Справа № 459/1156/25
Провадження № 6/451/8/26
УХВАЛА

іменем України

19 березня 2026 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Патинок О.П.

секретаря судового засідання Ференс І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Радехів подання приватного виконавця Сокіл Віталії Іванівни про примусовий привід боржниці ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в :

12.03.2026 приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Сокіл В.І. звернулася до Радехівського районного суду Львівської області з поданням про примусовий привід боржниці ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2026 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П.

Подання обгрунтоване тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Сокіл В.І. перебуває виконавче провадження №78958932 від 28.08.2025 з примусового виконання виконавчого листа №459/1156/25, виданого 01.08.2025 Радехівським районним судом Львівської області про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 58 824,28 грн та стягнення із ОСОБА_1 3028,00 грн судового збору. 28.08.2025 приватним виконавцем Сокіл В.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №78958932, яку скеровано боржнику для виконання, стягувачу до відома, що підтверджується списком №392 листів рекомендованих згрупованих відправлень. Жодні із обов`язків передбачених ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» боржником не були виконані, що свідчить про його недобросовісність, небажання виконувати вимоги приватного виконавця та дотримуватися приписів Закону. Здійснюючи виконання постанову про арешт коштів боржника вищевказані установи банків через АСВП шляхом інформаційної взаємодії за допомогою прикладного програмного інтерфейсу інформаційних систем банків повідомили про часткове виконання постанови, шляхом накладення арешту на рахунки боржника, та про недостатність коштів на даних рахунках для виконання постанов. Згідно відповіді на запит №:28953924 від 28.08.2025 до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників юридичних осіб та/або фізичних осіб підприємців, а також рахунки, відкриті боржником юридичною особою через свої відокремлені підрозділи - 2 - юридичну особу або фізичну особу боржник на обліку в органах ДФС не перебуває. Згідно відповіді МВС на запит №: 289539322 від 28.08.2025 у боржника на праві приватної власності відсутні транспортні засоби. 20.02.2026, 25.02.2026 р.р. ОСОБА_1 направлено виклики приватного виконавця, якими приватний виконавець зобов`язав боржника з`явитися до приватного виконавця щодо сплати боргу за вищевказаним документом або надання підтверджуючих документів про сплату. На виклики приватного виконавця Сокіл В.І. Берко О.І. не з`явилася, причин неявки не повідомила. Факт скерування вищезазначених викликів приватного виконавця підтверджується списком №74, №80 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів. ОСОБА_1 достовірно обізнана як про наявність судового рішення, так і про наявність відкритого, на виконання згаданого рішення суду, виконавчого провадження. Обізнаність ОСОБА_1 щодо наведених фактів підтверджується списком №392,74,80 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів. Станом на березень 2026 року рішення суду боржником не виконано, що підтверджується випискою з поточного рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» за період з 28.08.2025 по 26.02.2026 рр. Будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження». Єдиною підставою для застосування примусового приводу до боржника в розумінні закону є не з`явлення останньої за викликом приватного виконавця. Станом на 20.02.2026 рішення суду боржником не виконано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, на виклики приватного виконавця боржник,- ОСОБА_1 не з`явилась, вимог приватного виконавця не виконувала, що суперечить вимогам ч.5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження». Отже, приватним виконавцем було проведено всі необхідні виконавчі дії, спрямовані на виконання рішення суду, тому примусовий привід боржника буде найдієвішим та на даний час фактично єдиним способом спонукати його виконувати рішення суду. Просить суд задоволити подання приватного виконавця та застосувати примусовий привід боржниці ОСОБА_1 , місце проживання за виконавчим документом АДРЕСА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Сокіл Віталії Іванівни за адресою: м.Львів, вул.Янева, 23, офіс 1 на 23.03.2026 року.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України розгляд подання здійснюється без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Сокіл В.І. в судове засідання не з`явилася, подала заяву згідно якої просила подання розглядати без її участі, подання підтримує, просить задовольнити (а.с.201-203).

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату та час були повідомлені належним чином (а.с.204).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із ч.1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами п.14 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі, якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Положення Закону України «Про виконавче провадження» передбачають право державного виконавця на звернення до суду із поданням про примусовий привід боржника.

Статтею 33 Конституції України гарантовано свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються Законом.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилась без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Привід боржника може бути застосовано лише в разі його належного повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби та ухилення після цього від такої явки. При цьому, судове рішення про здійснення примусового приводу боржника має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржником вільному доступу виконавця до житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Так, як встановлено в судовому засіданні - 28.08.2025 приватним виконавцем Сокіл В.. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №78958932, яку скеровано боржнику для виконання, стягувачу до відома, що підтверджується списком №392 листів рекомендованих згрупованих відправлень (а.с.175).

28.08.2025 приватним виконавцем Сокіл В.І. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, згідно якої визначено стягнути з боржника 396,40 грн (а.с.178-179).

28.08.2025 приватним виконавцем Сокіл В.І. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 6185,22 грн (а.с.181).

28.08.2025 приватним виконавцем Сокіл В.І. з метою забезпечення повного фактичного виконання рішення суду, винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с.183).

Згідно відповіді на запит №:28953924 від 28.08.2025 до Державної податкової служби України про наявні рахунки у боржників юридичних осіб та/або фізичних осіб підприємців, а також рахунки, відкриті боржником юридичною особою через свої відокремлені підрозділи - юридичну особу або фізичну особу боржник на обліку в органах ДФС не перебуває (а.с.187).

Згідно відповіді МВС на запит №: 289539322 від 28.08.2025 у боржника на праві приватної власності відсутні транспортні засоби (а.с.187).

28.08.2025 ОСОБА_1 адресовано повідомлення про відкриття виконавчого провадження та направлено постанову від 28.08.2025 (а.с.174, 176, 177, 180).

20.02.2026 приватним виконавцем скеровано виклик боржнику ОСОБА_1 з вимогою з`явитись 25.02.2026 до виконавця та надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, надання документів, а також повідомити чи вживаються ним дії та заходи, що спрямовані на виконання рішення та інші відомості (а.с.188-189).

25.02.2026 приватним виконавцем скеровано виклик боржнику ОСОБА_1 з вимогою з`явитись 02.03.2026 до виконавця та надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, надання документів, а також повідомити чи вживаються ним дії та заходи, що спрямовані на виконання рішення та інші відомості (а.с.190-192).

Звертаючись до суду із поданням про привід боржника, приватний виконавець обґрунтував звернення до суду з даним поданням тими обставинами, що станом на 20.02.2026 рішення суду боржником не виконано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, на виклики приватного виконавця боржник - ОСОБА_1 не з`явилась, приватним виконавцем було проведено всі необхідні виконавчі дії, спрямовані на виконання рішення суду, тому примусовий привід боржника буде найдієвішим та на даний час фактично єдиним способом спонукати його виконувати рішення суду.

Проте, приватним виконавцем не надано належних та достатніх доказів, згідно статей: 77, 80 ЦПК України, на підтвердження наявності підстав для застосування примусового приводу боржника ОСОБА_1 , задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання. При цьому, на момент звернення до суду із відповідним поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися із матеріалів виконавчого провадження.

У даній справі відсутні обставини, підтверджені належними, допустимими та переконливими доказами, які б могли слугувати підставою для задоволення подання приватного виконавця про примусовий привід боржника, і відповідно, для втручання в особисті охоронювані законом права ОСОБА_1 ..

Для задоволення подання про примусовий привід боржника суду мають бути надані переконливі докази того, що виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового приводу, проте це не дало результатів.

Виконавцем не доведено, що ним вжито повний обсяг заходів, визначених законодавством про виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення, не використані всі права, надані виконавцям, спрямовані на своєчасне та повне вчинення виконавчих дій.

Примусовий привід боржника не є першочерговим засобом, а навпаки є одним з крайніх заходів примусового виконання рішення суду. Матеріали подання не містять належних та допустимих доказів того, що дійсно були вжиті першочергові заходи виконавчого провадження, та вжиття інших заходів виконання не забезпечить його ефективність, що в свою чергу обґрунтовувало б наявність підстав для такого втручання в особисті охоронювані законом права боржника.

Крім того, суд бере до уваги і ту обставину, що судовим рішенням боржника 20.01.2026 обмежено у праві виїзду за межі України. Зазначений спосіб обмеження прав боржника за виконавчим провадженням є настільки єфективним у виконанні виконавчого документу, що після цього боржник сама і без виклику з`явиться до приватного виконавця з метою виконання рішення суду та скасування такого обмеження.

Керуючись ст. ст. 258-260, 263, 353, 354, 438, 446 ЦПК України, ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в:

відмовити у задоволенні подання приватного виконавця Сокіл Віталії Іванівни про примусовий привід боржниці ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали.

Головуючий суддяО. Патинок