Справа № 490/7915/15-ц
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 , Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

02.03.2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» звернулось до Центрального районного суду міста Миколаєва з заявою про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа.

Заявник просить замінити стягувача з АТ КБ «ПриватБанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» у виконавчому листі №490/7915/15-ц від 18.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості, а також видати дублікат виконавчого листа №490/7915/15-ц від 18.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості.

В обгрунтування вимог заяви зазначено, що рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 16.02.2016 року було задоволено апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк», змінено заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.10.2015 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитним договором та загального розміру заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» загальну суму заборгованості 13041,28 грн, з яких: заборгованість за кредитом 4610,77 грн, заборгованість за процентами 6249,96 грн, пені 1680,55 грн, та штрафу 500,00 грн. А також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 267,96 грн судового збору сплаченого за подачу апеляційної скарги. 18.04.2016 року судом видано виконавчий лист на примусове виконання зазначеного рішення.

22.08.2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Капіталресурс» укладено Договір факторингу №8-22-08/2025, за яким відступлені права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №б/н від 06.05.2011 року, укладеним між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк».

Зважаючи, що на підставі Договору факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025 року відбулась заміна кредитора у матеріальних правовідносинах за кредитним договором №б/н від 06.05.2011 року, укладеним між Банком та Позичальником, а так само відбувся перехід прав, що випливають із судових справ, обумовлених кредитними правовідносинами, стягувач у виконавчому листі у цивільній справі №490/7915/15-ц підлягає заміні з АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «Капіталресурс» в порядку процесуального правонаступництва.

АТ КБ «ПриватБанк» пред`явило виконавчий лист у цивільній справі №490/7915/15-ц до примусового виконання. Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрив виконавче провадження №56010713. 15.05.2019 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Проте оригінал виконавчого листа у цивільній справі №490/7915/15-ц на адресу АТ КБ «ПриватБанк» не надходив, а тому зазначений виконавчий лист не був переданий ТОВ «Капіталресурс» як новому кредитору відповідно до Договору факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025 року. Таким чином, виконавчий лист у цивільній справі №490/7915/15-ц втрачений.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2026 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

02.03.2026 року матеріали справи передано для розгляду судді.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 05.03.2026 року справу прийнято до розгляду та призначено розгляд заяви в судовому засіданні на 23.03.2026 року.

16.03.2026 року представник АТ КБ «ПриватБанк» - Шевченко А.О. подав до суду заяву, в якій просив задовольнити заяву ТОВ «Капіталресурс» про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа «490/7915/15-ц у повному обсязі. Розгляд справи просив проводити без його участі.

Представниця заявника ТОВ «Капіталресурс» - Гомера В.В. в заяві про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа просила розгляд заяви здійснювати за відсутності заявника та його представника.

В судове засідання 23.03.2026 року інші учасники справи не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, пояснень (відзиву) на заяву не надали. Боржник ОСОБА_1 , повідомлявся судом про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та направлення ухвали про прийняття заяви до розгляду на його зареєстровану адресу.

З урахуванням положень частини 3 статті 442 та статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) розгляд заяви здійснюється за відсутності учасників справи та без фіксування за допомогою технічних засобів.

Дослідивши заяву та матеріали цивільної справи №490/7915/15-ц, судом встановлено таке.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 16.02.2016 року по справі №490/7915/15-ц було задоволено апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк», змінено заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.10.2015 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитним договором та загального розміру заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» загальну суму заборгованості 13041,28 грн, з яких: заборгованість за кредитом 4610,77 грн, заборгованість за процентами 6249,96 грн, пені 1680,55 грн, та штрафу 500,00 грн. А також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 267,96 грн судового збору сплаченого за подачу апеляційної скарги.

На виконання зазначеного судового рішення було видано виконавчий лист №490/7915/15-ц від 18.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 06.05.2011 року в розмірі 13309,24 грн.

Вказаний виконавчий лист було пред`явлено до примусового виконання та постановою Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито відповідне виконавче провадження №56010713.

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.05.2019 року у ВП №56010713 Головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС у м. Миколаєві Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Галкіною М.А. було повернуто виконавчий лист №490/7915/15-ц стягувачу - АТ КБ «ПриватБанк».

22.08.2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Капіталресурс» укладено Договір факторингу №8-22-08/2025, за яким відступлені права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № б/н від 06.05.2011 року, укладеним між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк».

Зважаючи, що на підставі Договору факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025 року відбулась заміна кредитора у матеріальних правовідносинах за кредитним договором №б/н від 06.05.2011 року, укладеним між Банком та Позичальником, а так само відбувся перехід прав, що випливають із судових справ, обумовлених кредитними правовідносинами, стягувач у виконавчому листі у цивільній справі №490/7915/15-ц підлягає заміні з АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «Капіталресурс» в порядку процесуального правонаступництва.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, визначених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

Таким договором може бути договір щодо відступлення права вимоги (цесія).

Відповідно до положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Виходячи з цих норм, зокрема пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передачі кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. Тобто, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження».

Нормами ч. 1 ст. 442 ЦПК України також передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно із ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. За змістом ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно правових висновків викладених в постановах Верховного суду №61-630св18 від 05 березня 2018 року, №61-20171св18 від 15 серпня 2018 року, №61-1698св17 від 30 січня 2018 року, які узгоджуються з правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного суду України від 20 листопада 2013 року №6-122цс13, на підставі відступлення права вимоги відбувається заміна кредитора поза межами виконавчого провадження та не залежить від відкритого виконавчого провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12 березня 2009 року (заява №38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Крім того, частиною 5 ст. 442 ЦПК України прямо передбачено, що положення статті 442 «Заміна сторони виконавчого провадження» застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Беручи до уваги, що ТОВ «Капіталресурс», як новий кредитор, набув права вимоги до боржника ОСОБА_1 замість АТ КБ «ПриватБанк», у виконавчому листі №490/7915/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк»» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.05.2011 року, у зв`язку з чим, суд доходить до висновку про обгрунтованість та доведеність заяви ТОВ «Капіталресурс» щодо заміни стягувача та про необхідність її задоволення.

Розглядаючи вимоги ТОВ «Капіталресурс» про видачу дубліката виконавчого листа суд зазначає наступне.

Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого документа (наказу суду) до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів визначено підпунктом 17.4 пункту 17 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України.

Згідно п. 17.4 ч. 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою «Дублікат».

Аналіз змісту п. 17.4 ч. 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Чинним законодавством передбачена можливість видачі дубліката виконавчого документу лише у разі дотримання або ж поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (постанова Верховного Суду 03 листопада 2021 року в справі №2-3552/10 (провадження №61-13845св21)).

У постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі №2-1316/285/11, від 15 червня 2022 року у справі №2-5062/10, від 11 квітня 2024 року у справі №1519/2-4707/11 зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Тлумачення пункту 5 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" свідчить, що положення цього Закону застосовуються лише до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплив на час набрання чинності цим Законом. Вказаним пунктом Закону не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм цього Закону до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, запроваджено в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Воєнний стан, який запроваджено в Україні 24 лютого 2022 року, наразі не припинено та не скасовано.

Законом України «Про внесення зміни до розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про виконавче провадження №2129-IX від 15.03.2022 було доповнено розділ XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про виконавче провадження пунктом 10-2, в якому, зокрема, містилась норма про те, що визначені цим законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Закон № 2129-IX набрав чинності 26 березня 2022 року.

У постанові від 15 березня 2023 року у справі № 260/2595/22 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив таке: «Особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10.2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого визначені цим законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження» як спеціальним нормативно-правовим актом, у цьому випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання».

Аналогічні висновки містяться і в постанові ВС від 3 серпня 2023 року у справі №420/10415/22. Аналогічна правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 9 листопада 2023 року в справі №0440/5997/18, від 19 червня 2024 року в справі №278/6265/13 від 18 липня 2024 року в справі № 796/198/2018.

Таким чином, оскільки з досліджених судом документів вбачається, що виконавчий лист №490/7915/15-ц виданий 18.04.2016 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" боргу у сумі 13309,24 грн, був пред`явлений до примусового виконання та до 15.05.2019 року перебував на виконанні, а тому трирічний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання спливав 15.05.2022 року.

При цьому, станом на дату звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» з даною заявою до суду, з урахуванням запровадження в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану та набрання чинності з 26 березня 2022 року Законом №2129-IX строк пред`явлення виконавчого листа №490/7915/15-ц виданиого 18.04.2016 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" боргу у сумі 13309,24 грн, не закінчився, що не позбавляє стягувача права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Суд зазначає, що виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченогостаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Отримання дублікату виконавчого листа має важливе значення, оскільки надасть можливість в подальшому відновити виконавче провадження відповідно до положень чинного законодавства та виконати рішення суду.

З урахуванням того, що відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.05.2019 року, такий було повернуто 15.05.2019 року, отже строк пред`явлення виконавчого листа №490/7915/15-ц від 18.04.2016 року до виконання не закінчився, а сам виконавчий лист було втрачено, суд вважає, що для забезпечення виконання судового рішення, необхідно заяву задовольнити, оскільки у зв`язку із втратою виконавчого листа стягувач позбавлений можливості здійснення примусового виконання судового рішення, що є неприпустимим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 442 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа, задовольнити.

Замінити вибулого стягувача - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» у виконавчому листі виданому Центральним районним судом міста Миколаєва 18.04.2016 року по справі №490/7915/15-ц, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 06.05.2011 року в розмірі 13309,24 грн.

Новий стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» (, юридична адреса: 04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 28А).

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» дублікат виконавчого листа №490/7915/15-ц виданого 18.04.2016 року Центральним районним судом м. Миколаєва, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк`заборгованість за кредитним договором №б/н від 06.05.2011 року в розмірі 13309,24 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки передбачені статею 261 ЦПК України та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя О.В. Саламатін