УХВАЛА

19 березня 2026 року

м. Київ

справа № 127/4820/25

провадження № 61-3036ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Стьоба Юрій Миколайович, на постанову Вінницького апеляційного суду від 05 лютого 2026 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2026 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Стьоба Ю. М., на постанову Вінницького апеляційного суду від 05 лютого

2026 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження оскільки вона не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Щодо підстав касаційного оскарження

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат

Стьоба Ю. М., як на підставу касаційного оскарження судового рішення посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції застосував норми права без врахування висновків щодо їх застосування, викладених у вказаних у касаційній скарзі низці постанов Верховного Суду); у касаційній скарзі наведені відповідні обґрунтування цієї підстави оскарження.

Крім цього, заявниця вказує, що оскаржує судове рішення також з підстави, визначеної пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Так, згідно з пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У частинах першій, третій статті 411 ЦПК України зазначено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо:

1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою;

3) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні;

4) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу;

5) справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою;

6) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції;

8) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або

2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або

3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або

4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Якщо заявниця вважає, що апеляційним судом порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку заявниці останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права

(частина третя статті 411 ЦПК України).

Оскаржуючи в касаційному порядку судове рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України необхідно зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою

статті 411 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

З огляду на зміст касаційної скарги, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Стьоба Ю. М., хоч і зазначає підстави, на яких подається касаційна скарга (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України), однак належним чином не обґрунтовує ці підстави, що порушує правило, встановлене пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій

статті 389 ЦПК України, є вичерпним, тому суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

З огляду на викладене суд уважає необґрунтованими посилання

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Стьоба Ю. М., на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу касаційного оскарження.

Способом усунення недоліків касаційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Стьоба Ю. М., на постанову Вінницького апеляційного суду

від 05 лютого 2026 року у справі № 127/4820/25 є викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали в цій частині, касаційний суд, вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, не врахує як підставу касаційного оскарження судового рішення пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України (судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України).

Щодо форми і змісту касаційної скарги

У порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), а саме заінтересованих осіб.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Згідно з частиною шостою статті 43 ЦПК України передбачено, що процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи

(далі - ЄСІТС) в порядку, визначеному Положенням про ЄСІТС та / або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пункту 29 Положення про ЄСІТС та / або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів. В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.

Згідно з частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Так, касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат

Стьоба Ю. М., сформована в підсистемі «Електронний суд». Проте, заявниця не додала доказів направлення копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи (заінтересованим особам).

Отже, згідно з абзацом другим частини сьомої статті 43 ЦПК України заявник має надати докази надсилання копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. В іншому випадку засобами Електронного суду заявник має проінформувати про відсутність в інших учасників справи зареєстрованого Електронного кабінету.

Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху, а заявнику надати строк для усунення вказаних недоліків шляхом направлення до суду касаційної інстанції доказів надсилання копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи (заінтересованим особам).

Необхідно звернути увагу заявниці на те, що відповідно до частини восьмої статті 14 ЦПК України реєстрація в ЄСІТС не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої

статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху

з наданням заявниці строку для усунення недоліків, а саме: 1) надіслати уточнену редакцію касаційної скарги, в якій обґрунтувати наявність випадку, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України, надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи; 2) зазначити всіх учасників справи; 3) надати докази надсилання копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Стьоба Юрій Миколайович, на постанову Вінницького апеляційного суду від 05 лютого 2026 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська