ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 646/765/26
№ провадження 2-о/646/66/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року місто Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Іщенко О. В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , про встановлення факту,

ВСТАНОВИВ:

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшли матеріали заяви ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , з такими вимогами: встановити факт, що з 24 лютого 2022 року і по день ухвалення судового рішення ОСОБА_1 фактично не здійснює управління, контроль та участь у господарській діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний центр «Интерпром» (ОГРН 077, Російська Федерація); встановити факт неможливості виходу заявника зі складу учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний центр «Интерпром» з причин, що не залежать від його волі, у зв`язку з дією воєнного стану та законодавчими обмеженнями, запровадженими в Україні.

Суд, дослідивши матеріали заяви, дійшов такого висновку.

Згідно із частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Із змісту заяви ОСОБА_1 убачається, що для вирішення вимог, які заявлені у заяві, суду необхідно буде дослідження безпосередньо корпоративних відносин та здійснення/відсутності господарської діяльності юридичної особи як такої, а також питання управління та контролю у господарській діяльності юридичної особи її директора та співзасновника.

Відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Як зазначено у пункті 3) частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

У постанові Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 915/540/16, провадження № 12-100гс19, зроблено висновок, що підвідомчість господарських справ установлена статтею 12 Господарського процесуального кодексу України, згідно із пунктом 3) частини першої якої господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Системний аналіз наведених норм процесуального законодавства дає підстави для висновку, що визначальним критерієм розмежування юрисдикції між судами цивільної та господарської спеціалізації є характер спірних правовідносин та їхній суб`єктний склад.

Із змісту поданої заяви убачається, що заявлені вимоги безпосередньо пов`язані із дослідженням діяльності юридичної особи, зокрема, обставин здійснення або нездійснення нею господарської діяльності, порядку управління такою юридичною особою, а також реалізації повноважень її директором та співзасновником.

Вирішення зазначених питань передбачає встановлення прав та обов`язків учасників юридичної особи, оцінку їх дій щодо управління юридичною особою, а також аналіз внутрішніх корпоративних відносин між учасниками та органами управління юридичної особи.

Отже, для вирішення заявлених у даній справі вимог суду необхідно дослідити саме корпоративні правовідносини та обставини здійснення господарської діяльності юридичної особи, що свідчить про господарсько-правовий характер спірних правовідносин.

Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

За змістом пункту 1) частини першої, частини п`ятої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

За таких обставин суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки подана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Ураховуючи викладене вище, керуючись статтею 186 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , про встановлення фактів.

Роз`яснити заявнику право на звернення до Господарського суду Харківської області у порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано - після закінчення апеляційного провадження.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://cz.hr.court.gov.ua.

Суддя О. В. Іщенко