БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2405/25
Провадження № 2-п/497/8/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про розгляд заяви про перегялд заочного рішення

17.03.2026 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.

за участю секретаря судового засідання Мунтянової В.Р.,

заявника (відповідача) ОСОБА_1 ,

представника заявника (відповідача) Чаленка І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

14.10.2025 року Болградським районним судом Одеської області постановлено в заочному порядку судове рішення по справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

09.02.2026 року представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до суду заяву про перегляд вищеназваного заочного рішення суду, посилаючись на те, що 28.01.2026 року ОСОБА_1 з банківського застосунку стало відомо про арешт коштів в ході примусового виконання виконавчого листа № 497/2405/25 виданого 22.12.2025 року Болградським районним судом Одеської області у ВП 80107839 від 28.01.2026 року.

За вказаним номером виконавчого листа, згідно даних ЄДРСР наявні відомості про ухвалення Болградським районним судом Одеської області заочного рішення від 14.10.2025 року по цивільній справі № 497/2405/25, провадження № 2/497/1410/25 за позовом АТ «Таскомбанк» про стягнення заборгованості.

02.02.2026 року представником заявника було подано заяву про надання можливості на ознайомлення з матеріалами справи та 04.02.2026 року представник ознайомився з матеріалами справи та отримав копію заочного рішення суду від 14.10.2025 року.

За результатами ознайомлення з матеріалами справи, на думку представника вбачається наявність підстав для перегляду зазначеного заочного рішення суду з огляду на наступне.

Ухвалюючи заочне рішення, суд виходив з належного повідомлення відповідача. Однак, представник вважає, що відомості про повідомлення адресата, у відповідності до п.21 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою КМУ № 270 щодо знаходження у відділенні поштового зв`язку поштового відправлення з поміткою «Судова повістка», тощо - відсутні.

З огляду на зазначене, відсутні також підстави вважати, що відповідач була обізнана про звернення позивача до суду та свідомо не отримувала судових повісток.

Відповідно ч.1 ст.288 ЦПК України, Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Обґрунтування наявності підстав для відмови у позовних вимогах.

1). Представник звертає увагу, що Договор факторингу укладено 01.09.2021 року тоді як, кредитний договір нібито укладено 29.12.2021 року. При цьому, в Повідомленні про відступлення прав вимог, зазначено, що права вимоги за кредитним договором № від 29.12.2021 року, будуть відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року.

При цьому, зазначене вище Повідомлення позначено датою укладання кредитного договору 29.12.2021 року, з чого убачається, що право вимоги згідно Повідомлення, набуто АТ «ТАСКОМБАНК» в день укладання кредитного договору 29.12.2021 року, що однак спростовується змістом Повідомлення про набуття права вимоги на підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року та зазначенням в рішенні суду про набуття позивачем права вимоги на підставі Договору факторингу від 01.09.2021 року. Проте, наведене попри очевидну суперечливість та невизначеність щодо моменту та підстав набуття позивачем права вимоги, свідчить, що набуття прав вимоги в даному випадку не відбулось.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь- яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення ч.1 ст.203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п.1 ч.1 ст.512, ст.514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.

Отже, з наведеного, з урахування невизначеності щодо підстав набуття позивачем прав вимог, можна зробити висновок, що позивач права вимоги не набув.

2). Щодо обґрунтування позивачем наявної заборгованості.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Між тим, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

В той же час, розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку).

Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 № 6-16цс15.

Отже, в даному випадку неможливо перевірити заявлені товариством вимоги в частині обґрунтованості та правильності наданого позивачем розрахунку заборгованості.

Матеріали справи не містять жодного доказу надання/отримання кредитних коштів проте, чч.1, 2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

3). Щодо наданого позивачем Паспорту кредиту.

Згідно правового висновку викладеного в Постанові ОП ВС-КЦС від 23.05.2022 в справі №393/126/20, провадження № 61-14545сво20,

-«Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов?язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця.

Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту.

Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту».

4) Щодо строків позовної давності.

Як зазначено в заочному рішенні, договір укладено до 31.03.2023 року.

Проте, з наявного в матеріалах справи договору неможливо встановити узгоджений сторонами строк дії договору та/або кредитування. Зазначена дата опосередковано підтверджується графіком платежів.

Матеріали справи не містять відомостей щодо часткового виконання позичальником зобов`язань, що свідчить про відсутність будь-яких погашень взагалі. Тобто, з урахуванням наявного в матеріалах справи графіку погашень, наступний щомісячний платіж позичальником мало бути внесено 01.02.2022 року проте, внесено не було.

Крім того, згідно Виписки по рахунку (а.с.23), «Перенесення заборгованості по кредиту на рахунок простроченої заборгованості за кредитним договором» відбулось 02.02.2022 року, що свідчить про обізнаність кредитора про порушене право.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу (Постанова ВСУ N9 6-61цс14).

Отже, враховуючи наведене вище, слід дійти висновку, що позивач звернувся до суду з позовною заявою поза межами строку позовної давності.

Також, не може бути взято до уваги момент переуступки права вимоги, який підтверджується позивачем наданням Договору факторингу оскільки, згідно ст.262 ЦК України, заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Представник посилається на постанову ВП-ВС від 10.11.2022 у справі № 990/115/22,в якій зазначено, що «Запровадження на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами.

Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам собою факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку.

Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

З цих підстав представник позивача просить:

-поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення;

-скасувати заочне рішення Болградського районного суду від 14.10.2025 року по справі № 497/2405/25, провадження № 2/497/1410/25;

-застосувати наслідки сплину строків позовної давності.

-у позовних вимогах АТ «ТАСКОМБАНК» - відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 23.02.2026 року прийнято заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 та призначено судове засідання на 17.03.2026 року о 13:00 годині (а.с.19), про що повідомлено сторін (а.с.20). При цьому, суд визнав обов`язковою явку в судове засідання заявника ОСОБА_1 для дачі особистих пояснень.

В судовому засіданні 17.03.2026 року:

- заявник (відповідач) підтримала вимоги заяви, надала пояснення з підстав зазначених в заяві. Пояснила, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , втім фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Поштову кореспонденцію , а ні з банку, а ні з суду не отримувала, про розгляд цієї справи судом та про постановлене рішення відомо не було. Лише після блокування банківської картки, дізналася у виконавчій служби про постановлене судом рішення.

Підтвердила, що кредитний договір укладала в 2021 року, кошти отримувала для придбання ноутбук і комп`ютеру для дітей для навчання, кредит спочатку справно погашала біля 2000 гривень щомісячно, а після початку війни в зв`язку з важким матеріальним становищем не було змоги сплачувати кредит. Банк лише один раз телефонував та мав надіслати нові реквізити для оплати кредиту, втім не надіслав, тому вона і не сплачувала заборгованість за вказаним кредитним договором.

- представник заявника (відповідача) підтримав вимоги заяви, доводи довірителя та наполягав на її задоволенні. Надав пояснення з підстав зазначених в цій заяві;

- представник позивача, будучи належним чином повідомленим, на ВКЗ не підключився, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши доводи викладені в заяві ОСОБА_1 від 09.02.2026 року, дослідивши матеріали цивільної справи 497/2405/25, суд дійшов наступного висновку.

В провадженні суду з 16.09.2025 року перебувала позовна заява Акціонерного Товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Суд призначав судове засідання по справі на 11:00 годину 14.10.2025 року (а.с.12 матеріали справи), належним чином сповіщав сторін по справі, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази (а.с.13 матеріали справи).

Судова повістка надсилалася на ім`я відповідача за адресою її місця постійної реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с.13 матеріали справи).

Рекомендований поштовий лист повернувся до суду без вручення з відміткою листоноші, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.14-16 матеріали справи).

Суд взяв до уваги, що у випадку, якщо зазначено, що «Адресат відмовився» чи «Адресат відсутній за вказаною адресою», то відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою.

Що відповідає висновку, який викладено в постанові КЦС ВС від 01.12.2023 № 591/4832/22 (61-10261св23): «Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки».

Зазначеного було достатньо для постановлення заочного рішення суду.

Болградським районним судом Одеської області 14.10.2025 року постановлено заочне рішення по справі, яким стягнуто з ОСОБА_1 … на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (): вул. С.Петлюри, буд.30, м. Київ, 01032, , заборгованість за Кредитним договором № від 29.12.2021 року станом 12.05.2025 року у розмірі 63 518.46 гривень (шістдесят три тисячі п`ятсот вісімнадцять гривень сорок шість копійок), яка складається з наступного:

-36512,37 гривень основний борг (в т.ч. прострочений)

- 6,18 гривень заборгованість за процентами річними

-26 999,91 гривень заборгованість за процентами щомісячними,

та 2422.40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) судового збору.

Копію вищезазначеного заочного рішення суд надсилав на адресу місця постійної реєстрації відповідача ОСОБА_1 , про що свідчить супровідний лист від 14.10.2025 року (а.с.45 матеріали справи).

Однак, поштовий лист повернувся до суду без вручення з відміткою листоноші «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.73 матеріали справи).

Згідно наявної у справі відповіді №1765739 від 11.09.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11 матеріали справи).

В заяві про перегляд заочного рішення суду заявник (відповідач) ОСОБА_1 вказала адресу реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с.1),

тоді як в поясненнях повідомила, що проживає за іншою адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.128 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду справи судом жовтень 2025 року):

- судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик;

- судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями;

- судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно;

- судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

-у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається:

1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

- днем вручення судової повістки є:

1) день вручення судової повістки під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Втім, у справі відсутні докази про фактичне отримання відповідачем особисто, чи будь-ким з повнолітніх членів її сім`ї, які проживають разом з нею копії ухвали суду та судової повістки, а також заочного судового рішення від 14.10.2025 року.

В зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що відповідач не була обізнана про наявність такого спору в суді, не могла надати відзив на позовну заяву, відреагувати належним чином на доводи позивача, прийняти участь в судовому розгляді, про наявність постановленого рішення дізналась після набрання ним законної сили та видачі виконавчого листа.

Згідно вимог ст.284 ЦПК України (в редакції чинній на час подання заявником заяви про перегляд заочного рішення) слідує, що:

1. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

2. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

3. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

4. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 287 ч. 3 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Статтею 288 ч.1 ЦПК України визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За наслідками судового розгляду, суд вважає, що заслуговують на увагу та мають бути перевірені доводи заявника ОСОБА_1 , а отже, усі доводи заявника та інші обставини справи на які посилається представник відповідача, можуть бути перевірені виключно при новому розгляді справи по суті, та їм має бути надана відповідна правова оцінка

Учасники справи зобов`язані … з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (ст.45 ч.2 п.3 ЦПК України).

Заявник стверджує, що «… ОСОБА_1 стало відомо з банківського застосунку про арешт коштів в ході примусового виконання виконавчого листа № 497/2405/25 виданого 22.12.2025 року Белградським районним судом Одеської області у ВП 80107839 від 28.01.2026 року.

За вказаним номером виконавчого листа, згідно даних ЄДРСР наявні відомості про ухвалення Болградським районним судом Одеської області заочного рішення від 14.10.2025 року по цивільній справі № 497/2405/25, провадження № 2/497/1410/25 за позовом АТ «Таскомбанк» про стягнення заборгованості.

Зазначене заочне рішення суду постановлено 14.10.2025 року, заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, тоді як заява про перегляд заочного рішення подана представником заявника (відповідача) 09.02.2026 року (а.с.1), після ознайомлення 04.02.2026 року представником з матеріалами цивільної справи та постановленим судовим рішенням (а.с.48), що свідчить про наявність підстав для поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Таким чином, враховуючи, що заявник ОСОБА_1 , яка є відповідачем по справі, категорично заперечує усі доводи позивача, викладені в позовній заяві, про постановлене заочне рішення їй відомо не було, фактично дізналася про постановлене заочне рішення після спливу 30 днів після його проголошення, до суду заяву про перегляд заочного рішення подала 09.02.2026 року, тобто з порушенням вимог ч.3 ст.284 КПК України, а тому є всі підстави для поновлення строку подання заяви та задоволення заяви ОСОБА_1 , необхідність надання нею особистих пояснень в судовому засіданні при розгляді даної справи, а також є доцільність заслухати доводи позивача з приводу заявлених вимог, тому суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 - задовольнити, скасувати заочне рішення.

Згідно правил ч.6 ст.19 ЦПК України, зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України, справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Згідно положень ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; з`являтись в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Учасники справи зобов`язані … з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (ст.45 ч.2 п.3 ЦПК України).

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

З огляду на вказані норми ЦПК України, приймаючи до уваги, що відповідач не погоджується з доводами позивача, стверджує про порушення позивачем строку позовної давності, суму нарахованих відсотків вважає надмірно великою, в зв`язку з чим є нагальна необхідність надання нею особистих пояснень в судовому засіданні при розгляді даної справи з приводу правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем, а відтак слід визнати явку позивача обов`язковою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.284-288 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити заявнику (відповідачу) ОСОБА_1 строк на подання зави про перегляд заочного рішення суду.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - задовольнити.

Заочне рішення Болградського районного суду Одеської області від 04.10.2025 року по цивільній справі № 497/2405/25 за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати.

Призначити судове засідання в спрощеному позовному провадженні на 28.04.2026 року о 13:00 годині в залі судового засідання №4 в приміщенні Болградського районного суду Одеської області за адресою: вул.25 Серпня, №192, м. Болград, Одеська область.

Визнати обов`язковою участь відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Зобов`язати відповідача надати докази щодо фактичної адреси місця проживання, місця роботи та розміру доходу за 2025 рік.

Копію ухвали надіслати учасникам судового розгляду.

Відповідач при наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження має право у п`ятиденний строк, з моменту отримання даної ухвали, надати суду заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Визначити відповідачу у відповідності до ч.7 ст.178 ЦПК України п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч.4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач повинен надіслати (надати) іншим учасникам справи одночасно с надісланням (наданням) відзиву до суду. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу у відповідності до ч.4 ст.179 ЦПК України п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3, 5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу у відповідності до ч.4 ст.180 ЦПК України п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам ч. 3, 5 ст.178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: С.В.Кодінцева