Провадження №2/333/1240/26
рішення

Іменем України

13 березня 2026 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Варнавської Л.О.

за участю секретаря судового засідання Бабак З.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Представник позивача Лановий Є.М. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором №2767207 від 03.10.2019 р. в сумі 17937 грн. В обґрунтування зазначає, що 03.10.2019 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та відповідачкою укладено Договір про надання кредиту № 2767207 (далі-Кредитний договір, Договір). ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого Відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного договору № 2767207 від 03.10.2019р., який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Відповідно до умов Кредитного договору, у якості підтвердження підписання Договору (вчинення електронного правочину), надання Кредиту Позичальнику надсилаються кошти та електронне повідомлення, в якому зазначається інформація про Кредитодавця, Основна сума кредиту, процентні ставки та міститься активне посилання на Правила, якими регламентуються порядок надання паперових копій електронних документів (за необхідності) та інші аспекти виконання вимог ч. 11 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Правила надання кредиту ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» розміщені на Сайті Кредитодавця URL: https://alexcredit.ua за посиланням URL: https://alexcredit.ua /umovi. Відповідач уклав Кредитний договір № 2767207 від 03.10.2019р. із ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» () та отримав кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 9000 грн.

10.06.2025 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» () та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» (далі-ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ») () відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № АК-10/06/2025 (далі- «Договір факторингу-1»). 07.07.2025 року між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» (далі-ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ») () та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» (далі ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС») () відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № ДФ-07072025 (далі- «Договір факторингу-2»). Згідно Договору факторингу-1 від 10.06.2025 року та Договору факторингу-2 від 07.07.2025 року відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2767207 від 03.10.2019 року.

Сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС») становить 17937грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 9000 грн.; заборгованість за відсотками становить 8937 грн., тому просить стягнути вказану суму, а також витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 18 листопада 2025 року відкрито провадження у справі №333/10770/25 за позовом представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

24.11.2025 року через канцелярію суду від представника позивача ТОВ «ФК «Солвентіс» - адвоката Ланового Є. надійшла заява про розгляд справи без участі.

01.12.2025 року від відповідача ОСОБА_1 через канцелярію суду за допомогою підсистеми «Електронний суд» надійшла заява про виконання зобов`язання на суму 17 937 гривень. Крім цього, відповідачка просила зменшити розмір судового збору на 50% та витрати на правничу допомогу. 16.12.2026 року надійшла аналогічна заява.

19.01.2026 року від представника позивача через канцелярію суду за допомогою підсистеми «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі. Виклад яких зводиться до того, що Позивач погоджується, що борг сплачений, але вимагає стягнути з відповідача судові витрати, тому просить суд їх розподілити.

26.01.2026 року від відповідача ОСОБА_1 через канцелярію суду за допомогою підсистеми «Електронний суд» надійшла заява про врегулювання питання щодо закриття провадження та часткового стягнення понесених судових витрат позивачем та врахування тяжкого фінансового стану, не заперечує щодо стягнення 50 відсотків та 2000 грн. витрат на правничу допомогу.

Учасники процесу, будучи належним чином повідомленими судом про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши позовну заяву та додатки до неї, а також додаткові пояснення представника позивача, заяви відповідача, дійшов таких висновків.

03.10.2019 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та відповідачкою укладено Договір про надання кредиту № 2767207 (далі-Кредитний договір, Договір). ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого Відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного договору № 2767207 від 03.10.2019р., який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Відповідно до умов Кредитного договору, у якості підтвердження підписання Договору (вчинення електронного правочину), надання Кредиту Позичальнику надсилаються кошти та електронне повідомлення, в якому зазначається інформація про Кредитодавця, Основна сума кредиту, процентні ставки та міститься активне посилання на Правила, якими регламентуються порядок надання паперових копій електронних документів (за необхідності) та інші аспекти виконання вимог ч. 11 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Правила надання кредиту ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» розміщені на Сайті Кредитодавця URL: https://alexcredit.ua за посиланням URL: https://alexcredit.ua /umovi. Відповідач уклав Кредитний договір № 2767207 від 03.10.2019р. із ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» () та отримав кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 9000 грн.

10.06.2025 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» () та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» (далі-ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ») () відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № АК-10/06/2025 (далі- «Договір факторингу-1»). 07.07.2025 року між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» (далі-ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ») () та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» (далі ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС») () відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № ДФ-07072025 (далі- «Договір факторингу-2»). Згідно Договору факторингу-1 від 10.06.2025 року та Договору факторингу-2 від 07.07.2025 року відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2767207 від 03.10.2019 року.

Сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС») становить 17937грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 9000 грн.; заборгованість за відсотками становить 8937 грн., тому просить стягнути вказану суму, а також витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн.

Відповідно до платіжної інструкції за №1.449099487.1 від 15.12.2025 року ОСОБА_1 сплатила на рахунок позивача ТОВ «ФК «Солвентіс» суму заборгованості за кредитним договором №2767207 від 03.10.2019 року в розмірі 17 937,00 гривень.

Положення ч.1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч.3 ст.207 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Судом встановлено, що відповідачка підписала електронним підписом кредитний договір №2767207 від 03.10.2019 року, яким визначено порядок та умови надання кредиту, погодилась та підтвердила, що ознайомлена і приймає умови кредитного договору (оферти), яка акцептована нею одноразовим ідентифікатором. Кредитний договір містить персональні дані відповідача, зокрема, його паспортні дані, номер картки платника податків, номер мобільного телефону, а також номер банківського рахунку, на який перераховуватимуться грошові кошти. Також в даному кредитному договору визначено предмет, порядок та умови надання кредитного договору. Також до кредитного договору додано графік платежів та паспорт споживчого кредиту, який містить розмір суми кредиту, процентну ставку за кожен день та річну, строк кредитування, відповідальність за порушення умов договору, які також підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Наведене свідчить, що при укладенні цього договору сторони договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.

Розмір заборгованості за кредитним договором відповідачем визнаний та сплачений в повному обсязі станом на день розгляду справи по суті, тому підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 17937 грн. відсутні.

Щодо розподілу судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору суд зазначає про таке.

Частиною другої статті 133 ЦПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем при звернені до суду сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 28.10.2025 року за №2767207.

Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов та добровільно сплатив суму основного боргу, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Інші 50 відсотків судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки звернення позивача до суду було зумовлене невиконанням відповідачем зобов`язання у добровільному порядку.

Щодо витрат на правничу допомогу, то суд враховує, що відповідно до ст.131 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує ряд обставин, визначених ч.3ст.141 ЦПК України.

На підтвердження понесених витрат та їх розміру до позовної заяви долучено наступні докази: договір про надання правничої допомоги за №43657029 від 01.07.2025, укладений між адвокатом Ліваком І.М. та замовником ТОВ «ФК «Солвентіс», додаткову угоду за №2767207 до договору №43657029 про надання правової дороги від 01.07.2025, яка була оформлена 30.09.2025 року, детальний опис робіт виконаних для надання правничої (правової) допомоги відповідно до договору в розмірі 6000 грн. Зазначено, що вартість правового аналізу спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ФК «Солвентіс» - 2250 грн, складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості 3000 грн, формування додатків до позовної заяви 750 грн.

Частинами першою та другою статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує,що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим, вирішуючи питання про розмір витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує характер та складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, ціну позову, а також обставини добровільного погашення відповідачем заборгованості до початку розгляду справи по суті. Крім того, суд бере до уваги заяву відповідача щодо складного матеріального становища та її згоду на часткове відшкодування витрат на правничу допомогу.

З огляду на наведене, керуючись принципами розумності, співмірності та справедливості, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, та визначити їх у сумі 2000 грн., що, на переконання суду, є достатнім та обґрунтованим розміром компенсації витрат позивача на професійну правничу допомогу у даній справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з добровільним погашенням відповідачем основної заборгованості відсутній предмет спору в частині стягнення боргу, у зв`язку з чим провадження у справі в цій частині підлягає закриттю, а судові витрати підлягають розподілу між сторонами з урахуванням обставин справи, принципів розумності, співмірності та справедливості.

Керуючись ст.ст.133, 137, 141, 247, п.2 ч.1 ст.255, ст.256 ЦПК України, а також ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» (код ЄДРПОУ-43657029) - 50 відсотків судового збору у розмірі 1211 грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» (код ЄДРПОУ-43657029), витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (), яке розташоване за адресою: 69107, м.Запоріжжя пр.Соборний, 168, повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» (код ЄДРПОУ-43657029) з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1211 грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 13.03.2026 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська