Справа № 337/1373/26
Провадження № 2/337/1323/2026
У Х В А Л А

18 березня 2026 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі судді Завгороднього Є.В., за участю секретаря судового засідання Лемонджави А.В., розглянувши клопотання відповідача з процесуальних питань у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Партнер Хаус» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

04.03.2026 позивач звернувся до суду засобами Електронного суду із вищезазначеним позовом.

Ухвалою суду від 12.03.2026 відкрито спрощене провадження у справі, призначено судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті.

16.03.2026 від відповідача надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю. Клопотання обгрунтовано тим, що позов подано до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з порушенням правил підсудності, оскільки сам позивач не надав доказів реєстрації відповідача у м. Запоріжжя, а також не надав доказів наявності нерухомого майна станом на дату подання позову, оскільки долучена інформація з Державного реєстру речових прав датована 2021 роком. Відповідач просив передати справу за підсудністю за місцем своєї реєстрації.

16.03.2026 від позивача надійшли пояснення, у яких він заперечив проти передачі справи за підсудністю за зареєстрованим місцем проживання відповідача та просив продовжити розгляд справи Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, з посиланням на те, що спір виник з приводу стягнення заборгованості за надання послуг з управління будинком, місцем виконання вказаного договору є будинок за адресою, що територіально відноситься до Хортицького районного суду м. Запоріжжя, крім того, відповідач не спростував той факт, що вказане нерухоме майно (його частка), за яким числиться заборгованість, не належав йому у період, за який ця заборгованість виникла.

17.03.2026 відповідач подав клопотання із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження з посиланням на те, що для повного та об`єктивного розгляду справи йому необхідно реалізувати своє право на захист, зокрема, скористатися професійною правничою допомого, подати додаткові пояснення та докази, заявити клопотання про виклик свідків, заявити клопотання про виклик ОСОБА_2 , заявити клопотання про призначення технічної експертизи, а відтак, справа потребує детального дослідження доказів, тому він заперечує проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки клопотання, подані відповідачем, стосуються процесуальних питань підготовки справи до судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість їхнього розгляду за межами судового засідання.

Щодо клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю до іншого суду.

Частина 1 ст. 27 ЦПК України передбачає загальні правила визначення підсудності, а саме, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Водночас, положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України визначають, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виключна підсудність має пріоритет перед загальною та альтернативною підсудністю.

Верховний Суд у справі № 638/1988/17 (постанова від 10.04.2019) дійшов висновку, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцезнаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Суд встановив, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру від 10.03.2026.

Водночас, спір у цій справі пов`язаний з виникненням заборгованості за надані послуги з управління будинком щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , тобто у Хортицькому районі м. Запоріжжя.

Суд дійшов висновку, що позивач правильно визначив підсудність справи, звернувшись до суду за місцезнаходженням квартири, за якою стягується заборгованість за надані послуги з управління будинком, відтак, клопотання відповідача про передачу справи на розгляд іншого суду задоволенню не підлягає.

Щодо заперечень відповідача щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 19 ЦПК України прощене позовне провадження призначене для розгляду:

1) малозначних справ;

2) справ, що виникають з трудових відносин;

3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд;

4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Вирішуючи клопотання сторони відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд бере до уваги ціну позову (5 646,39 грн), незначну складність справи та її типовий характер.

Крім того, суд бере до уваги, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні жодним чином не перешкоджає відповідачу реалізації його права на захист від позову, можливості скористатися професійною правничою допомогою, надати додаткові пояснення та докази у справі, заявляти клопотання про виклик та призначення експертизи (на що він посилається в обгрунтування своїх заперечень).

Відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Відтак, суд, керуючись ч. 4 ст. 277 ЦПК України, не вважає заперечення сторони відповідача обгрунтованими, а тому дійшов висновку про залишення заяви відповідача без задоволення та продовження розгляду справи у спрощеному провадженні.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 27-30, 175, 260-261, 277, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача щодо передачі справи на розгляд іншого суду відмовити.

Заяву відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Євген ЗАВГОРОДНІЙ