Справа №:755/1809/26
Провадження №: 2/755/3186/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2026 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва звернулась позивач ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про захист прав споживачів.

Згідно заявлених позовних вимог, позивач просила суд: «1. Скасувати нараховані штучні борги та зобов`язати відповідача відновленню гарантованих Законом послуг опалення та гарячої води. 2. Стягнути з Відповідача на користь Позивача чотириста тисяч грн за невиконання умов договору. 3. Стягнути з Відповідача на користь Позивача сто тисяч грн. завданої моральної шкоди.»

Вказана позовна заява та додані до неї документи подані в електронному вигляді через систему «Електронний суд».

Зазначену позовну заяву передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 лютого 2026 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків не більше ніж п`ять днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

В ухвалі суду, серед іншого, вказувалось на те, що вимога позовної заяви про скасування нарахованих штучних боргів є не конкретизованою, оскільки не вказано їх розмір та ким здійснено нарахування таких боргів. Також зазначалось, що позивачем не конкретизовано, за невиконання умов якого договору вона просить стягнути чотириста тисяч грн. Тому зміст позовних вимог підлягав уточненню.

З метою усунення недоліків позовної заяви, позивачу було запропоновано: подати до суду позовну заяву в новій редакції, з урахуванням наведених в даній ухвалі недоліків, в якій конкретизувати позовні вимоги, зазначити докази, що підтверджують вказані у позові обставини, долучити такі докази, а також подати до суду докази надсилання відповідачу листом з описом вкладення копій позовної заяви в новій редакції та доданих до неї документів або їх доставки до електронного кабінету відповідача.

Копію даної ухвали суду 27 лютого 2026 року доставлено до електронну кабінету позивача, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа.

01 березня 2026 року позивач подала до суду через систему «Електронний суд» заяву про усунення недоліків з пакетом долучених документів, яку відділом документообігу суду в провадження судді було передано 11 березня 2026 року.

03 березня 2026 року позивач подала до суду через систему «Електронний суд» заяву про усунення недоліків (яку відділом документообігу суду в провадження судді було передано 12 березня 2026 року), до якої, серед іншого, долучено позовну заяву в новій редакції, в якій позивач просить суд: «визнати діяльність відповідача такою, що порушує вимоги чинного законодавства України, гарантуючого одержання споживачами послуг опалення та гарячої води, та порушує права позивача, як споживача цих послуг, скасувати нараховані штучні борги за відсутні послуги опалення та гарячої води, і стягнути на користь позивача суму матеріальних та моральних збитків в сумі п`ятсот тисяч гривень».

05 березня 2026 року позивач подала до суду через систему «Електронний суд» заяву «на вимоги ухвали суду про оновлення тексту позовної заяви про захист прав споживачів з усуненням недоліків», яку відділом документообігу суду в провадження судді було передано 16 березня 2026 року. Згідно цієї заяви позивач просить суд: «визнати діяльність відповідача такою, що порушує вимоги чинного законодавства України, гарантуючого одержання споживачами послуг опалення та гарячої води, та порушує права позивача, як споживача цих послуг, скасувати нараховані штучні борги за відсутні послуги опалення та гарячої води, і стягнути на користь позивача суму матеріальних та моральних збитків в сумі п`ятсот тисяч гривень».

Отже, позивачем були проігноровані вимоги суду щодо необхідності конкретизації позовних вимог, адже вимога про скасування нарахованих штучних боргів не відображає розміру заборгованості, яку позивач вважає незаконно нарахованою. Також в позовній заяві в новій редакції не визначено, яку суму з 500 000,00 грн складають матеріальні збитки, а яку - моральні, які позивач просить стягнути на свою користь, а також не вказано, з кого саме позивач просить стягнути ці кошти.

Станом на дату постановлення даної ухвали, інших заяв чи клопотань позивача на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судом при постановленні даної ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить із того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. (Рішення Суду у справі Жоффрделя Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що позивачем не усунуто в повному обсязі недоліки, вказані в ухвалі Дніпровського районного суду міста Києва від 19 лютого 2026 року - позовні вимоги залишились не конкретизованими, суд убачає визначені законом підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 8, 12, 175, 177, 185, 258-261, 352-354 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про захист прав споживачів - вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: