Справа № 183/2667/26
№ 2/183/1238/26
У Х В А Л А

17 березня 2026 року м. Самар

Суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д. О., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2026 року до суду надійшла вищезазначена позовна заява, в якій ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» просить стягнути з відповідача заборгованість за:

- кредитним договором № 75177235, укладеним 21 серпня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 ;

- кредитним договором № 4920670, укладеним 20 вересня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 .

У позовній заяві позивач зазначає, що через укладання договорів факторингу між первісними кредиторами, їх правонаступниками, правонаступником їх правонаступників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», до останнього перейшли права вимоги до відповідача за вищезазначеними кредитними договорами, на загальну суму у розмірі 29 069,32 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 березня 2026 року для розгляду цієї позовної заяви визначено суддю Парфьонова Д. О.

Ознайомившись з поданими матеріалами, висновую, що позовна заява підлягає поверненню виходячи з такого.

Статтею 188 ЦПК України визначено підстави та порядок об`єднання і роз`єднання позовних вимог. Зокрема, згідно з частиною першою цієї статті в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

У постанові Верховного Суду від 05 серпня 2021 року у справі № 910/19584/20 зазначено, що підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача.

Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі № 911/414/18, постановах Верховного Суду від 22 квітня 2019 року у справі № 914/2191/18, від 02 грудня 2020 року у справі № 908/420/20.

У позовній заяві ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заявляє позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за двома окремими, не пов`язаними між собою нічим, окрім відповідача, договорами. Тобто, предметом спору є окремі цивільно-правові угоди (кредитні договори), укладені незалежно один від одного.

У правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 25 липня 2019 року у справі № 916/2733/18, від 20 липня 2020 року у справі № 910/7186/19, від 16 жовтня 2020 року у справі № 910/7186/19, від 04 березня 2021 року у справі № 903/515/20, зазначено, що кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення в сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного кредитного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового прововідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні кредитні договори, договори забезпечення тощо).

Отже, вимоги про стягнення заборгованості в конкретно визначеному позивачем розмірі за кожним окремим договором є самостійними вимогами, які не пов`язані ні підставами виникнення, ні поданими доказам та не є основними і похідними одна від одної, оскільки від задоволення одних не залежить задоволення інших.

Таким чином, сумісний розгляд заявлених ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у цій справі позовних вимог є перешкодою для з`ясування взаємних прав і обов`язків сторін та суттєво ускладнить вирішення спору, бо під час розгляду справи суд повинен був би надавати оцінку умовам кожного з укладених договорів, підстав їх укладення окремо один від іншого, установлювати обставини дотримання, виконання/невиконання сторонами умов цих договорів, переходів прав вимоги за кожним з них до правонаступника, а потім - до позивача, що суттєво ускладнило б вирішення спору в межах однієї справи та в строки, передбачені ЦПК України.

Як убачається з п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

З огляду на вищевикладене, позовну заяву ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» необхідно повернути, у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог.

Крім того, суддя вважає за необхідне роз`яснити позивачеві, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 260 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві його право звернутися з зазначеною позовною заявою після того, як перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 17 березня 2026 року.

Суддя Д. О. Парфьонов