Справа № 509/7687/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

за участю секретаря Савченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - Козака І.С. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, його поділ та стягнення грошової компенсації

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.10.2025 р., позовні вимоги задоволено частково. Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 12 вересня 2017 року по 30 червеня 2021 року. Визнано квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 64,7 кв.м., житлова площа 31.1 кв.м., спільною сумісною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частку квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 64,7 кв.м., житлова площа 31.1 кв.м. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 грошову компенсацію в сумі 413 349, 84 грн., що становить часини вартості паю у розмірі 826 699,67 грн. сплаченого відповідно до умов Договору № В-10-17 про внесення паю до ОК «ДЕНВЕР» від 14 червня 2019 року. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 6441,60 грн.

08.10.2025 р. на адресу суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 - Козака І.С. про ухвалення додаткового рішення, стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 66000 грн., яке мотивує тим, що у судовому засіданні 26 вересня 2025 року представник позивача заявив, що протягом 5 днів після ухвалення рішення суду надасть докази розміру понесених судових витрат. У позовній заяві по цій справі зазначено наступний попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи: судовий збір, витрати, що будуть пов`язані з розглядом справи та витрати на професійну правничу допомогу у розрахунку вартості однієї години роботи адвоката 1500 грн. В пункті 3.1. договору про надання правової допомоги № 13/07, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Козаком І.С. зазначено, що за підготовку та подання позовної заяви, клопотання про забезпечення позову та за інші послуги правової допомоги (юридичні послуги) Адвоката оплата (гонорар) здійснюється із розрахунку вартості години робити Адвоката 1500 грн. Акт наданих послуг підтверджує оплату наданих юридичних послуг за цим Договором. Згідно Акту наданих послуг від 07 жовтня 2025 року відповідно до договору про надання правової допомоги № 13/07 ОСОБА_1 сплачено послуги Адвоката в сумі 66 000 грн. Розмір судових витрат по цій справі відповідає вказаним критеріям, оскільки зумовлений обсягом наданих послуг у зв`язку із тривалістю розгляду справи, ціною позову та важливістю справи для позивача, часом витраченим на виконання відповідних робіт, що деталізовані в наданому суду акті.

19.02.2026 р. на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, з 66000 грн до 12000 грн. В обґрунтування зазначено, що орієнтований розмір витрат, які позивач планував понести у зв`язку з розглядом цієї справи мали бути розраховані виходячи із погодинної ставки, помноженої на орієнтовану кількість годин надання правничої допомоги. Зазначення меншої чи більшої суми не позбавляло б позивача права заявити інший розмір витрат. Однак в позовній заяві позивач зазначив погодинну ставку адвоката, а не орієнтований розрахунок судових витрат, а тому не виконав вимоги ст. 134 ЦПК України. Вказане унеможливлює стягнення витрат позивача на правничу допомогу. Наданий представником позивача розрахунок значно перевищує заявлену в попередньому (орієнтованому) розрахунку суму, яка фактично дорівнює 0 грн, відповідно у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити і на цій підставі. Позивачем не надано доказів, що ним реально було здійснено витрати. Так, в договорі зазначено, що акт наданих послуг підтверджує оплату наданих юридичних послуг за Договором. Однак жодних квитанцій про сплату коштів позивачем не надано, а тому є обґрунтовані сумніви чи було реально перераховано/сплачено 66000 (шістдесят шість тисяч) гривень, адже такі докази у позивача мають бути. Без надання доказів, що позивачем реально були понесені витрати у розмірі 66000 (шістдесят шість тисяч) гривень немає підстав для задоволення заяви про стягнення з відповідача цих коштів.

Щодо наданого стороною позивача акту наданих послуг від 07 жовтня 2005 року, який містить розрахунок витраченого часу, зазначено: І. Щодо судових засідань, в яких представник позивача приймав участь позивачем зазначено, що він приймав участь в 7 судових засіданнях та зазначив, що витратив на це 7 годин. Представник відповідача приймав участь в судових засіданнях в режимі ВКЗ, тому тривалість кожного судового засідання була чітко зафіксована. Судове засідання 01 серпня 2024 року розпочалося об 11:38, завершилося об 12:27, тобто тривало 49 хвилин. Судове засідання 19 грудня 2024 року розпочалося о 13:40, завершилося о 14:06, тобто тривало 26 хвилин. Судове засідання 11 березня 2025 року розпочалося о 13:39, завершилося о 14:30, тобто тривало 49 хвилин. Судове засідання 17 квітня 2025 року розпочалося о 15:43, завершилося о 16:23, тобто тривало 40 хвилин. Судове засідання 24 квітня 2025 року розпочалося о 14:56, завершилося о 15:16, тобто тривало 20 хвилин. Судове засідання 26 вересня 2025 року розпочалося об 11:13, завершилося о 12:12, тобто тривало 59 хвилин. Судове засідання 02 жовтня 2025 року розпочалося о 10:49, завершилося об 11:45, тобто тривало 56 хвилин. Таким чином, всього у судових засідання представник позивача провів 4 години 59 хвилин, що на 2 години менше заявленого ним часу. З цього можна зробити висновок, що розрахунок було здійснено формально шляхом помноження кількості судових засідань на одну годину роботи, однак договором не визначені окремі ставки гонорару за судове засідання, а тому розрахунок є помилковим із значним заокругленням представником. ІІ. В акті наданих послуг також зазначено, що підготовка позовної заяви зайняла 15 годин робочого часу, що є штучним завищенням тривалості. ІІІ. Вартість підготовки заяви про забезпечення позову також є завищеною. ІV. Отримання в суді ухвали, яке зайняло 2 години є невиправданим, оскільки така ухвала могла бути направлена поштою за його заявою. А отримання фізично її в суді це виключно бажання позивача та його представника, які тепер намагаються покласти ці невиправдані витрати на сторону Відповідача. V. Підготовка заяви про виклик та допит свідків протягом двох годин є також, на нашу думку, необґрунтованим завищенням витраченого часу. Клопотання є стандартним, не потребувало багато часу на його складання. VI. Аналогічно підготовка та складення до суду 18 грудня 2024 року клопотання про долучення листа Таїровської селищної ради від 13 грудня 2024 року протягом 3 годин не є виправданим та доцільним. VII. Направлення і підготовка клопотання про участь в судовому засіданні протягом 1 години є також штучним завищенням витраченого часу. Клопотання є стандартним, потребує зміни даних сторони та дати судового засідання, відправка документу потребує технічної роботи тривалістю 10-15 хвилин (через відділенні пошти або через сервіс е-post). Максимально на ці дії може піти часу до 30 хвилин. VIII. Заперечення, подані 27 березня 2025 року складено на 4 аркушах (один із яких фактично реквізити сторін). Тому підготовка їх протягом 5 годин на нашу думку також є штучним завищенням витраченого часу. Враховуючи викладене та підхід представника позивача до підрахунку часу витраченого на судові засідання з завищенням часу на понад 30%, вважає, що у випадку, якщо суд вважатиме, що є підстави для задоволення клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу, стягнуто може бути не більше: 3750 грн. за участь в судових засіданнях. Розраховано наступним чином: 5 годин судових засідань*1500 грн = 7500 грн, які підлягають поділу на два, оскільки не надано доказів, що між сторонами існували інші зобов`язання крім представництва з питань встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 64,7 кв.м., житлова площа 31.1 кв.м., тобто 3750 грн; 3750 грн за підготовку позовної заяви. Розраховано наступним чином реально витрачено не більше 5 годин на підготовку позовної заяви, тобто вартість послуг за погодинною ставкою 7500 грн, які також мають бути розділені на 2, тобто має бути стягнуто не більше 3750 грн. 4500 грн за підготовку інших документів та вчинення відповідних дій згідно акту. На вказані дії було реально витрачено не більше 6 годин, тобто вартість послуг не може перевищувати 9000 грн, які також мають бути розділені на 2, тобто може бути стягнуто не більше 4500 грн.

Представник позивача ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, 05.03.2026 р. до суду надійшла заява представника ОСОБА_4 про розгляд справи без участі.

Представник відповідача та відповідач у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлялись належним чином.

Суд, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.10.2025 р., позовні вимоги задоволено частково. Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 12 вересня 2017 року по 30 червеня 2021 року. Визнано квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 64,7 кв.м., житлова площа 31.1 кв.м., спільною сумісною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частку квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 64,7 кв.м., житлова площа 31.1 кв.м. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 грошову компенсацію в сумі 413 349, 84 грн., що становить часини вартості паю у розмірі 826 699,67 грн. сплаченого відповідно до умов Договору № В-10-17 про внесення паю до ОК «ДЕНВЕР» від 14 червня 2019 року. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 6441,60 грн.

За умовами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (у редакції 2004 року); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У своїй постанові Верховний суд від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16, зауважив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із надання правової допомоги, оформленні у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, чеки, посвідчення про відрядження). Зазначенні витрати мають бути документально підтвердженні та доведенні. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що між ФОП Козак І.С. (адвокат) та ОСОБА_1 , укладено Договір №13/07 про надання правової допомоги, відповідно до якого, адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки, обумовлені сторонами. Сторони домовились, що за підготовку та подання позовної заяви, клопотання про забезпечення позову та за інші послуги правової допомоги (юридичні послуги) адвоката оплата (гонорар) здійснюється із розрахунку вартості години роботи адвоката 1500 грн. Акт наданих послуг підтверджує оплату наданих юридичних послуг за цим договором. Максимально можлива сума гонорару адвоката за розгляд справи в межах однієї судової інстанції обмежується лімітом в 80000 грн. Оплата здійснюється будь-яким зручним способом для сторін, відповідно до чинного законодавства України. У ціну договору не включені фактичні витрати щодо виконання адвокатом зобов`язань за договором, зазначені витрати сплачуються замовником окремо.

07.10.2025 р. між адвокатом Козаком І.С. та ОСОБА_1 складено Акт наданих послуг, відповідно до детального опису робіт їх вартість становить:

1) участь у судових засіданнях по справі - шість засідань (особисто) та одне засідання (вкз) 7 год. -10500 грн;

2) підготовка позовної заяви, отримання матеріалів реєстраційної справи, сплата судового збору, подання позовної заяви через Електронний Суд 15 год. - 22500 грн.;

3)підготовка заяви про забезпечення позову, отримання необхідних додатків до неї, сплата судового збору, подання заяви через Електронний Суд 5год. - 7500 грн.;

4) отримання ухвали у суді, подання відповідної заяви через Електронний Суд 2 год. - 3000 грн.;

5) підготовка та подання відповіді на відзив 4 год. - 6000 грн.;

6) підготовка та подання до суду заяви про виклик свідків 2 год. - 3000 грн.;

7) підготовка та подання клопотання про долучення листа щодо матеріалів реєстраційної справи, включаючи підготовку та подання адвокатських запитів до Таїровської с/р 3 год. - 4500 грн.;

8) підготовка та подання до суду клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції 1 год. - 1500 грн.;

9) ознайомлення із заявою ОСОБА_2 разом із додатками, підготовка заперечення на вказану заяву та подання їх до суду 5 год. - 7500 грн.

Всього 44 год. -66000 грн.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що представником позивача не подано доказів здійснених ОСОБА_1 витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у п.154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

З урахуванням наведеного приймається до уваги те, що суд не має права втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Водночас, в силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд керується критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені в сукупності: договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

Таким чином, оцінивши надані представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Козаком І. докази на підтвердження заявлених вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 66000 грн., суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для їх задоволення, оскільки позивачем та його представником документально не підтверджено фактично понесені витрати на оплату послуг адвоката, які мали бути оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання представника позивача ОСОБА_1 - Козака І.С. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, його поділ та стягнення грошової компенсації відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Кочко В.К.