Провадження № 2/183/37/26
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 січня 2026 року м. Самар Дніпропетровської області

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Гайовича К. П. звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області, у якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 45,4 м2, житловою площею 30,70 м2.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 листопада 2025 року цю цивільну справу, передано за підсудністю на розгляд Самарівському міськрайонному суду Дніпропетровської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

30 грудня 2025 року ця цивільна справа надійшла з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 січня року головуючим суддею у цій справі визначена суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є. та 12 січня 2026 року зазначені матеріали передані судді.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

У тексті позовної заяви позивач зазначає, що від сплати судового збору він звільнений на підставі п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

З аналізу указаної норми законодавства, убачається, що особа, яка звільняється від сплати судового збору, є заявником у справі про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією.

У той же час, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, предметом розгляду якої є визнання права власності позивача на майно, що в свою чергу не підпадає під категорію розгляду справ в порядку окремого провадження, а саме про встановлення факту.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні з 01 січня 2025 року становить 3028,00 грн. Отже, при поданні позову позивач повинен був сплатити за майнову вимогу судовий збір у розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 1211,20 грн. та не більше 15 140,00 грн.

До позовної заяви позивачем не додано доказів сплати судового збору при звернення до суду з цим позовом.

У зв`язку з чим, позивачеві належить сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру з урахуванням визначеної ним ціни позову, у розмірі 1540,00 грн.

Одночасно з цим, з урахуванням обставин справи, вважаю за можливим зменшити позивачеві розмір судового збору для сплати при зверненні до суду з цим позовом до 1211,20 грн.

З урахуванням зазначеного, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху з повідомленням про це позивача і наданням йому строку для усунення зазначених недоліків сім днів з дня отримання копії цієї ухвали - шляхом сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. на реквізити Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити у семиденний строк з моменту отримання копії ухвали зазначені недоліки заяви шляхом сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. на реквізити Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud0427/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена лише в частині визначення розміру судових витрат до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги заявником протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем отримання її копії, в іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена і підписана 16 січня 2026 року.

Суддя Г.Є. Майна