Справа №705/7651/25
У Х В А Л А

17 березня 2026 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Душин О.В., розглянувши матеріали позовної заяви АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ПРИВАТБАНК (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшла позовна заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ПРИВАТ БАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ від 15.12.2025 справа передана в провадження судді Душину О.В.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.01.2026 року по даній справі відкрито провадження та призначено справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з п. 2 ч. 2, ч. 4 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження - загального або спрощеного; спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 ЦПК України умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Нормами п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

В частині 6 статті 279 ЦПК України зазначено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

За правилами ч. 1 ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 83, ст. 178 ЦПК України відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву.

Звертаючись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач посилається на необхідності дослідити докази, витребувати оригінали документів та встановити обставини шахрайських дій.

Суд вважає, що вище вказані посилання відповідача є недостатніми для висновку про дійсну їх наявність.

З огляду на те, що позивач звернувся з позовом, який відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначним на підставі закону, оскільки ціна позову становить 89152,27 грн, тобто не перевищує 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, спір відноситься до категорії незначної складності, суд вважає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи; всі заяви і пояснення по суті спору можуть бути подані сторонами в письмовому вигляді і не підлягають додатковому заслуховуванню в судовому засіданні; докази в обґрунтування заявлених вимог або заперечень подаються суду одночасно з поданням заяв по суті спору, будуть досліджені судом.

Суд вважає, що відповідачем не доведено наявність підстав, за яких справа підлягає розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін і в чому полягає необхідність їх заслуховування в судовому засіданні.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, обсяг та характер доказів, які підлягають дослідженню, суд дійшов висновку, що справа не підлягає розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін, клопотання відповідача ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Також ОСОБА_1 разом з відзивом на позовну заяву 25.02.2026 р. подала клопотання про витребування доказів, у якому просить суд витребувати: оригінал кредитного договору, докази ідентифікації особи, технічні дані оформлення (ІР-адресу, номер телефону, пристрій), підтвердження зарахування коштів саме відповідачу.

Згідно з ст. 43 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

Згідно ч.1ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Частиною другою статті 84 ЦПК України передбачено, що у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять у предмет доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Отже, зміст вказаних вище норм права вказує на те, що для витребування доказу судом учаснику справи необхідно навести вжиті ним заходи для отримання цього доказу самостійно, надати докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У своєму клопотанні про витребування доказів відповідач не зазначив докази того, що він був позбавлений можливості самостійно отримати докази, які йому необхідні для підтвердження тих чи інших обставин, в тому числі із залученням адвоката, також не обґрунтував яким чином витребувані докази стосуються предмету позову.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір був укладений відповідно до вимог ст. 634 ЦК України шляхом підписання ОСОБА_1 . Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, також позивачем надано виписку по рахунку ОСОБА_1 , тому суд не вбачає підстав для витребування оригіналу кредитного договору та підтвердження перерахування коштів відповідачу.

Також суд зауважує, що відповідачем не вказано які саме докази ідентифікації особи та технічні дані оформлення необхідно витребувати.

На підставі викладеного, суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 19, 83, 274-279 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін - відмовити.

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Душин