ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 646/1290/26
№ провадження 2/646/2264/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року місто Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Іщенко О. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Платінум Фінанс, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куба Юлія Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Платінум Фінанс, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куба Ю.В., з вимогою визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 2499 від 17 грудня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кубою Ю. В..

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд доходить висновку, що справа не підсудна Основ`янському районному суду міста Харкова та підлягає передачі за підсудністю до іншого суду з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів позовної заяви, предметом спору є визнання виконавчого напису № 2499 від 17 грудня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кубою Юлією Володимирівною, таким, що не підлягає виконанню.

В частині дванадцятій статті 28 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

У пункті 3) частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно із частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

При цьому варто зауважити, що Законом України «Про виконавче провадження» не визначено такого терміну як «місце відкриття виконавчого провадження».

Разом з цим, статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано питання щодо місця виконання рішення.

Відповідно до положень частин другої та п`ятої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Ураховуючи положення частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» можна дійти висновку, що місцем вчинення виконавчої дії є місце винесення приватним виконавцем постанови або складання іншого процесуального документа, яким оформлюється відповідна виконавча дія.

Аналогічний правовий висновик, викладено у роз`ясненнях Міністерства юстиції України від 24 лютого 2023 року, наданих за результатами розгляду листа Асоціації приватних виконавців України від № 2/01-03 від 11 січня 2023 року.

Згідно із відомостями з Реєстру територіальної громади міста Харкова зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини дев`ятої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно із пунктом 1) частини першої статті 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, оскільки зареєстрованим місцем реєстрації позивача є адреса: є адреса: АДРЕСА_1 , що належить до територіальної підсудності Холодногірського районного суду міста Харкова, суд дійшов висновку про необхідність передати зазначену справу за підсудністю.

Керуючись частиною дванадцятою статті 28, частиною першою статті 31 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу № 646/1290/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Платінум Фінанс, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куба Юлія Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передати за підсудністю до Холодногірського районного суду міста Харкова, адреса: вулиця Полтавський шлях, будинок 20, місто Харків Харківської області, 61052.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано - після закінчення апеляційного провадження.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://cz.hr.court.gov.ua.

Суддя О. В. Іщенко