Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
16.03.2026 2/394/25/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого - судді: Запорожець О.М.

при секретарі: Лясковській О.М.

за участю позивача: ОСОБА_1

його представника: ОСОБА_2

представника третьої особи: Головань Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Новоархангельськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачки про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей, посилаючись на те, що 03 червня 2014 року між ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 був укладений шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоархангельського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 8.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2025 року шлюб між сторонами було розірвано.

Від шлюбу народилися двоє дітей: ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 12.06.2015 видане Кам`янецькою сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області та ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_4 підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 24.04.2021 видане Новоархангельським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

В рішенні Новоархангельського районного суду від 15.09.2025 встановлено, що діти проживають разом із батьком - ОСОБА_1 . Суд зазначив, що мати дітей протягом тривалого часу проживає за кордоном та фактично не бере участі у житті дітей, а батько є особою, яка забезпечує дітей, виховує та доглядає за ними.

Фактичне проживання дітей разом із батьком та факт самостійного виховання дітей підтверджується:

Довідками Уманської гімназії № 5 від 11.11.2025 №111. згідно з якими ОСОБА_4 навчається у 5-Г класі вказаного закладу, проживає разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 ; мати участі у навчальному процесі не бере, у заклад не звертається, зв`язку з педагогами не підтримує.

Довідкою КНП «Новоархангельська лікарня» від листопада 2025 року, яка підтверджує, що молодший син ОСОБА_5 , перебуває на медичному обслуговуванні виключно у супроводі батька; мати не цікавиться станом здоров`я дитини та не з`являлася з початку 2024 року.

Довідкою ТОВ «ГРЕКІВ ЛІС» від 12.11.2025 № 80. яка підтверджує фактичне постійне проживання ОСОБА_1 із дітьми за адресою: АДРЕСА_1 .

Показаннями свідків: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 адреса проживання АДРЕСА_2 . та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 які підтверджують, те. що ОСОБА_1 самостійно піклується про виховання та догляд за своїми дітьми - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які проживають разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, мати дітей - ОСОБА_3 - подала письмову заяву від 10.11.2025, у якій підтвердила, що батько самостійно виховує, утримує та доглядає їхніх дітей, забезпечує необхідними умовами життя, та заявила, що не заперечує проти такого їх подальшого проживання з батьком.

Таким чином, з початку 2023 року і по теперішній час діти повністю перебувають на утриманні батька, він особисто здійснює їх догляд, виховання, медичне забезпечення, супровід у навчальному процесі га забезпечення усіх життєвих потреб. Мати не бере участі у вихованні, матеріального забезпечення не надає, фактичного зв`язку з дітьми не підтримує.

У зв`язку з цим виникла необхідність юридичного встановлення факту самостійного виховання га утримання дітей батьком, оскільки такі обставини мають істотне юридичне значення для оформлення соціальних виплат, вирішення питань щодо освіти, лікування, переміщення дітей, укладення декларації з лікарем, а також для реалізації інших прав, які вимагають згоди обох батьків.

Встановлення вказаного факту дозволить йому захистити інтереси дітей при влаштуванні їх в освітні заклади, укладання декларації із сімейним лікарем та інші процедури, що потребує завжди згоди матері.

Представник позивача просить суд встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 самостійно виховує та утримує своїх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.1-5/.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, але надала заяву в якій розгляд справи просила проводити за її відсутності, зазначила що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служби у справах дітей Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги.

Малолітня дитина - ОСОБА_4 допитаний в судовому засіданні пояснив, що на даний час він та його менший рідний брат проживають спільно з батьком. Пояснив що батько про них піклується, готує їм їжу, купує одяг та іграшки, проводить разом час. Матір не бачив давно (близько двох років), оскільки вона до них не приїздить і навіть не вітає з днем народження, подарунки теж не передає. В подальшому якщо мати буде мати бажання, хотів в би з нею спілкуватися.

Заслухавши учасників цивільного провадження та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як встановлено в судовому засіданні, між сторонами існує спір відповідно до заявлених позовних вимог.

З досліджених матеріалів цивільної справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Кам`янече Новоархангельського району Кіровоградської області народився ОСОБА_4 , його батьком зазначено ОСОБА_1 (позивача у справі), матір`ю - ОСОБА_3 (відповідачку у справі) - світлокопія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 /а.с.24/.

ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Тальне Звенигородського району Черкаської області народився ОСОБА_5 , його батьком зазначено ОСОБА_1 (позивача у справі), матір`ю - ОСОБА_3 (відповідачку у справі) - світлокопія свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 /а.с.25/.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 15.09.2025 року вирішено розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований між ними 03 червня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоархангельського районного управління юстиції у Кіровоградській області, за актовим записом № 8 /а.с.12-16/.

Відповідно до письмових показань: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 адреса проживання АДРЕСА_2 . та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , останні підтверджують, факт, що ОСОБА_1 самостійно піклується про виховання та догляд за своїми дітьми - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які проживають разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 26,27/.

Як вбачається зі світлокопії довідки КНП «Новоархангельська лікарня» від листопада 2025 року, молодший син ОСОБА_5 , перебуває на медичному обслуговуванні виключно у супроводі батька; мати не цікавиться станом здоров`я дитини та не з`являлася з початку 2024 року /а.с.28/.

Згідно із світлокопією довідки ТОВ «ГРЕКІВ ЛІС» від 12.11.2025 № 80 фактичне постійне проживання ОСОБА_1 із дітьми за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.29/.

Як зазначено в довідці Уманської гімназії № 5 від 11.11.2025 №111. ОСОБА_4 навчається у 5-Г класі вказаного закладу, проживає разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 ; мати участі у навчальному процесі не бере, у заклад не звертається, зв`язку з педагогами не підтримує /а.с.30/.

Мати дітей - ОСОБА_3 - подала письмову заяву від 10.11.2025, у якій підтвердила, що батько самостійно виховує, утримує та доглядає їхніх дітей, забезпечує необхідними умовами життя, та заявила, що не заперечує проти такого їх подальшого проживання з батьком - світлокопія заяви відповідачки /а.с.31/.

З висновку органу опіки та піклування Новоархангельської селищної ради від 23.02.2026 року слідує, що орган опіки та піклування Новоархангельської селищної ради, заслухавши начальника служби у справах дітей Новоархангельської селищної ради Головань Т.В., розглянувши ухвалу Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 12.12.2025 року про відкриття провадження у справі № 394/1272/25, провадження №2/394/697/25, керуючись Сімейним кодексом України, Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про охорону дитинства», беручи до уваги рішення Комісії з питань захисту прав дитини Новоархангельської селищної ради № 1 від 30.01.2026 року, встановив наступне.

Громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є батьком малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Під час розгляду матеріалів справи встановлено, що діти фактично проживають разом із батьком та перебувають на його повному утриманні і вихованні.

Мати дітей, ОСОБА_3 , надала письмову заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти того, щоб батько і надалі самостійно здійснював утримання та виховання дітей.

Згідно з довідкою Уманської гімназії № 5 Уманської міської ради Черкаської області, батько є відповідальною особою за виховання та прийняття рішень, пов`язаних із навчанням сина - ОСОБА_4 , бере участь у навчальному процесі та співпрацює з навчальним закладом.

Відповідно до довідки про медичне обслуговування та супровід дітей встановлено, що ОСОБА_1 самостійно здійснює нагляд за станом здоров`я дітей, забезпечує їх медичне обслуговування та супроводжує до закладів охорони здоров`я.

Матір дітей участі у вихованні та догляді за дітьми не бере, станом здоров`я дітей не цікавиться, з січня 2024 року не з`являлася та дітей не супроводжувала.

Також до матеріалів справи долучені письмові заяви-свідчення сусідів, які підтверджують, що діти проживають разом із батьком, перебувають під його постійним доглядом та вихованням.

За результатами обстеження умов проживання встановлено, що батьком створено належні матеріально-побутові умови для проживання, виховання та розвитку дітей. Діти забезпечені необхідним одягом, харчуванням, мають належні умови для навчання та відпочинку.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення найкращих інтересів дітей, орган опіки та піклування Новоархангельської селищної ради вважає доцільним, встановити факт самостійного утримання та виховання малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , їх батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Частинами 5 та 6 ст. 19 СК України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд приймає даний висновок органу опіки і піклування, оскільки він насамперед відображає інтереси дітей та не суперечить їх (дітей) інтересам.

Вирішуючи виниклий спір, суд зважує на наступні норми матеріального права.

Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ст. 1 СК України).

Відповідно до ч. 1, абз. 3 ч. 2 ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

В розумінні ч. 2 ст. 6 СК України малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.

Ч. 1 ст. 18 СК України визначено, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Позивачем обрано способи захисту сімейних прав інтересів: встановлення правовідношення та припинення сімейного правовідношення (п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 18 СК України).

В ст. 141 СК України наголошується, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

В ст. 150 СК України законодавець закріпив обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

У відповідності ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

У ст. 155 СК України наголошується, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

В ст. ст. 1, 2, 5 та 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року зазначено, що дитиною є кожна людська істота до досягнення 18-річного віку, якщо за законом, застосовуваним до даної особи, вона не досягає повноліття раніше. Держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини, батьків дитини, законних опікунів чи інших членів сім`ї. Держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У ст. ст. 1, 7 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25.01.1996 року, ратифіковано Україною 03.08.2006 року, набрала чинності в Україні 01.04.2007 року, акцентовано, що ця Конвенція застосовується до дітей, які не досягли 18-річного віку. Предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосуються. Для цілей цієї Конвенції розгляд судовим органом справ, що стосуються дітей, визнається розглядом сімейних справ, зокрема тих, що пов`язані зі здійсненням батьками своєї відповідальності, наприклад стосовно місця проживання дітей і доступу до них. Під час розгляду справ, що стосуються дитини, судовий орган діє швидко для уникнення будь-яких невиправданих зволікань, а швидке виконання прийнятих рішень повинно бути забезпечене відповідною процедурою. У термінових випадках судовий орган при необхідності має повноваження приймати рішення, які підлягають негайному виконанню.

З аналізу перелічених норм права слідує, що на суд покладено обов`язок захисту прав та інтересів дитини, створення необхідних умов її розвитку (в разі виникнення спору між батьками), право знати про своїх батьків та користуватися їх турботою, право не бути розлученими з батьками, право на належне піклування з боку батьків, право на проживання з батьками (в разі припинення шлюбних відносин) тобто комплексного захисту їх інтересів.

Частинами 1, 2, 4, 7 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування.

Частини 2 та 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошують на тому, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно частин 1 та 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» вказує на те, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Під вихованням фізичної особи слід розуміти систему заходів, спрямованих на фізичний розвиток, зміцнення здоров`я, формування рухових навичок та підвищення працездатності людини. Воно забезпечує гармонійний розвиток особистості та включає використання фізичних вправ, природних сил і гігієнічних факторів.

Під утриманням фізичної особи слід розуміти фінансову залежність людини від іншої особи (годувальника), коли допомога від неї є основним або єдиним джерелом існування. Утриманцями можуть бути непрацездатні члени сім`ї (діти, пенсіонери, особи з інвалідністю), які потребують матеріальної підтримки для життя.

Судом встановлено, що відповідачка самоусунулася від виховання та фінансового забезпечення своїх малолітніх дітей та вони (діти) перебувають на повному утриманні та вихованні позивача у справі.

Суд з урахуванням вмотивованого, перелічених вище норм матеріального права, заслухавши малолітню особу та дослідивши письмові докази, які переконливо вказують, що позивач виховує та утримує малолітніх синів: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , приходить до висновку задовольнити заявлену ним вимогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з письмових матеріалів справи /а.с.7/, при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір на загальну суму 1211,50 грн., а тому наявні всі правові підстави для стягнення зазначених коштів з відповідачки на користь позивача.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, Європейською конвенцією про здійснення прав дітей від 25.01.1996 року, ратифікованої 03.08.2006 року, набрала чинності в Україні 01.04.2007 року,», ст. 51 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 6, 18, 19, 141, 150, 153, 155, 157, 160, 161 СК України, ст.ст. 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 4, 5, 27, 141, 258, 259 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт, що має юридичне значення про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженець с Кам`янече Новоархангельського району Кіровоградської області самостійно виховує та утримує своїх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженця с. Кам`янече Новоархангельського району Кіровоградської області та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженця м. Тальне Звенигородського району Черкаської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211 /одна тисяча двісті одинадцять/ грн. 50 коп.

Ідентифікаційні дані учасників:

ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 .

ОСОБА_3 , місце реєстрації АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_8 .

Служба у справах дітей Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, місце знаходження вул. Центральна, 31 смт Новоархангельськ Голованівського району Кіровоградської області код юридичної особи в єдиному державному реєстрі підприємств і організацій 44127238.

Рішення може бути оскаржено до Кропивницького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 16.03.2026 року.

Суддя: