Справа № 489/9591/25
Номер провадження 2-о/489/41/26
РІШЕННЯ

Іменем України

23 березня 2026 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участю секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (далі - заявник), заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Рубіжанська міська військова адміністрація Сіверодонецького району Луганської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та прийняття спадщини

встановив

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та прийняття спадщини. В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Інші 2/3 частки належать заявнику та його сину по 1/3 частці кожному. До кола спадкоємців увійшли заявник, ОСОБА_2 . Останній спадщину після смерті матері не прийняв. Заявник проживав разом з матір`ю однією сім`єю з 1991 року і до дня її смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті матері він залишився проживати в зазначеній квартирі, продовжував сплачувати комунальні платежі, проте через відсутність фінансової спроможності не звертався до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину. В 2022 році у зв`язку з бойовими діями та окупацією міста Рубіжне він був змушений екстрено покинути житло та евакуюватись в більш безпечне місце. В 2024 році, розуміючи необхідність приведення документів до ладу з метою отримання подальшої компенсації, звернувся до нотаріуса, де йому було рекомендовано зібрати інформацію про останнє зареєстроване місце проживання матері для встановлення факту прийняття ним спадщини. В реєстрі територіальної громади відомості про реєстрацію місця проживання матері відсутні. Факт спільного проживання заявника разом з матір`ю підтверджується наданими суду доказами, свідченнями свідків.

З цих підстав просив суд встановити факт постійного (з 1991 р по 2012 р) проживання його матері ОСОБА_5 разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 та факт прийняття заявником спадщини, відкритої після її смерті у вигляді 1/3 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заявника подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити заяву в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

Представник заінтересованої особи Рубіжанська міська військова адміністрація Сіверодонецького району Луганської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Надав суду письмові пояснення, відповідно до яких визнає вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Постановою Верховного Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, провадження № 61-175сво21, роз`яснено, що при ухваленні рішення суду, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це відповідає вимогам ЦПК України і не є порушенням прав сторін.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками записано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 )

Мати заявника ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_5 належить 1/3 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Також, по 1/3 частки вказаної квартири належать ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.12.2024).

18.12.2024 приватний нотаріус Войтовська Ж. Ф. роз`яснила, що оскільки правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця відсутні, також коло спадкоємців після смерті спадкодавця встановити неможливо, заявнику необхідно звернутися до суду для вирішення питання про спадкування.

Згідно з листом Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області ДМС України від 29.01.2025 інформація щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_4 відсутня.

Відповідно до листа Рубіжанської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області від 16.10.2025 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з актом від 20.11.2025 ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 підтвердили, що в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в період з 1982 року по 2012 рік проживали разом ОСОБА_1 та його матір ОСОБА_4 , увесь цей час вони піклувалися один за одним, разом сплачували комунальні послуги, вели спільний побут та підтримували один одного. Також після смерті матері ОСОБА_1 здійснив її поховання та продовжив проживати в зазначеній квартирі, сплачувати комунальні послуги та фактично прийняв спадщину. Виїхав звідти тільки в 2022 році після початку повномасштабної .

Згідно з листом Департаменту з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізацій від 23.01.2026 ОСОБА_4 перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Рубіжне Луганської області, наявні відомості щодо припинення виплати пенсії з 01.02.2013 у зв`язку зі смертю. Адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 227/3750/19 від 22.09.2021 зазначено, що статтями 1268 та 1269ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 205/2102/19-ц від 14.04.2021 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.04.2023 у справі № 204/1052/20 відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо.

Зі змісту викладеного вбачається, що право звернення до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини виникає у заявника, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформлення спадщини.

Факт проживання заявника разом з спадкодавцем на момент смерті останнього підтверджується Актом від 20.11.2025, заявами заінтересованих осіб, відомостями Рубіжанської міської військової адміністрації та Пенсійного фонду України, за якими збігаються дані про місце реєстрації заявника та спадкодавця.

Таким чином заявником належними та допустимими доказами підтверджено факт проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Суд враховує, що встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини необхідно заявнику для можливості реалізації його спадкових прав.

Проте, суд вважає, що встановлення факту проживання зі спадкодавцем з 1991 по 2012 рік (як того просить заявник) немає значення для правильного вирішення справи, адже для захисту прав ОСОБА_1 достатнім є встановлення факту проживання заявника зі спадкодавцем саме на день смерті останньої, як того вимагають норми закону, зазначені вище.

Окрім того, заявник просив суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті матері.

Суд вважає, що для реалізації заявником його спадкових прав достатньо встановлення судом факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті та для додаткового встановлення саме судом факту прийняття спадщини необхідності не має.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, заява обґрунтована та підлягає задоволенню частково.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд

вирішив

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Інформація про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Рубіжанська міська військова адміністрація Сіверодонецького району Луганської області, , адреса: 93000, Луганська область, Сіверськодонецький р-н., м.Рубіжне, пл. Володимирська, 2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.03.2026. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя В. В. Кокорєв