Справа № 203/8995/25
Провадження № 2-о/0203/46/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Пархоменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дніпровська міська рада, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Галушка Оксана Володимирівна, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

05 грудня 2025 року до Центрального районного суду міста Дніпра звернулась ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 , із заявою окремого провадження, в якій просила встановити факт постійного проживання з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці ОСОБА_3 31 липня 2025 року заявниця звернулася із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги спадкування та видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою приватним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 через пропуск заявницею строку на прийняття спадщини. Заявниця до дня смерті ОСОБА_3 разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, ОСОБА_3 була зареєстрована в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , а заявниця була і залишається зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 . Отже факт реєстрації її місця проживання за іншою адресою ніж була зареєстрована її померла мати, позбавив її можливості оформити це майно на себе як спадкоємця поза межами 6 місячного строку на прийняття спадщини. Останні роки життя ОСОБА_3 , проживала разом із заявницею, оскільки через похилий вік вже потребувала сторонньої допомоги та догляду. А квартиру, в якій вона була зареєстрована вона здавала в найм. Заявниця мала з померлою матір`ю спільний бюджет, вони разом вели господарство, купували продукти харчування, одяг, ліки та медичні препарати. Враховуючи викладене, з метою оформлення спадщини та у зв`язку з тим, що встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини можливо лише в судовому порядку, заявниця вирішила звернутись до суду для встановлення вказаного юридичного факту. (а.с.1-4)

Ухвалою судді Центрального районного суду міста Дніпра від 09 грудня 2025 року справу окремого провадження було призначено до розгляду в судовому засіданні на 26 січня 2026 року. (а.с.29)

19 січня 2026 року від представника заінтересованої особи Дніпровської міської ради надійшло клопотання, в якому вона просила провидити розгляд справи за її відсутності та прийняти рішення відповідно до вимого чинного законодавства. (а.с.32)

В судовому засіданні 26 січня 2026 року за участю заявниці та її представника було ухвалено задовольнити клопотання представника заявниці та відкласти розгляд справи на 12 лютого 2026 року. (а.с.38)

10 лютого 2026 року від представника заявниці надійшло клопотання про виклик та допит свідка. (а.с.40-41)

Також, 10 лютого 2026 року від представника заявниці надійшло клопотання про долучення доказів. (а.с.45-46)

В судовому засіданні 12 лютого 2026 року за участю заявниці та її представника було ухвалено задовольнити клопотання про виклик та допит свідка, задовольнити клопотання про долучення доказів, з`ясовано думку щодо заяви, досліджено письмові докази, допитано свідка та ухвалено перейти на стадію ухвалення рішення, яке буде оголошено 23 лютого 2026 року. (а.с.55)

Заявниця та її представник в судовому засіданні підтримали заяву та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Дніпровської міської ради в судові засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Галушка О.В. в судові засідання не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Заслухавши думку заявниці та її представника, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено відповідний актовий запис № 1887 від 29 вересня 2022 року, та що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . (а.с.12)

ОСОБА_3 була матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 1 від 09.06.2022 р. (а.с.а.с.9, 23)

31 липня 2025 року заявниця звернулася із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги спадкування та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 .

Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Галушкою О.В. було відкрито спадкову справу № 74408585, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 82050842 від 31.07.2025 р. (а.с.15)

Постановою від 07.11.2025 року № 284/02-31 приватним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 через пропуск ОСОБА_1 строку на прийняття спадщини. (а.с.16)

Заявниця до дня смерті ОСОБА_3 разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, яка видана власнику квартири ОСОБА_1 09.10.2025 р. Головою правління ОСББ «Гарний дім» (). (а.с.21)

Однак, ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . А заявниця була і залишається зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 .

Квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 здавала в найм, що підтверджується договорами найму житлового приміщення за період з 26.09.2019 року по дату її смерті. (а.с.а.с.17, 18, 19, 20)

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердив факт постійного спільного проживання ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_1 . Зазначив, що останні роки життя ОСОБА_3 проживала разом з донькою ОСОБА_1 , оскільки через похилий вік вже потребувала сторонньої допомоги та догляду, заявниця мала з померлою матір`ю спільний бюджет, вони разом вели господарство, купували продукти харчування, одяг, ліки та медичні препарати.

Після смерті ОСОБА_3 заявниця здійснила її поховання, що підтверджується свідоцтво про поховання серії НОМЕР_3 , яке видане ОСОБА_1 , та замовленням на встановлення пам`ятника. (а.с.а.с.13, 14)

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були зареєстровані не за місцем свого фактичного проживання, заявниці необхідно встановити факт проживання із своєю матір`ю - спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки вони не були зареєстровані із спадкодавцем за однією адресою на день відкриття спадщини.

Станом на 20 жовтня 2025 року єдиною спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_3 є її донька ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою приватного нотаріуса про склад спадкоємців від 20.10.2025 року № 268/02-14. (а.с.22)

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в порядку окремого провадження. При цьому, відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Аналогічна позиція викладена у п.9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини.

Згідно вимог п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Аналогічну норму містить пункт 3.21. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

У даному випадку від встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час смерті останнього залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю реалізації права на подальше прийняття спадщини.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

У постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 755/15702/17 (провадження № 61-4814св19) вказано, що «факт постійного проживання у спірній квартирі може бути підтверджено пояснення свідків та будь-якими письмовими доказами, фактичним вступом в володіння спадковим майном тощо». До подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 квітня 2021 року у справі № 462/5763/19-ц (провадження № 61-19637св20).

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Можливість встановлення такого факту в порядку окремого провадження узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17, провадження № 61-44149св18, від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц, провадження № 61-39374св18.

Таким чином, в ході судового розгляду дістав підтвердження юридичний факт, що заявниця проживала спільно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 10, 264, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня підписання його повного тексту.

Повний текст рішення підписано 05.03.2026 р.

Суддя С.В. Єдаменко