У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2026 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

з участю секретаря судових засідань Мухи Р.П.,

розглянувши заяву про самовідвід головуючого судді у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Вінницької обласної прокуратури, Жмеринської окружної прокуратури, Головного управління національної поліції у Вінницькій області, Жмеринського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про відшкодування моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 23.03.2026 мені на розгляд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Вінницької обласної прокуратури, Жмеринської окружної прокуратури, Головного управління національної поліції у Вінницькій області, Жмеринського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про відшкодування моральної шкоди.

Суддя заявив собі самовідвід з тих підстав, що 01.07.2025 по цивільній справі №130/1420/25 ним було направлено до Вищої ради правосуддя та Генеральної прокуратури повідомлення в поряду ч. 4 ст. 48 і п 9 ч. 7 ст. 56 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» про втручання зі сторони ОСОБА_1 в діяльність судді щодо здійснення правосуддя, неправомірний вплив, спонука, тиск на суд у розгляді справи №130/1420/25, яка перебувала у провадженні судді.

На підставі заяви судді Жмеринською окружною прокуратурою Вінницької області 14.07.2025 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 про злочин за ч. 1 ст. 376 КК України.

Також на підставі заяви судді Вінницькою обласною прокуратурою 31.10.2025 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000183 про злочин за ч. 1 ст. 376 КК України.

Також на підставі заяви судді Вінницькою обласною прокуратурою 25.11.2025 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 про злочин за ч. 1 ст. 376 КК України.

Крім того 02.03.2026 Шаргородським районним судом Вінницької області відкрито провадження у цивільній справі №125/2544/25 за позовом ОСОБА_1 до мене про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

У статті 36 ЦПК України визначені підстави для відводу судді. Відповідно до пункту 5 частини 1 цієї Статті, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема є інші обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Розглянувши заяву про самовідвід, суд приходить висновку, що вищевказані обставини, можуть викликати сумніви в неупередженості судді. Навіть тоді, коли прийняті суддею рішення за наявності вищевказаного є об`єктивними та неупередженими і відповідають закону, у цьому випадку буде мати місце втрата суспільної довіри до конкретного судді, що підриває авторитет Судової влади.

Згідно з вимогами статті 15 Кодексу суддівської етики та пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року №2006/23, за якими визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), заява № 9186/80, рішення від 26.10.1984, Європейський суд з прав людини зазначив, що «навіть видимість може бути важливою»…«правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (п. 26). Тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

Викладені вище обставини та подальше перебування у провадженні судді Заярного А.М. справи за заявою ОСОБА_1 у позивача та стороннього спостерігача, можуть викликати підставні сумніви у його неупередженості по відношенню до позивача.

З метою забезпечення гарантованого особі права на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, заява про самовідвід судді підлягає задовленню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 36, 40, 252, 260 ЦПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Заярного А.М. від розгляду справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Вінницької обласної прокуратури, Жмеринської окружної прокуратури, Головного управління національної поліції у Вінницькій області, Жмеринського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про відшкодування моральної шкоди.

Справу передати іншому судді, визначеному у встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ