Справа № 128/1849/19
УХВАЛА

17 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засідання Нога Д.А.,

за участі позивача-відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в режимі відеоконференції заяву позивача-відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П. від розгляду цивільної справи №128/1849/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П. перебуває цивільна справа №128/1849/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

09.03.2026 позивачем-відповідачем ОСОБА_1 надіслано до суду заяву про відвід судді Шевчук Л.П., яка обґрунтована наступним.

На момент прийняття справи суддею Шевчук Л.П. в січні 2023р. справа вже розглядалася в судах три з половиною роки. В мене було бажання (і зараз є) щоб справа була розглянута судом у більш-менш притомні строки. Під час знаходження справи на розгляді у судді Шевчук Л.П. мною було помічено наступні порушення чинного законодавства України: упереджене, нерівне ставлення до мене, як сторони процесу і навпаки надання переваг та преференцій іншій стороні процесу (також адвокатам іншої сторони), штучне невиправдане затягування розгляду справи, порушення суддею майже всіх Бангалорських принципів поведінки суддів. Отже, на той час, я вирішив не зважати на «упереджене» відношення суду щодо розгляду моєї справи, та не робити заяву про відвід, з огляду на моє бажання, щоб справа була розглянута якнайшвидше.

Отже за час знаходження справи на розгляді у судді Шевчук Л.П. мною було зафіксовано наступні порушення чинного законодавства, які можуть потягнути за собою відвід судді Шевчук Л.П. відповідно до ст. 36 ЦПК України: неодноразове перенесення з невідомих для мене причин судових засідань, що опосередковано свідчить про певну зацікавленість суду у затягуванні справи і одночасно про надання преференцій адвокату сторони відповідача ОСОБА_3 , ігнорування судом клопотань позивача-відповідача ОСОБА_1 , відмова в застосуванні до відповідачки заходів процесуального примусу, передбачених статтею 44 ЦПК України, перебирання суду на себе повноважень законодавця, певні технічні порушення зі сторони суду, зокрема що стосується системи ЄСІТС, невиконання ухвали суду від 25.05.23 року в частині витребування у приватного нотаріуса Дробахи О.Д. копії нотаріальної справи щодо нотаріального посвідчення договору дарування земельної ділянки від 18.03.2008 року. Все це свідчить про певну заінтересованість судді Шевчук Л.П. у результаті розгляду справи, та що є обставини, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, тому мною заявлено відвід судді Шевчук Л.П..

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

З огляду на необхідність отримання пояснень учасників справи щодо заявленого відводу, за ініціативою суду було призначено судове засідання, про що повідомлено учасників справи.

В судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_1 власну заяву про відвід підтримав за викладених у ній обставин, просив її задовольнити. Додатково вказав, що серед інших процесуальних порушень, що допущені судом та на які він вказав у заяві про відвід, не було виконано ухвалу суду від 25.05.2023, якою було задоволено його клопотання про витребування у приватного нотаріуса Дробахи О.Д. копію нотаріальної справи щодо нотаріального посвідчення договору дарування земельної ділянки від 18.03.2008, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .. Та як наслідок, судом направлено матеріали справи для проведення експертизи без даних документів і вони не були враховані під час проведення експертизи.

Відповідачка-позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила: визнати причини неявки в судове засідання поважними; відкласти розгляд справи на невизначений строк до усунення обставин, що перешкоджають її особистої участі в судовому розгляді; врахувати неможливість її участі у проведенні судово-технічної експертизи у зв`язку з перебуванням за межами України.

Неявка відповідачки-позивачки ОСОБА_2 в судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача-відповідача ОСОБА_1 , вивчивши заяву про відвід, оглянувши матеріали цивільної справи №128/1849/19, суд дійшов такого висновку.

Щодо невиконання ухвали суду від 25.05.2023 про витребування документів у приватного нотаріуса Дробахи О.Д., суд зазначає, що вказана ухвала суду приватним нотаріусом Дробахою О.Д. була виконана та 05.06.2023 до суду надійшли належним чином засвідчена копія нотаріальної справи договору дарування земельної ділянки від 18.03.2008 (т. 4 а.с. 46-87).

Щодо заявленого позивачем-відповідачем Захаревичем В.О. головуючому у справі судді Шевчук Л.П. відводу суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частинами другою та третьою статті 39 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у статті 36 ЦПК України, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється в ефективному відправленні судочинства та виступає мірою реалізації завдань справедливого суду.

Європейський суд з прав людини у справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, наявність безсторонності має визначатися для дотримання пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Вирішальним при визнанні судді безстороннім є те, чи можуть бути об`єктивно виправдані побоювання учасників справи щодо заангажованості певного судді.

Разом з тим, згідно з коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 №1, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Право сторін на справедливий суд закріплене в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

ОСОБА_1 , заявляючи відвід, як на такі обставини послався на те, що справа тривалий час перебуває в провадженні судді та пропри його заяву про заочний розгляд справи, судом не було ухвалено рішення, судом надаються переваги іншій стороні у справі, незастосування судом до іншої сторони положень ст. 109 ЦПК України, відмова у задоволенні його клопотання про залишення зустрічного позову без розгляду та інше. Такі факти свідчать про упередженість судді.

Суд стверджує, що мотиви, з яких позивач-відповідач ОСОБА_1 вважає суддю Шевчук Л.П. упередженою не відповідають дійсності, є необґрунтованими та безпідставними, а його доводи про порушення норм цивільно-процесуального законодавства ґрунтуються на власному тлумаченні вказаних норм.

Так, судом було відмовлено в задоволенні певних заяв та клопотань позивача. Проте, саме за клопотанням позивача-відповідача ОСОБА_1 судом ухвалою від 25.10.2023 було повторно направлено справу для проведення експертизи, що призначена ухвалою суду від 11.03.2021 у попередньому складі та не з вини суду експертна установа не могла надати висновок експерта.

Окрім того, як вже вказувалося вище, матеріали справи містять копію нотаріальної справи щодо укладення договору дарування земельної ділянки, який посвідчено приватним нотаріусом Дробахою О.Д., що надано на виконання вимог ухвали суду від 25.05.2023. Проте, позивач-відповідач ОСОБА_5 у заяві про відвід та у судовому засіданні стверджував протилежне, що свідчить про необізнаність з матеріалами справи, натомість він посилається на дану обставину, як одну з підстав для відводу судді.

Разом із тим, суд зазначає, що підстави, на які посилається Захаревич В.О., як на підстави відводу судді, за «об`єктивним критерієм» не можуть бути розцінені як обґрунтовані підстави для відводу, однак суб`єктивна впевненість в упередженості судді, навіть за відсутності об`єктивних підстав для неї, є чинником, що перешкоджає реалізації права на справедливий суд, тому, відповідно до статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, зазначені обставини виключають участь цього судді в розгляді справи.

Наявність недовіри до судді, яка склалась у позивача-відповідача ОСОБА_1 свідчить про наявність сумніву в об`єктивності та неупередженості судді, тому з метою збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду, вбачаю підстави для задоволення заяви про відвід.

Виходячи зі змісту вищевказаних норм та практики Європейського суду з прав людини, з метою уникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, вважаю, що заява позивача-відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П. від розгляду цивільної справи №128/1849/19 підлягає задоволенню, а матеріали цивільної справи №128/1849/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя підлягають передачі до канцелярії Вінницького районного суду Вінницької області для визначення іншого судді Вінницького районного суду Вінницької області у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України..

У зв`язку із задоволенням заяви про відвід права учасників не порушуються.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву позивача-відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П. задовольнити.

Відвести суддю Шевчук Л.П. від розгляду цивільної справи №128/1849/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Матеріали цивільної справи №128/1849/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя передати до канцелярії Вінницького районного суду Вінницької області для визначення іншого судді Вінницького районного суду Вінницької області у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.П. Шевчук