Провадження № 2/379/188/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Шабрацького Г.О.,

за участю секретаря судового засідання Гопкало О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства « Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «Сенс Банк»» звернувся через систему «Електронний суд» до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором від 19.12.2016 у розмірі 66760,71 грн.,а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року.

19.12.2016 року ОСОБА_1 уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації.

Позивач належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту.

Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого в неї утворилась заборгованість за кредитним договором яка становить 66760,71 грн. а саме: 47586,35- сума заборгованості за простроченим тілом кредиту, 19174,36 грн - сума заборгованості за відсотками

У зв`язку з викладеним, АТ «Сенс Банк» просить позов задовольнити

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2025 цивільну справу єдиний унікальний номер 357/14289/25 передано за підсудністю до Таращанського районного суду Київської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2025 справу передано для розгляду судді Таращанського районного суду Київської області Г.О. Шабрацькому.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 10.12.2025 справу прийнято до провадження та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 16.02.2026 визнано явку представника позивача обов`язковою.

23.12.2025 від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просила відмовити в задоволені позову. Зазначила, що під час підписання анкети - заяви вона не була ознайомлена з діючими на той час правилами надання банківський послуг в АТ «Альфа-Банк» а надані суду Умови та правила надання банківських послуг, розміщення на сайті позивача є для неї невідомими. Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи постійно змінюються позивачем, отже не є тими формулярами та стандартними формами, про які йдеться у ч.1 ст. 634 ЦК України.

Позивач, обгрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 19.12.2016 року, посилався на витяг з Умов та правилнадання банківських послуг, як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з Тарифів та витяг з Умов вона розуміла та ознайомилася, і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг АТ «СЕНС БАНК», а також те, що вказані документи на момент отримання мною кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів).

Вказує, що Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов 'язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Зазначила, що умови повернення кредитних коштів нею не виконувались. Строк позовної давності почав свій відлік після першого пропуску терміну сплати платежу за кредитом, та просила суд застосувати строк позовної давності. Також у відзиві зазначила, що нею дійсно було взято кошти у рахунок користування кредитним лімітом у розмірі 16 000 грн. 00 коп.

22.01.2026 до суду через систему « Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі. Зазначають, що доводи Відповідачки про нібито мінливий характер умов кредитування просто скопійовані з постанови Верховного Суду, в якій судом оцінювалися умови кредитування в АТ КБ ПриватБанк, вказана постанова не враховує умов кредитування в АТ СЕНС БАНК та є абсолютно нерелевантною у даній цивільній справі. Надані суду складові частини Кредитного договору містять особистий підпис Відповідачки, що свідчить про те, що вона особисто ознайомилась з умовами кредитування, які Банком не могли бути змінені в односторонньому порядку.

Так, згідно умов укладеного договору, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та встановлена в розмірі 24 % річних (п. 3.2. Оферти та Акцепту).

Окрім того, умовами укладеного сторонами договору передбачене договірне списання грошових коштів з будь-яких рахунків Відповідача в розмірах, що необхідні для щомісячної оплати платежів за кредитом та страхових платежів за окремо укладеним Відповідачкою договором страхування (п. 7.1. Оферти та Акцепту, пп. (г) п. 2.1.17. Анкети-Заяви про Акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування осіб у АТ «Альфа¬Банк»).До позовної заяви долучено копію Оферти, в якій Відповідач власним підписом підтвердила, що отримала від Банку Акцепт.

Представником АТ «Альфа-Банк» підписано Акцепт на укладання угоди, якою прийнято пропозицію Позивача на умовах Оферти. У Оферті своїм підписом Позивач підтвердив факт отримання ним Акцепту.

Будь-які посилання на пропуск позовної давності у цій справі є безпідставними.

Останній платіж, спрямований на погашення заборгованості за кредитним договором був внесений Відповідачкою 15.02.2022 в розмірі 4400 грн. Даний платіж відображенийувиписці з особового рахунку, де віндатований 15.02.2022, а такожу розрахунку заборгованості, з якого вбачається, що у період з 19.01.2022 по 18.02.2022 Відповідачкою було внесено кошти в сумі 4600 грн.

Тобто кожен із здійснених позичальницею платежів на погашення заборгованості є дією, що свідчить про визнання нею наявного боргу та перериває позовну давність.

Окрім того, протягом тривалого часу перебіг позовної давності був зупинений на законодавчому рівні. Так, із 2 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року перебіг строку позовної давності (загальний і спеціальний) був зупинений через дію карантинних обмежень (п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК). Зупинка строків стосувалася відносин, визначених у ст.ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК.

17 березня 2022 року до 29 січня 2024 року - діяла «пауза» на підставі доданого п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, яким на період дії воєнного стану було зупинено перебіг строків позовної давності за ст.ст. 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК.

З 30 січня 2024 року до 3 вересня 2025 року - діяла зупинка перебігу строків давності також із прив`язкою до воєнного стану.

20.03.2026 Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без участі представника АТ «Сенс Банк» вказав про розгляд справи за його відсутності. Крім того 17.03.2026 в режимі відеоконференції представник позивача надав особисті пояснення по справі.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явилася про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. 13.03.2026 надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного:

Матеріалами справи встановлено, 19.12.2016 року ОСОБА_1 підписано Анкету-Заяву про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» (а.с.81)

У п.п. 2.1.1. Анкети-Заяви від 19.12.2016 про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» вказано, що «Я, ОСОБА_1 (Прізвище, ім`я та По-батькові), підписанням цієї Анкети-Заяви про акцепт Публічної пропозиції на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб з ПАТ «Альфа-Банк» (далі Договір), підтверджую, що: Анкета Заява про акцепт Публічної пропозиції є акцептуванням Публічної пропозиції у розумінні статті 642 Цивільного кодексу України, моєю згодою на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб з ПАТ «Альфа-Банк» (далі Договір) та укладення банківських послуг на умовах визначених Публічною пропозицією за Продуктам и Банку».

За умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, позичальник зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів, з дня отримання від банку інформації.

14.12.2016 ОСОБА_1 підписана Оферта на укладення Угоди про обслуговування Кредитної лінії та відкриття Відновлювальної лінії . В якій у п. 2 ОСОБА_1 пропонує Банку відкрити рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривня (надалі рахунок ЕПЗ чи Рахунок) та випустити міжнародну платіжну картку DMC Gold cтроком дії 3 роки з моменту її випуску (надалі Картка/Кредитна картка»). Ліміт відновлювальної кредитної лінії к розмірі 200000 грн.(а.с.82)

У п. 4 Оферти визначено, що повернення заборгованості за Кредитом та сплату відсотків за користування Відновлювальною кредитною лінією та/або інших платежів за Договором, в тому числі у випадку застосування умов Програми «Моментальна розстрочка на карту», здійснювати відповідно до Договору, примірний графік та розрахунок сукупної вартості Кредиту зазначають в Тарифах, які є невід`ємною частиною Договору (в тому числі транзитні рахунки № 292470), відкритий у ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346.

Згідно п. 6 Оферти платежі з повернення Кредиту, наданого у вигляді Відновлювальної кредитної лінії, в тому числі у випадку застосування умов Програми «Моментальна розстрочка на картку», пропоную здійснювати відповідно до Договору, примірний графік та розрахунок сукупної вартості пропоную навести в Тарифах, які розміщені на сайті Банку за адресою www.alfabank.com.ua та є невід`ємною частиною Договору. Зазначений договір відсутній в матеріалах справи.

В Оферті відсутнє визначення «прострочене тіло кредиту», встановлено, що повернення заборгованості та сплата відсотків за користування Відновлювальною кредитною лінією та/або інших платежів за Договором здійснюється на умовах визначених Договором про комплексне банківське обслуговування, що затверджений розпорядженням Банку із усіма змінами та усіма Додатками до нього, що укладений між Клієнтом та Банком діюча редакція якого розміщена на інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www.alfabank.com.ua.

З наданого розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 25.03.2025 ОСОБА_1 має заборгованість за кредитом, що в загальній сумі складає 66760,71 грн. а саме: 47586,35- сума заборгованості за простроченим тілом кредиту, 19174,36 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.56-58)

Заборгованість відповідача підтверджується також випискою по рахунку за кредитною карткою відповідача (а.с.59-63)

12.08.2022 року змінено назву АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк» відповідно до витягу з державного реєстру банків, виписки з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копії яких наявні в матеріалах справи(а.с.34-47).

На адресу відповідача ОСОБА_1 представником АТ«Сенс Банк» направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, проте відповідачка не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості. (а.с.86)

Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичці кредиту.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частин 1 і 2ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст.1054 ЦК Українив становлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей633,634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Взяті на себе зобов`язання за договором від 19.12.2016 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши ОСОБА_1 кредитні ресурси, однак в порушення зазначених умов договору ОСОБА_1 зобов`язання за договором належним чином не виконала.

Відповідач отримувала кредитні кошти, користувалася ними та протягом тривалого періоду часу частково виконувала зобов`язання щодо їх повернення, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою, які було надано банком до суду першої інстанції та не заперечується самим відповідачем.

Банком в підтвердження боргу ОСОБА_1 надано розрахунок заборгованості та виписку по рахунку боржника, яка є первинним документом та підтверджує здійснені по банківському рахунку операції.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів`текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частини першої, другої та п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів`з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування`залишилися незмінними.

За пунктом 4 частини 1статті 1Закону України «Про споживче кредитування`загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною 2статті 8 Закону України«Про споживче кредитування`до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Закон України «Про споживче кредитування`передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини 1 статті1та частини 2 статті8 Закону України «Про споживче кредитування`Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність,постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Пунктом 5 Правил про споживчий кредит передбачено, що банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України«Про споживче кредитування`та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування`розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Частиною 1статті 11 Закону України«Про споживче кредитування`передбачено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною 5статті 12 Закону України «Про споживче кредитування`умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування`щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частиною 1 та частиною 2 статті11, частиною 5 статті12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 461/2857/20.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частиною 1 та частиною 2статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частини 1 та частини 2 статті11, частини 5 статті12 Закону України «Про споживче кредитування».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1ст. 81 ЦПК України).

З матеріалів даної справи не вбачається необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням, банком в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються ОСОБА_2 та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення договору та вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частини 1 та частини 2 статті11, частини 5 статті12 Закону України «Про споживче кредитування».

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23.

З виписки по рахунку за кредитною карткою ОСОБА_1 вбачається, що за період з 19.01.2019 по 19.06.2024 року, банком неправомірно нараховано позичальнику щомісячне списання за розрахунково-касове обслуговування основної картки на загальну суму 41582,93 грн, яка підлягає вираховуванню із загального розміру заборгованості.

Таким чином стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» підлягає заборгованість за кредитним договором в розмірі 25177,78 грн.

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 в іншій частині, слід відмовити.

Відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

У постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, від 29 жовтня 2014 року № 6-169цс14, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15 зроблено висновок про те, що кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За кредитним договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору, а також початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом із виписки по рахунку ОСОБА_1 встановлено, що відповідачем 15.02.2022 року було останнє поповнення картки, шляхом зарахування переказу в розмірі 4400 грн., а з позовом до суду банк звернувся через Електронний суд 04.09.2025 року.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 02 липня 2025 року в справі №903/602/24 (провадження №12-19гс25) зазначила, що у разі якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року, №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року, №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року, №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року, №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року, №№58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 6 лютого 2023 року, №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01 травня 2023 року, №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26 липня 2023 року, №734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 листопада 2023 року, №49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05 лютого 2024 року, №271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 травня 2024 року, №469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23 липня 2024 року, №740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28 жовтня 2024 року, №26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 січня 2025 року, в подальшому неодноразово продовжувався і діє станом на день розгляду справи в суді.

З огляду на викладене, враховуючи введення у країн воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64/2022, який у подальшому продовжувався та діє на час розгляду справи, суд дійшов висновку щодо неможливості застосування строків позовної давності, які були зупинені.

За нормою ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За нормами чч. 3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача, з урахуванням пропорційності (37,71%) до задоволеної частини вимог, слід стягнути судовий збір в сумі 913,48 грн.

Керуючись статтями 525,526,527,530,549,599,610,625,629,634,638,1050,1054 ЦК України, статтями2,4,12,13,76,81,89,141,247,259,263,264,265,274,279, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором від 19.12.2016 року в розмірі 25177,78 грн. а саме: 6003,42 грн.- сума заборгованості за простроченим тілом кредиту, 19174,36 грн.- сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судові витрати на судовий збір в сумі 913,48 грн.

Рішення набирає сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100.;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення виготовлено 24.03.2026.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Григорій ШАБРАЦЬКИЙ