Пр. №2/333/288/26
11 березня 2026 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Наумової І.Й.,
за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,
розглянувши в судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору, -
ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» звернулося до суду з даним позовом до ОСОБА_1 , який обґрунтований наступним.
26.08.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК«УКРГЛОБАЛ-/ФІНАНС», укладено договір про відступлення права вимоги №26/08/24, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 4244846 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.12.2023 року перейшло до ТОВ «ФК«УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2025 р. відкрито провадження по справі та призначений її розгляд в порядку загального позовного провадження, також встановлений строк для надання сторонами заяв по суті справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася. Про час, дату та місце слухання справи повідомлена. Відповідач відзив на позовну заяву не подавала.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановив 11.03.2026 р. ухвалу, занесену до протоколу судового засідання, про заочний розгляд даної справи, а саме: у відсутність відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. .
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні їй правовідносини.
Згідно з п. 1.2 договору відповідач зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Відповідно до договору факторингу № 26/08/24 від 26 серпня 2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» право вимоги до ОСОБА_1 згідно з кредитним договором № 4244846, що підтверджується копіями договору факторингу від 26.08.2024 р. з додатком до нього реєстру боржників, платіжної інструкції про перерахування плати за відступлення вимог.
З розрахунків заборгованості, наданого позивачем вбачається, що позичальниця не належним чином виконувала свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, також позичальниця не сплачувала нараховані їй відсотки за користування кредитними коштами. Відповідно до цих розрахунків за ОСОБА_1 за вказаним договором обліковується заборгованість в загальній сумі 147 429,04 гривень, яка складається з: 22 499,99 грн. заборгованість за кредитом; 124 929,05 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 25.12.2023 року по 26.08.2024 року.
Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та його вимог.
Згідно з ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Згідно з ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи, що відповідач не виконала свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів тіла кредиту у розмірі 22 499,99 грн., що не спростовано відповідачкою, суд вважає, що позовні вимоги про їх стягнення підлягають задоволенню.
Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідачки процентів, суд враховує наступне.
Пунктом 1.4.1. кредитного Договору передбачено, що стандартна процентна ставка за користування кредитним коштами становить 2,50% за кожен день користування кредитом
Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності з 24 грудня 2023 року.
Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводяться в дію поетапно.
Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Договір № 4244846 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, укладений після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», відтак положення цього Закону застосовуються поширюється і на умови цього договору, на підставі якого з відповідача стягується заборгованість.
З урахуванням вищенаведеного у період з 05.02.2024 р. по 21.04.2024 р. позивачем правомірно застосовано процентну ставку 1,38 (знижену відповідно до договору) та 2,5 % (стандартну відповідно до договору) від тіла кредиту. Згідно розрахунку сума заборгованості по процентам за цей період становить 53 492,82 грн., оскільки ці розмірі відсотка відповідає умовам договору та не протирічить вказаним змінам у законодавство.
У період з 22.04.2024 р. по 19.08.2024 р. (наступних 120 днів згідно вищевказаним перехідним положенням Закону) процентну ставку слід застосовувати у розмірі 1,5 % (337,50 грн. за кожен день користування кредитними коштами), і розмір заборгованості по відсоткам за цей період складає 40 500,00 грн. (337,50 грн. х 120 днів).
У період з 20.08.2024 р. по 26.08.2024 р. (7 днів) процентну ставку слід застосовувати у розмірі 1,0 % (225 грн. за кожен день користування кредитними коштами), і розмір заборгованості по відсоткам за цей період складає 1575,00 грн. (7 грн. х 152 днів).
З огляду на вказане вище, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню кредитна заборгованість у загальному розмірі 118 067,81 грн., в іншій частині заявлені вимоги не підлягають задоволенню.
Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення на його користь з відповідача понесені судові витрати на сплату судового збору та оплату правничих послуг.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем за подання цього позову сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., що підтверджується відповідним платіжним документом.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги позивачем у цій справі суду надано копію Договору № 02/08/2024 від 02.08.2024 р., укладеного між позивачем та адвокатом Руденко К.В., копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, акт № 7 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) на суму 10 000 грн., та платіжного інструкції.
Належно оформленої заяви про зменшення витрат на правничу допомогу від відповідачки не надходило.
З огляду на часткове задоволення позовних вимог (80,08 %), з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору у розмірі 1939,86 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 8008,00 грн. В іншій частині заявлені вимоги про стягнення судових витрат не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 223, 259, 263-265, ч. 4 ст. 268, 280-282, 284 ЦПК України, суд,-
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору, - задовольнити частково.
В іншій частині заявлені вимоги залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя І.Й. Наумова