Справа № 545/936/26
Провадження № 2-о/545/82/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2026 суддя Полтавського районного суду Полтавської області Цибізова С.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Згідно з ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей, провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Окремо слід звернути увагу на те, що на відміну від позову про розірвання шлюбу, який може бути пред`явленим одним із подружжя, спільна заява подружжя про розірвання шлюбу може бути подана в порядку окремого провадження відповідно до ст.293 ЦПК України та ст.109 СК України за підписами обох із подружжя з обов`язковою умовою, що це подружжя має неповнолітніх дітей та разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Натомість заява ОСОБА_1 подана лише нею, що не може вважатись спільною заявою подружжя на розірвання шлюбу.

Також матеріали поданої заяви не містять персональних даних другого з подружжя (ПІБ, дата народження), відомостей про його зареєстроване місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків та засобів зв`язку.

За таких обставин заявнику необхідно обґрунтувати підстави, за яких вона звертається до суду з заявою про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження та зазначити дані іншого з подружжя, який повинен підписати заяву особисто.

Крім того, відповідно до ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12. 2007 до позовної заяви про розірвання шлюбу має додаватися оригінал свідоцтва про шлюб.

Однак, до заяви не додано оригінал свідоцтва про шлюб.

Окрім того, до заяви не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, заява підлягає залишенню без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 175, 293 ЦПК України.

Без усунення вказаних недоліків заява не може бути прийнята до провадження суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 293, 294 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків десять днів з моменту отримання копії ухвали.

Попередити заявника, що в разі невиконання ухвали суду у встановлені строки заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С. А. Цибізова