове засідання 29 вересня 2025 року не відбулося через відсутність технічної можливості запису судового засідання, у зв`язку з чим розгляд справи було перенесено на 11 листопада 2025 року. (а.с.108)

Судове засідання 11 листопада 2025 року не відбулося через перебування судді у відпустці, у зв`язку з чим розгляд справи було перенесено на 09 грудня 2025 року. (а.с.114)

28 листопада 2025 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначено, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, дійсно повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовом про відшкодування шкоди, однак лише у межах страхової суми. Однак, оскільки страховою компанією відшкодовується лише вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, то різниця між вартістю відновлювального ремонту з урахуванням зносу повинна відшкодовуватись власником джерела підвищеної небезпеки. Також зазначено, що висновок експерта є належним та допустим доказом по справі. Щодо стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу зазначив, що вони не є завищеними. (а.с.118-123)

В судове засідання 09 грудня 2025 року з`явився представник відповідача, представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення засідання за його відсутності. В даному засіданні було ухвалено задовольнити клопотання представника відповідача, залучити до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимого ТДВ «ЕКСПРЕСС СТРАХУВАННЯ» та відкласти розгляд справи на 16 січня 2026 року. (а.с.129)

В судовому засіданні 16 січня 2026 року за участю представника позивача та представника відповідача з`ясовано думку сторін щодо позовної заяви, досліджено письмові докази, ухвалено витребувати з архіву суду матеріали справи № 203/505/25 та відкласти розгляд справи на 09 лютого 2026 року. (а.с.133)

В судове засідання 09 лютого 2026 року сторони по справі не з`явились, у зв`язку з цим та надходженням від представника відповідача клопотання про відкладення, розгляд справи було відкладено на 25 лютого 2026 року. (а.с.142)

В судовому засіданні 25 лютого 2026 року за участю представника позивача та представника відповідача було досліджено матеріали справи про адміністративне правопорушення та ухвалено перейти на стадію ухвалення рішення, яке буде оголошено 05 березня 2026 року. (а.с.147)

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в позовній заяві та додаткових поясненнях, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Треті особи без самостійних вимог в судові засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток.

Заслухавши думку представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить транспортний засіб - автомобіль «BYD SONG EV PLUS», д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . (а.с.26)

10.01.2025, 13 год. 40 хв., м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна 16а, на перехресті вул. Половецька та вул. Січеславська Набережна, водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом «RENAULT DOKKER», д.н.з. НОМЕР_2 , при виявлені перешкоди для руху негайно не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників рух об`їзду перешкоди та скоїв зіткнення з транспортним засобом «BYD SONG EV PLUS», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.12.3 ПДР, що підтверджується, постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2025 року прийнятою у справі № 203/505/25, яка набрала законної сили 18 лютого 2025 року та якою визнано ОСОБА_4 винним у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. (а.с.71)

Автомобіль «RENAULT DOKKER», д.н.з. НОМЕР_2 , належить на праві власності ТОВ «НОВА ПОШТА», а ОСОБА_4 працює у ТОВ «НОВА ПОШТА», що визнається відповідачем у відзиві на позов та підтверджено в судовому засіданні представником відповідача.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «RENAULT DOKKER», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована в ТДВ «Експрес Страхування», що підтверджується копією полісу № 219417843. (а.с.99)

Судовим експертом Дроздовим Ю.В. на замовлення ОСОБА_1 складений висновок експерта № 4102/25 від 22 лютого 2025 року товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, в якому зазначено наступне: вартість відновлюваного ремонту колісного транспортного засобу - «BYD SONG EV PLUS», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 120 929 грн. 89 коп.; вартість матеріального збитку (з урахуванням втрати товарної вартості), заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіль «BYD SONG EV PLUS», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 154 453 грн. 40 коп. (а.с.53-67)

Згідно копії платіжної інструкції від 27 січня 2025 року, за проведення експертизи ОСОБА_1 сплачено 5 400 грн. (а.с.70)

Згідно страхового акту № 4.25.00218-1 ОСОБА_1 ТДВ «Експрес Страхування» сплачено страхове відшкодування у розмірі 100 616,53 грн. (а.с.52)

Як зазначено у позовній заяві, питання про виплату потерпілому решти страхової суму у розмірі 6 640,43 грн., між страховою компанією та позивачем наразі вирішується в позасудовому порядку.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

За приписами ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до висновку ВП/ВС викладеного у постанові від 05.12.2018 прийнятій за результатами розгляду справи № 426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець.

Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який на відповідний правовій підставі керував автомобілем та який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 22 ЦК України надано визначення збитків, у тому числі, як втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно п.32.7 ст.32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Відповідно до позиції ВС/КЦС висвітленої у постанові від 01.07.2020 прийнятій за результатами розгляду справи № 420/998/18, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Згідно висновку експерта № 4102/25 від 22.02.2025 р., вартість відновлюваного ремонту колісного транспортного засобу - «BYD SONG EV PLUS», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 120 929 грн. 89 коп., а вартість матеріального збитку (з урахуванням втрати товарної вартості), заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіль «BYD SONG EV PLUS», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 154 453 грн. 40 коп.

Беручи до уваги, що розмір страхового відшкодування не покриває завдану позивачу майнову шкоду, з відповідача як особи, з якою винуватець ДТП перебував у трудових правовідносинах, підлягає стягненню сума у розмірі 33 523 грн. 51 коп., що становить різницю між фактичним розміром шкоди (154 453,40 грн.) і сумою, що має становити страхову виплату, (120 929,89 грн.).

Посилання відповідача на інший розмір шкоди визначений у звіті № 07-02.25 від 01.04.2025 р. ФОП ОСОБА_5 , як підставу для зменшення суми стягнення суд не приймає до уваги, оскільки позивачем було надано висновок експерта підготовлений для подання до суду, згідно якого експерт ознайомлений про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, він є повним, чітким, послідовним, не містить розбіжностей, проведений за точною ідентифікацією автомобіля позивача.

Натомість звіт № 07-02.25 від 01.04.2025 р. складений ФОП ОСОБА_5 на замовлення СК «Експрес Страхування», згідно якого попередження про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України у звіті відсутні.

Таким чином, відповідачем не надано доказів на підтвердження розміру матеріального збитку, який би відповідав вимогам ст.102 ЦПК України та не наведено обґрунтування невідповідності вказаного висновку вимогам законодавства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальних збитків підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача майнової шкоди у розмірі 33 523 грн. 51 коп.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Виходячи з положень ст.ст.16, 23 ЦК України та права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (постанова ВП/ВС від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц).

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті.

За приписами ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у: 1) фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Тому при вирішенні питання щодо розміру грошової компенсації, суд виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, вважає можливим стягнути на користь позивача з відповідача 7 000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач пережив, частково задовольнивши при цьому позовні вимоги в цій частині.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Положеннями п.п.1, 2 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Встановлено, що позивач поніс витрати за проведення по справі товарознавчої експертизи в розмірі 5 400 грн. Відтак, зазначені витрати в розмірі 5 400 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133, ч.ч.1, 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правни-чу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), вико-наних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частини 1-3 ст.134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розраху-нок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази пода-ються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша пра-внича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правни-чої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про на-дання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої до-помоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допо-мога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публіч-ним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокат-ське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адво-катуру та адвокатську діяльність»).

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомо-ги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розраху-нок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача під час розгляду справи в суді представляв адвокат Ільїн О.М., що діяв згідно договору про надання правової допомоги № 2904/1 від 29 квітня 2025 року та виданого на його підставі ордеру, які були надані до заяви разом із актом приймання-передачі виконаних робіт від 21 серпня 2025 року та квитанцією про сплату за надані послуги за договором коштів в сумі 15 000 грн. (а.с.а.с.78, 79, 80)

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт від 21 серпня 2025 року позивачу були надані послуги, а саме: консультація, збір та аналіз відомостей та доказів, складання позовної заяви, всього на суму 15 000 грн. (а.с.79)

В зв`язку з вищевикладеним, враховуючи часткове задоволення позивних вимог, а також враховуючи, заперечення представника відповідача, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовної заяви в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача підтверджених належними доказами фактично понесених судових витрат в розмірі 10 000 грн.

Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 432 грн. 56 коп., пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 5, 10-13, 76-82, 133, 134, 137, 141, 211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ПОШТА» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ПОШТА» (; адреса: 03026, м. Київ, Столичне шосе, буд. 103) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП - НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_1 ) майнову шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 33 523 грн. 51 коп., моральну шкоду в розмірі 7 000 грн., витрати на проведення товарознавчої експертизи в розмірі 5 400 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 432 грн. 56 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., а разом: 57 356 (п`ятдесят сім тисяч триста п`ятдесят шість) гривень 07 копійок.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня підписання його повного тексту.

Повний текст рішення підписано 06.03.2026 р.

Суддя С.В. Єдаменко