МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2026 р. Справа № 370/3484/24

Провадження № 6/370/10/26

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Сініциної О.С.

із секретарем судового засідання Коростильовою Н.Ю.

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у селищі Макарові Київської області заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

у с т а н о в и в:

До Макарівського районного суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 із заявою про розстрочення виконання рішення суду від 09 грудня 2025 року у цивільній справі № 370/3484/24 за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 90 745,39 грн та 2 422,40 грн судового збору.

Заява обґрунтована тим, що працює неофіційно, доходи складаються із періодичними заробітками, а на утриманні має двох неповнолітніх дітей, що одноразове виконання рішення суду поставить її у дуже скрутне становище.

У судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву, просила її задовольнити та пояснила, що працює неофіційно у приватному підприємстві, її доходи складають 20 000 грн на місяць, а на утриманні має двох неповнолітніх дітей. Розлучена за рішенням Макарівського районного суду Київської області.

Представник АТ «Перший український міжнародний Банк» у судове засідання не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення, дослідивши надану заяву та додані до неї документи, матеріали цивільної справи № 370/3484/24, суд зазначає таке.

Суд встановив, що Макарівський районний суд Київської області рішенням

від 09 грудня 2025 року у справі № 370/3484/24 задовольнив позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший український міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнув з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний Банк» заборгованість за кредитними договорами від 21.07.2021 № 402 та від 01 лютого 2022 року № 401 ц розмірі 90 745,39 грн витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 07.11.2011 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати зазначена ОСОБА_1 , батько ОСОБА_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 38.08.2014 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати зазначена ОСОБА_1 , батько ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади Бишівської територіальної громади ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Макарівський районний суд Київської області від 11 червня 2018 року розірвав шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення закріплені у статті 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно частинами першою, третьою, четвертою статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Отже, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Заразом, згідно з частиною п`ятою статті 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у пункті 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 визначено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконується частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є право перетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі № 916/190/18.

Відповідно до приписів частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ураховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 має намір добровільно виконати рішення суду, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, неофіційно працює та дохід, з її слів, складає 20 000 грн на місяць, а розмір заборгованості складає 90 745,39 грн одноразовим платежем та 2 422,40 грн судовий збір, що створить для неї надмірний тягар.

Також, суд враховує те, що розстрочення виконання рішення суду не буде створювати занадто привілейовані умови для ОСОБА_1 , оскільки такі дії заявниці спрямовані саме на забезпечення виконання рішення суду і на відновлення порушених прав позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що виконання зазначеного рішення суду слід розстрочити на 10 місяців із сплатою щомісячного платежу рівними частинами по 9 316,78 грн (90 745,39 грн+2422,40 грн):10) до 25 числа кожного місяця, тому заяву слід задовольнити.

Керуючись статтями 258-261, 353, 354, 435 ЦПК України, статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», суд

п о с т а н о в и в:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі № 370/3484/24 за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Розстрочити відповідачу ОСОБА_1 виконання рішення Макарівського районного суду Київської області від 09 грудня 2025 року у справі № 370/3484/24 за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіу розмірі 90 745,39 грн та судового збору у розмірі 2 422,40 грн строком на 10 (десять) місяців, шляхом сплати щомісячного платежу рівними частинами по 9 316 (дев`ять тисяч триста шістнадцять) гривень 78 копійок до 25 числа кожного місяця.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя О.С. Сініцина