ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 березня 2026 року м. Херсон

Справа № 667/741/16-ц

Номер провадження: 22-ц/819/250/26

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Склярської І.В.,

суддів: Воронцової Л.П., Майданіка В.В.

секретар Андреєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу Старчеус Сергія Івановича, який діє від імені ОСОБА_1 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 06 серпня 2021 року у складі суду Майдан С.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ сумісно нажитого майна, визнання права власності та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст заяви

03 лютого 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя в якому просила:

виділити її у власність:

-автомобіль VOLKSWAGEN модель TRANSPORTER 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , двигун НОМЕР_3 , вартістю 128 000грн.,

виділити ОСОБА_1 у власність

-автомобіль MITSUBISHI модель CANTER, 1991 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , зареєстрований МРЕВ ДАІ м.Херсона 21.10.2010 на ім`я ОСОБА_1 , вартістю 80 000грн.

-причіп автомобільний «Верда-1» 26.03.2011 року випуску, заводський номер НОМЕР_5 , сірого кольору, зареєстрований МРЕВ ДАІ у 2011 році на ім`я ОСОБА_1 , державний номер НОМЕР_6 , вартістю 20 000 грн.;

-пральна машина, модель F1011-вартістю 3000 грн.;

-холодильник «SAMSUNG» вартістю 3 700 грн.;

-піч «Булер`ян», тип 01М вартістю 1 440 грн.;

-піч «Булер`ян», тип 02М вартістю 2 160 грн.;

-електродвигун Minn kota ENDURA 30A, вартістю 1235, 00 грн.;

-атлетичний центр BMG-4300T вартістю 9 000 грн.;

-ювелірні вироби: золотий ланцюжок, вагою 16,90гр., вартістю 11830 грн., перстень, вагою 7,91 гр., вартістю 6 000 грн.;

-комп`ютер на базі AMD PhenomTM IIX3710 вартістю 4 155 грн.;

-монітор TFT ASUS VW225N22 «Wide», TN300 вартістю 1 493 грн.;

на загальну суму 144013 грн.

Стягнути з відповідача на її користь 8007 грн за перевищення частки ( т.1 а.с.2-4).

29.03.2016 ОСОБА_2 подала заяву про збільшення позовних вимог в якій просила:

- стягнути з ОСОБА_1 на її користь 275 763 грн., сплачених коштів за борговими зобов`язаннями подружжя, або збільшити на зазначену суму частку позивачки при розподілі майна ( т.1 а.с.49-50).

29.06.2016 ОСОБА_2 подала заяву про збільшення позовних вимог в якій просила:

- визнати за нею право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( т.1 а.с.114-115).

07.11.2017 ОСОБА_2 подала заяву про збільшення позовних вимог в якій просила:

-визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно:

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 262 042 грн.;

автомобіль MITSUBISHI модель CANTER, 1991 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , зареєстрований МРЕВ ДАІ м.Херсона 21.10.2010 на ім`я ОСОБА_1 , вартістю 80 000грн.

автомобіль VOLKSWAGEN модель TRANSPORTER 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований МРЕВ ДАІ м.Херсон 24.06.2014 на ім`я ОСОБА_1 , вартістю 128 000 грн.;

причіп автомобільний «Верда-1» 26.03.2011 року випуску, заводський номер НОМЕР_5 , сірого кольору, зареєстрований МРЕВ ДАІ у 2011 році на ім`я ОСОБА_1 , державний номер НОМЕР_6 , вартістю 20 000 грн.;

пральна машина, модель F1011-вартістю 3000 грн.;

холодильник «SAMSUNG» вартістю 3 700 грн.;

піч «Булер`ян», тип 01М вартістю 1 440 грн.;

піч «Булер`ян», тип 02М вартістю 2 160 грн.;

електродвигун Minn kota ENDURA 30A, вартістю 1235, 00 грн.;

атлетичний центр BMG-4300T вартістю 9 000 грн.;

ювелірні вироби: золотий ланцюжок, вагою 16,90гр., вартістю 11830 грн., перстень, вагою 7,91 гр., вартістю 6 000 грн.;

комп`ютер на базі AMD PhenomTM IIX3710 вартістю 4 155 грн.;

монітор TFT ASUS VW225N22 «Wide», TN300 вартістю 1 493 грн. ( т.3 а.с.28-29).

16.12.2020 ОСОБА_3 подала заяву в якій зазначивши про узгодження з відповідачем ОСОБА_1 складу сумісно нажитого майна та відсутністю заперечень з боку останнього щодо запропонованої нею вартості цього майна , висновків експертів щодо вартості спірного майна , вважає, що до складу спільно нажитого майна підлягає включенню наступне майно:

- автомобіль MITSUBISHI модель CANTER, 1991 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , зареєстрований МРЕВ ДАІ м.Херсона 21.10.2010 на ім`я ОСОБА_1 , вартістю 80 000грн.

- автомобіль VOLKSWAGEN модель TRANSPORTER 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований МРЕВ ДАІ м.Херсон 24.06.2014 на ім`я ОСОБА_1 , вартістю 128 000 грн.;

- причіп автомобільний «Верда-1» 26.03.2011 року випуску, заводський номер НОМЕР_5 , сірого кольору, зареєстрований МРЕВ ДАІ у 2011 році на ім`я ОСОБА_1 , державний номер НОМЕР_6 , вартістю 20 000 грн.;

- пральна машина, модель F1011-вартістю 3000 грн.;

- холодильник «SAMSUNG» вартістю 3 700 грн.;

- піч «Булер`ян», тип 01М вартістю 1 440 грн.;

- піч «Булер`ян», тип 02М вартістю 2 160 грн.;

- електродвигун Minn kota ENDURA 30A, вартістю 1235, 00 грн.;

- атлетичний центр BMG-4300T вартістю 9 000 грн.;

- ювелірні вироби: золотий ланцюжок, вагою 16,90гр., вартістю 11830 грн., перстень, вагою 7,91 гр., вартістю 6 000 грн.;

-комп`ютер на базі AMD PhenomTM IIX3710 вартістю 4 155 грн.;

-монітор TFT ASUS VW225N22 «Wide», TN300 вартістю 1 493 грн.;

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 262 042 грн.;

-вартість проданих ОСОБА_2 автомобілей: MERCEDES-BENZ модель 308D, 1995 року випуску та MERCEDES-BENZ модель SPRINTER 316, 2006 року випуску на загальну суму 70 400 грн.

Сумарна вартість зазначеного майна складає 697 003 грн., частка кожного з подружжя складає відповідно 348 501, 50 грн.

Зазначає, що при поділі майна необхідно врахувати борг подружжя за довоговором позики від 30.04.2014, який нею був погашений одноособово 25.12.2015 за рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 13.07.2015 ( справа №668/4421/15-ц) в ході виконавчого провадження у сумі 551 526 грн., частину якого ОСОБА_1 повинен компенсувати її, оскільки борг виник в інтересах сім`ї на покупку автомобіля VOLKSWAGEN модель TRANSPORTER .

А отже просить здійснити розподіл сумісно нажитого майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею право власності на :

-автомобіль MITSUBISHI модель CANTER, 1991 року випуску, тип кузову Фургон, об`єм двигуна (см3) 4963, державний номер НОМЕР_4 , державна реєстрація від 21.10.2010 на ім`я ОСОБА_1 , вартістю 80 000грн.

-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 262 042 грн.;

-Врахувати в її частку майна вартість проданих нею автомобілів MERCEDES-BENZ модель 308D, 1995 року випуску та MERCEDES-BENZ модель SPRINTER 316, 2006 року випуску на загальну суму 70 400 грн.

Вказує, що частка виділеного її майна складає 412442 грн., що на 63 941 грн. перевищує частину від загальної вартості майна, а отже зазначена сума перевищення розміру частки підлягає врахуванню при стягненні з ОСОБА_1 частини боргу і стягненню на її користь підлягає 211 822 грн. ( 275763 грн.-63941грн.)

Виділити ОСОБА_1 у власність

-автомобіль VOLKSWAGEN модель TRANSPORTER 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований МРЕВ ДАІ м. Херсона 24.06.2014 на ім`я ОСОБА_1 , вартістю 224 458 грн.;

-причіп автомобільний «Верда-1» 26.03.2011 року випуску, заводський номер НОМЕР_5 , сірого кольору, зареєстрований МРЕВ ДАІ у 2011 році на ім`я ОСОБА_1 , державний номер НОМЕР_6 , вартістю 20 000 грн.;

-пральна машина, модель F1011-вартістю 3000 грн.;

-холодильник «SAMSUNG» вартістю 3 700 грн.;

-піч «Булер`ян», тип 01М вартістю 1 440 грн.;

-піч «Булер`ян», тип 02М вартістю 2 160 грн.;

-електродвигун Minn kota ENDURA 30A, вартістю 1235, 00 грн.;

-атлетичний центр BMG-4300T вартістю 9 000 грн.;

-ювелірні вироби: золотий ланцюжок, вагою 16,90гр., вартістю 11830 грн., перстень, вагою 7,91 гр., вартістю 6 000 грн.;

-комп`ютер на базі AMD PhenomTM IIX3710 вартістю 4 155 грн.;

-монітор TFT ASUS VW225N22 «Wide», TN300 вартістю 1 493 грн.;

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат: судовий збір в сумі 2 929 грн. 20 коп. (1378 +275,60), оплата судових експертиз 17 585 грн. 50 коп (3307, 50 ( автотоварознавча) +14278 (будівельно технічна)); професійна правнича допомога 16 800 грн., послуги виробничого автотранспортного підприємства ХОССТ за відповідальне зберігання транспорту 14400 грн., а всього на суму 33 664,90 грн. ( т.4 а.с. 221-223).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 послалась на наявність з 07 жовтня 2006 р., між нею та ОСОБА_1 зареєстрованого шлюбу; припинення в листопаді 2014 р. шлюбних відносин між подружжям та набуття під час шлюбу вищенаведеного майна.

27.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому зазначив, що його дружина ОСОБА_2 , звертаючись до суду з позовом про поділ майна подружжя, зазначила не все сумісно нажите майно. Позивач просить визнати право власності на частину спільного майна подружжя, а саме:

- автомобіль MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 415, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_7 ;

- автомобіль VOLKSWAGEN модель LT-46 рефрежератор, 1999 року випуску, зеленого кольору, державний номер НОМЕР_8 ;

- автомобіль VOLKSWAGEN модель Т5 пасажирський, білого кольору, державний номер НОМЕР_9 ;

- автомобіль MERCEDES-BENZ, модель 308D, 1995 року випуску, державний номер НОМЕР_10 ;

- автомобіль MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 316, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_11 .

Зазначає, що вся технічна документація на об`єкти спільної власності подружжя, як і самі об`єкти знаходяться у ОСОБА_2 , що унеможливлює встановити дійсну вартість спірного майна та посилаючись на норми ст143 ЦПК України, вказує, що суд може призначити судову експертизу щодо оцінки вартості визначеного спільного майна.

Також позивач ОСОБА_1 просив вирішити питання щодо об`єднання справ за позовом ОСОБА_2 та за його позовом; понесені ним судові витрати стягнути з ОСОБА_2 на його користь (т.2 а.с.3-5).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 06 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ сумісно нажитого майна, визнання права власності задоволено. Суд ухвалив:

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , РНОКПП НОМЕР_12 , право власності на:

автомобіль MITSUBISHI модель CANTER, 1991 року випуску, тип кузову Фургон, об`єм двигуна (см3) 4963, державний номер НОМЕР_4 , державна реєстрація від 21.10.2010р. на ім`я ОСОБА_1 , вартістю 80000 грн.;

житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 262 042 грн.,

врахувати в її частку майна вартість проданих нею автомобілів MERCEDES-BENZ, модель 308D, 1995 року випуску та MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 316, 2006 року випуску, на загальну суму 70400 грн., а всього на суму 412442 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 211822 гривень (275763 гривень (1/2 частина боргу) - 63941 гривень (перевищення 1/2 частки виділеного майна ОСОБА_2 ).

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_13 , у власність:

автомобіль VOLKSWAGEN модель TRANSPORTER 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований МРЕВ ДАІ м. Херсона 24.06.2014р. на ім`я ОСОБА_1 , вартістю 224548 грн.;

причіп автомобільний «Верда-1» 26.03.2011 року випуску, заводський номер НОМЕР_5 , сірого кольору, зареєстрований МРЕВ ДАІ у 2011р. на ім`я ОСОБА_1 , державний номер НОМЕР_6 , вартістю 20000 грн.;

пральна машина, модель F1011, вартістю 3000 грн.;

холодильник «SAMSUNG», вартістю 3700 грн.;

піч «Булер`ян», тип 01, вартістю 1440,00 грн.;

піч «Булер`ян», тип 02М, вартістю 2160,00 грн.;

електродвигун Міnn kota ENDURA 30A, вартістю 1235,00 грн.;

атлетичний центр BMG-4300T, вартістю 5000 грн.;

ювелірні вироби: золотий ланцюжок вага 16,90 гр, вартістю 11830 грн., перстень вага 7,91 гр, вартістю 6000 грн.;

комп`ютер на базі AMD PhenomTM ІІХ3710, вартістю 4155,00 грн.;

монітор TFT ASUS VW225N22 «Wide», TN300, вартістю 1493,00 грн.,

а всього на загальну суму 284561 грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_13 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_12 , судові витрати в загальній сумі 59314,70 гривень, які складаються із: судового збору в сумі 2929,20 гривень, оплати судових експертиз: автотоварознавча - 3307,50 гривень; будівельно-технічна - 14278,00 гривень; професійна правнича допомога - 25000 гривень; послуги виробничого автотранспортного підприємства ХОССТ за відповідальне зберігання транспорту - 13800 гривень.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року справу направлено для відновлення втраченого провадження

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24 березня 2025 року втрачене судове провадження відновлено частково при цьому апеляційна скарга ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_4 судом першої інстанції не була відновлена з наведених в ухвалі причин.

На наведену ухвалу суду першої інстанції, ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга 27 січня 2026 року, яка судом апеляційної інстанції була залишена без руху, а в наступному ухвалою Херсонського апеляційного суду Херсонської області від 02 лютого 2026 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не відновлення судом першої інстанції при вирішенні питання відновлення втраченого судового провадження саме в частині апеляційної скарги ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_4 та пропущення апелянтом строку на оскарження ухвали суду першої інстанції в цій частині з причин, які не були визнані поважними, наслідком чого стала відмова у відкритті апеляційного провадження, не є перешкодою для перегляду судового рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції на предмет його законності та обґрунтованості щодо прав апелянта, а також з урахуванням відновлених інших матеріалів справи, які були зібрані на підставі процесуальних дій суду апеляційної інстанції, відновленого відзиву на апеляційну скаргу.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1)Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Відсутність апеляційної скарги внаслідок її втрати та не відновлення її судом першої інстанції надає підстави для перегляду рішення суду першої інстанції на предмет його законності та обґрунтованості з урахуванням доказів, наявних в матеріалах справи у тому рахунку тих, які є відновленими у встановленому процесуальним законом порядку .

Позиція інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу, який за ухвалою суду першої інстанції від 24 березня 2025 року є відновленим та міститься в системі Д-3, з відміткою про його реєстрацію 09.11.2021 року за №11885, ОСОБА_2 доводи та вимоги апеляційної скарги заперечила, пославшись на їх необґрунтованість та безпідставність.

ОСОБА_2 зазначає, що посилання апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального закону , а саме: після закриття підготовчого провадження 13.09.2018, проте під час розгляду справи по суті 14.06.2019 суд задовольнив заяву позивачки про призначення авто-товарознавчої та будівельно-технічної експертизи, проте разом з тим, 26.05.2021 залишив клопотання ОСОБА_1 та його представника про долучення довідки експерта авто товарознавця про вартість відчужених ОСОБА_2 автомашин та призначення авто-товарознавчої експертизи без розгляду, суд безпідставно погодився з оцінкою автомобілів MERCEDES-BENZ, модель 308D, 1995 року випуску та MERCEDES-BENZ модель SPRINTER 316, 2006 року випуску, які були продані ОСОБА_2 в 2015 році за 70400 грн при цьому не прийняв заперечень ОСОБА_1 щодо вартості цих автомобілів спростовуються наведеними нижче обставинами.

Так, ОСОБА_2 зазначає, що зазначені автомобілі є предметом позовних вимог ОСОБА_1 , а тому саме він повинен визначити їх вартість та сплатити судовий збір. За його позовною заявою від 27.04.2016 року до складу майна, яке на його думку підлягає розподілу включено п`ять автомобілів і ним не була визначена вартість жодного з них.

Оскільки позивачкою суду першої інстанції 07.11.2017 були надані копії довідок-рахунків від 02.09.2015 р на автомобіль MERCEDES-BENZ, модель 308D, 1995 року випуску, проданий ОСОБА_5 , та від 29.10.2015 на автомобіль MERCEDES-BENZ модель SPRINTER 316, 2006 року випуску, проданий ОСОБА_6 то з листопада 2017 ОСОБА_1 була відома оцінка майна при відчуженні.

Також ОСОБА_2 вказує, що у відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 вона визнала його позовні вимоги в частині розподілу саме цих автомобілів і згодна сплатити йому компенсацію в розмірі частини від суми, отриманої під час продажу. ОСОБА_1 не заявляв клопотань щодо призначення авто-товарознавчої експертизи для визначення вартості спірного майна за його позовом.

Судом не були порушені норми процесуального закону при призначенні судових будівельно- технічної та авто- товарознавчої експертиз, оскільки клопотання про їх призначення було заявлено у підготовчому засіданні, після допиту сторін та свідків, що підтверджується письмовою заявою, яка міститься в матеріалах справи. Крім того, неузгодження між сторонами у підготовчому засіданні вартості автомобіля VOLKSVAGEN модель TRANSPORTER 2010 року стала підставою для заявлення клопотання про призначення авто- товарознавчої експертизи, на що ОСОБА_1 не заперечував з запевненням суду про надання експерту автомобіля для огляду.

Отже, позивачка вказує, що всі клопотання та докази були нею надані в ході підготовчого засідання.

На підставі наведеного вважає, що суд, 26.05.2021, обґрунтовано залишив клопотання ОСОБА_1 та його представника про залучення доказів та призначення авто-товарознавчої експертизи без розгляду ( ст. 222 ЦПК України).

ОСОБА_2 зазначає, що заявлене апелянтом клопотання про призначення авто товарознавчої експертизи для визначення ринкової вартості проданих автомобілів не підлягає задоволенню, оскільки такого клопотання в підготовчому засіданні в суді першої інстанції він не заявляв без будь яких поважних причин.

Доводи апелянта про включення судом першої інстанції предметів домашнього побуту до спільного майна подружжя, знаходження цього майна саме у ОСОБА_1 та здійснення його поділу, - без будь-яких доказів, не відповідають дійсності та спростовуються письмовими доказами ( т.1 а.с.13-24) та поясненнями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які є друзями позивача та відповідача.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог ч.2 ст. 57 СК України щодо поділу ювелірних виробів не ґрунтуються на дійсних обставинах справи, оскільки під час шлюбу сторони купували ювелірні вироби, але не в якості подарунків, а з метою вкладення грошей та за необхідності ці вироби продавали, а отже вони є тим спільним майном, яке підлягає поділу. Проте, ОСОБА_1 , посилаючись на дарування ювелірних виробів, виходячи з вимог ч.4 ст. 719 ЦК України, договору дарування рухомих речей, які мають особливу цінність, не надав.

Не погодження апелянта з рішенням суду щодо стягнення з нього частини боргу в сумі 275763,00 грн. за договором позики від 30.04.2014 р., оскільки вважає, що ОСОБА_2 отримала в борг грошові кошти в сумі 25000 доларів США для придбання вантажного транспортного засобу для перевезення продукції ФОВ ОСОБА_2 , а не в інтересах сім`ї.

ОСОБА_2 зазначає, що суд дійшов обґрунтованого висновку щодо придбання подружжям автомобілю VOLKSVAGEN модель TRANSPORTER 2010 року випуску, 24.06.2014р., оформлена на ім`я ОСОБА_1 за гроші отримані в борг у ОСОБА_13 .

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 13 липня 2015р., по справі №668/4421/15-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 07 грудня 2016р., задоволений позов ОСОБА_13 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики в сумі 547750,00 грн. Зазначеним рішенням встановлено, що у квітні 2014р. ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 25000 доларів США на придбання транспортного засобу, про що було складено відповідну розписку. На зазначені кошти ОСОБА_2 придбала автомобіль VOLKSVAGEN модель TRANSPORTER 2010 року випуску, про що повідомила кредитора.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 05.02.2015 р. по справі №667/10036/14ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності встановлено, що зазначений автомобіль, як і решта інших, є об`єктом права спільної сумісної власності і використання транспортних засобів в підприємницькій діяльності ОСОБА_2 свідчить про те, що вони використовувались за погодженням сторін і сторони ставились до цього майна як до спільного сумісного майна подружжя.

ОСОБА_2 вказала, що ОСОБА_1 не надані належні та допустимі докази щодо придбаного автомобіля VOLKSVAGEN модель TRANSPORTER 2010 року випуску, за інші кошти ніж ті, що були взяті в борг у ОСОБА_13 ..

Крім того, зазначений автомобіль оформлений на ОСОБА_1 і з часу припинення шлюбних відносин знаходиться у останнього.

Суд дійшов правильного висновку про стягнення з ОСОБА_1 частину боргу, який після припинення шлюбних відносин був погашений ОСОБА_2 особисто.

Апелянт не згоден з рішенням суду щодо виділення ОСОБА_2 у власність житлового будинку АДРЕСА_2 товариство житлового типу, при тому, що ОСОБА_1 , як власник не позбавлений права власності. Крім того, апелянту є незрозумілим зроблений судом висновок, що суд враховує той факт, що ОСОБА_1 не звернувся до суду з вимогою про визнання за ним права власності на будинок.

Разом з тим, суд на підставі письмових доказів, висновків експерта, пояснень свідків дійшов обґрунтованого висновку про те, що житловий будинок та господарські будівлі і споруди є спільним майном подружжя та зазначив, що ОСОБА_1 не заявляв вимогу щодо визнання цього майна його особистою власністю, яка набута ним до шлюбу.

Разом з тим ОСОБА_1 не надав до суду належні та допустимі докази на підтвердження належності нерухомого майна, до реєстрації шлюбу у 2006 р., йому або іншій особі, яка відповідно до вимог закону передала йому право власності на будівлі і споруди.

Дійсно за договором дарування ОСОБА_1 у 2008 р., отримав від матері земельну ділянку без будь-яких будівель і споруд.

Перша технічна документація на будинок і господарські будівлі і споруди була виготовлена у грудні 2009р, після чого ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право власності.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов наступного висновку.

Внаслідок відновлення втраченого апеляційного провадження, здійсненого судом першої інстанції, в межах якого апеляційна скарга не була відновлена, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд рішення суду першої інстанції в межах його законності та обґрунтованості на підставі наявних матеріалів справи у тому рахунку відновленого відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається наступне.

Згідно актового запису про шлюб №332, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні 07 жовтня 2006 р., 07 жовтня 2006 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (сторонами за справою).

Згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ЗС№000539 від 15.04.1998р. ОСОБА_14 , на підставі рішення виконкому Великокардашинської сільської ради від 10.03.1998р. за №29, зареєстрованого в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю за №18, належала земельна ділянка площею 0,0611га, знаходиться на території Великокардашинської сільської ради народних депутатів (Т.1, а.с.179).

22 лютого 2008р. між ОСОБА_14 та ОСОБА_1 був укладений та нотаріально посвідчений договір дарування земельної ділянки (дублікат) загальною площею 0,0611га, яка розташована на території Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області (Т.1, а.с.176).

Згідно технічної документації з нормативно-грошової оцінки зазначеної земельної ділянки від 07.06.2005р., в якій надана характеристика об`єкта оцінки, на земельній ділянці розташований житловий будинок (Т.3, а.с.37-39).

11.07.2009р. ОСОБА_1 звернувся з заявою до виконкому Великокардашинської сільської ради про надання дозволу на оформлення права власності на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_3 (Т.1, а.с.175).

Згідно технічного паспорта на будинок №69 ТЖТ «Перлина» від 30.06.2009р. на земельній ділянці розташовані: житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «а», літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», туалет літ. «Г», огорожа №1,2, в яких відсутні елементи благоустрою, а саме електроенергія, водопровід, водовідведення, газопостачання (Т.3, а.с.).

Рішенням виконавчого комітету Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 28.10.2009р. №124 ОСОБА_1 дозволено оформлення права власності на домоволодіння (Т.1, а.с.182-185).

Згідно довідки Голопристанського БТІ №110 від 14.07.2017р. житловий будинок в садівничому товаристві «Товариство житлового типу «Перлина» зареєстрований за ОСОБА_1 , за матеріалами інвентарної справи всі будівлі побудовані у 1991р. (Т.3, а.с.36).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Великокардашинської сільської ради 29.12.2009р., ОСОБА_1 набув право власності житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (Т.1, а.с.186а).

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №.12.2009р. Херсонським державним бюро технічної інвентаризації здійснена державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на житловий будинок.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов щодо визнання за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 262 042 грн., виходив з того, що вартість житлового будинку та його якісних характеристик істотно збільшилась саме в результаті здійснених за час шлюбу поліпшень, проведення переобладнання, збільшення майже вдвічі площі будинку, ремонтних та будівельних робіт, а не в наслідок тенденції загального подорожчання об`єктів нерухомості, тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст.62 СК України. Суд також зазначив, що досліджені в судовому засіданні письмові докази, висновки судової будівельно-технічної експертизи дають суду зробити висновок щодо застосування ст.ст. 60, 70 СК України до спірних правовідносин та визнання житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Крім того, застосовуючи норму ст. 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на спірний житловий будинок, суд враховує час набуття права власності та відсутність вимог ОСОБА_1 про визнання житлового будинку його особистою приватною власністю.

У цивільному процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який суд першої інстанції по суті застосував, хоча і не пославшись на нього.

Застосування судом цього принципу полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як зазначалося вище, принцип «jura novit curia» («суд знає закони») застосовується у тому випадку, коли позивач обґрунтовує свій позов саме такими обставинами, проте помилково посилається на певні норми права.

Застосування судом принципу «jura novit curia»(«суд знає закони») не є безмежним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від «Гусєв проти України» від 14 січня 2021 року (скарга № 25531/12) було констатовано порушення права на справедливий суд через зміну судом правової кваліфікації позову, що призвело до відмови в його задоволенні. Європейський суд з прав людини вказав на відсутність чітких підстав для зміни правової кваліфікації позову апеляційним судом. До того ж внаслідок перекваліфікації в позові було відмовлено. Заявнику безпідставно не надали можливості подати відповідні докази та аргументи з огляду на зміну правової кваліфікації. Такі дії суду суперечать вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо: справедливості цивільного провадження; принципу змагальності судового процесу.

Отже, принцип jura novit curia, з одного боку, підлягає безумовному застосуванню: суд зобов`язаний застосувати правильні норми права, перекваліфікувавши позов, незалежно від посилань позивача. З іншого боку, перекваліфіковуючи позов за цим принципом, суд може порушити право на справедливий суд як щодо відповідача, так і щодо позивача. У таких умовах слід зважати на принцип змагальності та рівності сторін. Сторін не можна позбавляти права на аргументування своєї позиції в умовах нової кваліфікації.

Як позивач, так і відповідач надавали пояснень та докази щодо права власності на житловий будинок з урахуванням його добудови, часу добудови, істотного збільшення у своєї вартості.

Слід зазначити, що докази належності на праві власності житлового будинку, до укладення шлюбу, саме ОСОБА_1 , ним не надані і матеріали справи не містять, враховуючи те, що на земельній ділянці, яка належала матері ОСОБА_1 та була йому в наступному подарована, фактично розташовувався садово-дачний будинок, який під час шлюбу подружжя внаслідок спільних витрат подружжя істотно змінився та право власності на який було зареєстровано за ОСОБА_1 .

З урахуванням того, що:

- згідно технічної документації з нормативно-грошової оцінки зазначеної земельної ділянки від 07.06.2005р., в якій надана характеристика об`єкта оцінки, на земельній ділянці розташований житловий будинок (т.3, а.с.37-39),

- згоди сусідів на будівництво ОСОБА_14 літньої кухні ( т.3 а.с.40),

- показів свідків,

- висновків судової експертизи,

- визнання ОСОБА_2 , як зазначив суд першої інстанції, наявності на початку будівельних робіт недобудованого одноповерхового будинку, але вважала, що при розподілі майна частка відповідача ОСОБА_1 не повинна бути збільшена за рахунок вартості будівлі, оскільки вартість виконаних робіт істотно перевищує вартість існуючої будівлі та її якісних характеристик; крім того, первісно будинок був побудований ОСОБА_14 , а не ОСОБА_1 і забудовник не пред`явив будь-яких претензій

надає підстави для визначення підстав визнання будинку спільним майном подружжя, що судом зроблено правильно, для його поділу .

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, а саме на житловий будинок та визнання в порядку поділу майна подружжя права власності на житловий будинок, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що земельна ділянка, на якій розташований будинок належить на праві власності на підставі нотаріально посвідченого договору дарування ОСОБА_1 , як така, що була подарована йому його матір`ю ОСОБА_14 22.02.2008, а тому визнання права власності на житловий будинок в порядку поділу майна за ОСОБА_2 порушить права власника земельної ділянки.

А отже, в порядку поділу майна житловий будинок, вартістю 262 042 грн. має бути виділений ОСОБА_1 .

Не потребує визнання спільною сумісною власністю подружжя майно, яке набуте сторонами під час шлюбу, за позовними вимогами ОСОБА_2 від 07 листопада 2017 року.

Автомобілі MERCEDES-BENZ, модель 308D, 1995 року випуску, державний номер НОМЕР_10 та MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 316, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_11 , 01.09.2015р. зареєстровані за ОСОБА_2 , які не є її особистою приватною власністю, що підтверджується рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 05.02.2015 року, залишеним без змін ухвалою суду касаційної інстанції від 25.11.2015 ( справа №667/10036/14-ц), 02.09.2015р., за інформацією Регіонального сервісного центру в Херсонській області МВС України знято з обліку для реалізації (т.3, а.с.105) та продані ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції встановив, що з довідки-рахунку серії ААЕ №155842 від 02.09.2015р., виданої ТзОВ «Салон-ТИС» вбачається, що автомобіль MERCEDES-BENZ, модель 308D продано ОСОБА_5 за 48300грн. (звіт про оцінку майна №ЛВК150902-15 Т.3, а.с.107). Згідно довідки-рахунку серії ААЕ №962771 від 29.10.2015р., виданої ТОВ «Преміум Авто-Люкс» ОСОБА_6 про те, що йому продано автомобіль MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 316 CDI за 22100грн. (Т.3, а.с.108).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної (ринкової) його вартості на час розгляду справи.

Судом першої інстанції, враховуючи незгоду ОСОБА_1 з дійсною вартістю проданих автомобілів, їх дійсна вартість на час розгляду справи не була визначена, а тому судом апеляційної інстанції була призначена автотоварознавча експертиза по визначенню середньоринкової вартості транспортних засобів автомобіля MERCEDES BENZ модель 308 Д тип: фургон вантажний; 1995 року випуску, номер кузову НОМЕР_14 ; повна маса 3 500; маса без навантаження: 2 022; об`єм двигуна: 2 299; тип палива: дизельне паливо; колір: жовтий; та автомобіля MERCEDES BENZ модель: SPRINTER 316; тип : фургон вантажний; 2006 року випуску, номер кузову НОМЕР_15 ; повна маса: 3 500; маса без навантаження: 2 180; об`єм двигуна: 2685; тип палива: дизельне паливо; колір: білий станом на час розгляду справи: 06 серпня 2021 року з урахуванням пояснень ОСОБА_2 щодо технічного стану та без урахування її пояснень.

За висновками судової експертизи №Вс-5 від 16 лютого 2022 року:

Середня ринкова ціна аналогічного вантажного автомобіля фургона MERCEDES BENZ, 308D, об`єм циліндрів двигуна 2299 см. куб., ідентифікаційний номер НОМЕР_16 , 1995 року випуску, станом на час розгляду справи 06.08.2021 складає 150171,55 грн. (сто п`ятдесят п`ять тисяч сімдесят одна гривня 55 коп.)

Середня ринкова ціна аналогічного вантажного автомобіля MERCEDES BENZ SPRINTER 316 CDi, об`єм циліндрів двигуна 2685 см ідентифікаційний номер НОМЕР_15 , 2006 року випуску , станом на час розгляду справи 06.08.2021 складає 325966,87 грн. (триста двадцять п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят шість грн 87 коп.)

Визначити ринкову вартість вантажного автомобіля фургон MERCEDES BENZ, 308D, об`єм циліндрів двигуна 2299 см. куб., ідентифікаційний номер НОМЕР_16 , 1995 року випуску, станом на час розгляду справи 06.08.2021р, з урахуванням пояснень ОСОБА_2 щодо технічного стану, неможливо, оскільки надані вихідні дані недостатні для вирішення поставленого питання.

Визначити ринкову вартість вантажного автомобіля фургон MERCEDES BENZ SPRINTER 316 CDi, об`єм циліндрів двигуна 2685 см ідентифікаційний номер НОМЕР_15 , 2006 року випуску , станом на час розгляду справи 06.08.2021р, з урахуванням пояснень ОСОБА_2 щодо технічного стану, неможливо, оскільки надані вихідні дані недостатні для вирішення поставленого питання ( т.6 а.с.114-119).

Таким чином, при поділі майна подружжя підлягає врахуванню вартість проданого ОСОБА_2 майна: автомобілів на загальну суму 476 138 грн.42 коп.

Відповідно до ч.2 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.

Отже в силу наведеної норми закону ювелірні вироби: золотий ланцюжок вага 16,90 гр, вартістю 11830 грн., перстень вага 7,91 гр, вартістю 6000 грн., заявлене ОСОБА_2 , як спільне майно подружжя, яке підлягає поділу, поділу не підлягають. А позиція ОСОБА_2 , що під час шлюбу з метою вкладення грошей вони придбавали ювелірні вироби, а потім при необхідності їх продавали не є належним чином доведеною для того, щоб золотий ланцюжок вагою 16,90 гр, вартістю 11830 грн., та перстень вагою 7,91 гр, вартістю 6000 грн, з урахуванням вимог ч.2 ст. 57 СК України не вважати особистою приватною власністю дружини та чоловіка.

Суд першої інстанції зробив правильні висновки щодо поділу боргових зобов`язань, належним чином надавши оцінку наданим позивачкою доказам,

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 13.07.2015 , залишеним без змін ухвалою суду апеляційної інстанції від 07.12.2016 року, у справі № 668/4421/15-ц, в якій ОСОБА_1 був третьою особою, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_13 547 750 грн. заборгованості за договором позики. Рішення суду виконано самостійно ОСОБА_2 після припинення шлюбних відносин ( т.1 а.с.54,55).

Як зазначено в ухвалі суду апеляційної інстанції від 07.12.2016 року, з наявної в матеріалах справи розписки від 30 квітня 2014 року вбачається, що ОСОБА_2 отримала в борг від позивача 25 000,00 доларів США на придбання транспортного засобу (вантажного мікроавтобусу) VOLKSWAGEN TRANSPORTER не раніше ніж 2010 року випуску для перевезення продукції ФОП ОСОБА_2 , які зобов`язалася повернути в строк до 01 жовтня 2014 року .

Придбаний та зареєстрований на ОСОБА_1 транспортний засіб, був одним із предметів позову ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на рухоме майно у задоволенні якого відмовлено рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 05 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року ( справа №667/100-36/14-ц) та при розгляді якого ОСОБА_1 надавав письмові заперечення від 17.12.2014 року на позов, зазначаючи про придбання усіх транспортних засобів за його власні кошти.

ОСОБА_1 не спростовано, що за умовами боргової розписки придбаний та в наступному зареєстрований на нього автомобіль, куплений саме за 10 000 доларів США, а інші кошти використані не в інтересах сім`ї.

Норми СК України щодо поділу майна подружжя незалежно від його розірвання чи ні, до складу якого входять і боргові зобов`язання, встановлені у справі обставини щодо погашення боргу одноособово ОСОБА_2 , припинення шлюбу на час погашення боргу, - не надають підстав вважати, що борг погашений позивачкою в період шлюбу.

Наявність права особистої приватної власності на земельну ділянку на якій знаходиться житловий будинок, ОСОБА_1 , що має значення для врахування поділу цього будинку без шкоди для власника земельної ділянки; визначена судовою експертизою вартість проданих ОСОБА_2 автомобілів; неможливості в силу закону поділу коштовностей, а саме ювелірних виробів, - надає підстави, з урахуванням встановлених обставин, доказів у справі, позиції представника позивача у відзиві на апеляційну скаргу, норм матеріального закону, для зміни судового рішення в частині поділу майна подружжя внаслідок чого:

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , РНОКПП НОМЕР_12 , право власності на:

автомобіль MITSUBISHI модель CANTER, 1991 року випуску, тип кузову Фургон, об`єм двигуна (см3) 4963, державний номер НОМЕР_4 , державна реєстрація від 21.10.2010р. на ім`я ОСОБА_1 , вартістю 80000 грн.;

врахувати в її частку майна вартість проданих нею автомобілів MERCEDES-BENZ, модель 308D, 1995 року випуску та MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 316, 2006 року випуску, на загальну суму 476 138 грн.42 коп.

а всього на суму 556 138грн 42 коп

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 275763 гривень (1/2 частина боргу за виконаним борговим зобов`язанням)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_13 , виділити у власність:

житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 262 042 грн.,

автомобіль VOLKSWAGEN модель TRANSPORTER 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований МРЕВ ДАІ м. Херсона 24.06.2014р. на ім`я ОСОБА_1 , вартістю 224548 грн.;

причіп автомобільний «Верда-1» 26.03.2011 року випуску, заводський номер НОМЕР_5 , сірого кольору, зареєстрований МРЕВ ДАІ у 2011р. на ім`я ОСОБА_1 , державний номер НОМЕР_6 , вартістю 20000 грн.;

піч «Булер`ян», тип 01, вартістю 1440,00 грн.;

піч «Булер`ян», тип 02М, вартістю 2160,00 грн.;

пральна машина, модель F1011, вартістю 3000 грн.;

холодильник «SAMSUNG», вартістю 3700 грн.;

електродвигун Міnn kota ENDURA 30A, вартістю 1235,00 грн.;

атлетичний центр BMG-4300T, вартістю 5000 грн.;

комп`ютер на базі AMD PhenomTM ІІХ3710, вартістю 4155,00 грн.;

монітор TFT ASUS VW225N22 «Wide», TN300, вартістю 1493,00 грн.,

а всього на загальну суму 528773 грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити.

Різниця у вартості поділеного майна в сумі 13 682 грн.71 коп (556 138,42+ 528773= 1084911,42; 1084911,42: 2= 542 455,71; 556 138, 42 -13 682,71 = 542 455,71; 528773+13 682,71 = 542 455,71) - підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Перевіряючи рішення суду першої інстанції щодо законності вирішення судових витрат, до яких відноситься відповідно до процесуального закону, судовий збір, витрати на правову допомогу та витрати на проведення судових експертиз, колегія суддів виходить за наступного.

Матеріали справи містять докази понесення ОСОБА_2 судових витрат, а саме судового збору: квитанція про сплату судового збору за подання позову в сумі 1378 грн.( т.1 а.с.5), квитанція про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 275, 60 грн.( т.1 а.с.27) ( у задоволенні якої відмовлено ( т. 1 а.с.77-79), квитанція про сплату судового збору за подання заяви про збільшення позовних вимог, в сумі 2758 грн. (т.1 а.с.51), квитанція про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 275, 60 грн.( т.1 а.с.64)(яка задоволена т.1 а.с.90). Судом стягнуто судовий збір в сумі 2929, 20 грн.

Необґрунтованість стягнення судового збору, суд апеляційної інстанції з урахуванням вирішення позовних вимог, не вбачає.

Матеріали справи містять докази понесення ОСОБА_2 судових витрат, а витрат на проведення судових експертиз: автотоварознавча - 3307,50 гривень ( т.4 а.с.298), та будівельно-технічна - 14278,00 гривень ( т. а.с.300). Висновки судових експертиз, оплата за якими проведена ОСОБА_2 застосовані судом, апелянтом не спростовані. Проте, враховуючи, зміну судового рішення в частині поділу майна між подружжям витрати по сплаті судових експертиз підлягають розподілу порівну: а саме по 8 792 грн. 75 коп.

Судом першої інстанції стягнуті послуги виробничого автотранспортного підприємства ХОССТ за відповідальне зберігання транспорту - 13800 гривень. Обґрунтування їх стягнення, як судових витрат, не наведено ні в заяві ОСОБА_2 ( т.4 а.с.221), ні в рішенні суду першої інстанції.

Відповідно до п.3-4 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Ухвалою Херсонського міського суду від 30.05.2016 ( т.1 а.с.90) заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено Суд ухвалив:

Накласти арешт та вилучити з особистого володіння та користування ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_13 ), зареєстрований в АДРЕСА_4 автомобіль VOLKSWAGEN модель Transporter 2010 р. випуску, державний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , що перебуває згідно Акта №ЦР141905 від 03.03.2016р. на зберіганні на майданчику тимчасового затримання за адресою: АДРЕСА_5 , та передати на відповідальне зберігання Виробничому автотранспортному підприємству Херсонської обласної спілки споживчих товариств за адресою: м. Херсон, вул. Червонопрапорна, 30, відповідно до укладеного між ВАПХОССТ та ОСОБА_15 . Договору №7 про надання послуг підприємством від 19.04.2016р..

Накласти арешт та вилучити з особистого володіння та користування ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_13 , зареєстрований АДРЕСА_4 ) причіп автомобільний «Верда-1» 26.03.2011р. випуску, заводський номер НОМЕР_5 , сірого кольору, зареєстрований МРЕВ ДАІ у 2011р. на ім`я ОСОБА_1 , державний номер НОМЕР_6 вартістю 20 000,00 грн., та передати на відповідальне зберігання Виробничому товариству автотранспортному підприємству Херсонської обласної спілки споживчих товариств за адресою: м. Херсон, вул. Червонопрапорна, 30, відповідно до укладеного між ВАПХОССТ та ОСОБА_15 . Договору №7 про надання послуг підприємством від 19.04.2016р.

Виконання ухвали покласти на ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні.

Таким чином, витрати позивача, пов`язані з відповідальним зберіганням Виробничим автотранспортним підприємством Херсонської обласної спілки споживчих товариств за адресою: м. Херсон, вул. Червонопрапорна, 30, відповідно до укладеного між ВАПХОССТ та ОСОБА_15 . Договору №7 про надання послуг підприємством від 19.04.2016р. не є судовими витратами, пов`язаними з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, а також не пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів.

Отже у суду першої інстанції були відсутні підстави для їх стягненя.

На час надання заяви про стягнення судових витрат ( т. 4 а.с. 221), правові висновки суду касаційної інстанції щодо стягнення витрат на правову допомогу полягали у наступному та є незмінними. Так, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Перевіряючи законність рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правову допомогу колегія суддів зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Проте, ОСОБА_2 не надано та матеріали справи не містять договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, а наявність в матеріалах справи довіреності на представництво інтересів позивачки ОСОБА_16 ( т.2 а.с.64)., яка є адвокатом та квитанціями на оплату гонорару на суму 16 800 ( т.4 а.с.294-297) з зазначенням у заяві ( т.4 а.с.223) про понесення такої суми витрат на правову допомогу без наявності вищенаведених доказів унеможливлює стягнення витрат на правову допомогу.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ч.2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення;

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. ( ч.1 п.1-4 ст. 376 ЦПК України).

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині поділу майна, судових витрат на проведення судових експертиз; скасуванню в частині судових витрат на правову допомогу та за послуги виробничого автотранспортного підприємства за відповідальне зберігання транспорту. В іншій частині підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 374,376, 382 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Старчеус Сергія Івановича, який діє від імені ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 06 серпня 2021 року в частині поділу майна змінити.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , РНОКПП НОМЕР_12 , право власності на:

автомобіль MITSUBISHI модель CANTER, 1991 року випуску, тип кузову Фургон, об`єм двигуна (см3) 4963, державний номер НОМЕР_4 , державна реєстрація від 21.10.2010р. на ім`я ОСОБА_1 , вартістю 80000 грн.;

врахувати в її частку майна вартість проданих нею автомобілів MERCEDES-BENZ, модель 308D, 1995 року випуску та MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 316, 2006 року випуску, на загальну суму 476 138 грн.42 коп.

а всього на суму 556 138грн 42 коп

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 275763 гривень (1/2 частина боргу за виконаним борговим зобов`язанням)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_13 , виділити у власність:

житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 262 042 грн.,

автомобіль VOLKSWAGEN модель TRANSPORTER 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований МРЕВ ДАІ м. Херсона 24.06.2014р. на ім`я ОСОБА_1 , вартістю 224548 грн.;

причіп автомобільний «Верда-1» 26.03.2011 року випуску, заводський номер НОМЕР_5 , сірого кольору, зареєстрований МРЕВ ДАІ у 2011р. на ім`я ОСОБА_1 , державний номер НОМЕР_6 , вартістю 20000 грн.;

піч «Булер`ян», тип 01, вартістю 1440,00 грн.;

піч «Булер`ян», тип 02М, вартістю 2160,00 грн.;

пральна машина, модель F1011, вартістю 3000 грн.;

холодильник «SAMSUNG», вартістю 3700 грн.;

електродвигун Міnn kota ENDURA 30A, вартістю 1235,00 грн.;

атлетичний центр BMG-4300T, вартістю 5000 грн.;

комп`ютер на базі AMD PhenomTM ІІХ3710, вартістю 4155,00 грн.;

монітор TFT ASUS VW225N22 «Wide», TN300, вартістю 1493,00 грн.,

а всього на загальну суму 528773 грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю у вартості поділеного майна в сумі 13 682 грн. 71 коп.

Це ж рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_13 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_12 , судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі - 25000 гривень та за послуги виробничого автотранспортного підприємства ХОССТ за відповідальне зберігання транспорту в сумі 13800 гривень- скасувати.

Це ж рішення в частині визначення до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму судових витрат на проведення будівельно-технічної експертизи в сумі 14278 грн. змінити на 7139 грн., суму судових витрат на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 3307 грн. 50 коп змінити на 1653грн 75 коп.; визначену до стягнення загальну суму судових витрат змінити з 59314,70 гривень на 11 721 грн. 95 коп.

В іншій частині це ж рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 17 березня 2026 року.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: Л.П. Воронцова

В.В. Майданік