Провадження №: 2/752/1860/26
РІШЕННЯ

Іменем України

17.03.2026 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Кирильчук І.А.

при секретарі судового засідання - Сінчук І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у залі судового засідання в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») про захист прав споживачів.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є побутовим споживачем послуг з централізованого постачання гарячої води, які надає КП «Київтеплоенерго» за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

У червні 2022 року позивач здійснив чергову повірку квартирного лічильника гарячої води, після чого відповідач 27 червня 2022 року склав акт про опломбування лічильника, в якому вказав поточний показник лічильника у розмірі 202,445 куб. м.

Вказує, що станом на 24 червня 2022 року позивач сплатив за поставку 225 куб. м. гарячої води, з яких фактично спожив 202,445 куб. м.

Незважаючи на те, що оплату послуг за поставку гарячої води позивач здійснив у відповідності до вимог законодавства, відповідач відмовляється врахувати здійснену авансову оплату 22,555 куб. м. гарячої води, що проявляється у відсутності будь-якої згадки відповідача про це у рахунках-повідомленнях, які позивач отримує після дати опломбування лічильника 27 червня 2022 року.

Зазначає, що відмова відповідача від врахування здійсненої позивачем авансової оплати 22,55 куб. м. гарячої води фактично призвела до безпідставного завищення вартості послуг відповідача на суму авансової оплати, що порушує його права на належну якість обслуговування, бо безпідставне завищення вартості послуг не передбачено ні законом, ні договором.

Враховуючи наведене, просить суд визнати, що відмовою врахувати здійснену позивачем авансову оплату 22,555 куб. м. гарячої води станом на 01 липня 2022 року за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , КП «Київтеплоенерго» порушило його права на належну якість обслуговування та зобов`язати відповідача врахувати здійснену позивачем авансову оплату 22,555 куб. м. гарячої води станом на 01 липня 2022 року за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що відобразити в черговому рахунку-повідомленні протягом місяця після набрання рішенням суду законної сили.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовну заяву передано на розгляд судді Кирильчук І.А.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 01 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін), учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України.

15 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача КП «Київтеплоенерго» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує в повному обсязі.

Відзив мотивував тим, що КП «Київтеплоенерго» стало виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води з 01 травня 2018 року. Згідно переданого попереднім виконавцем послуг програмного комплексу нарахувань, особовий рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за якою рахується лічильник гарячого водопостачання №6326406.

Позивач, ОСОБА_1 , з 01 травня 2018 року не вчасно передає показники розподільного засобу обліку гарячого водопостачання. Враховуючи, що позивач щомісяця передає показники розподільного засобу обліку гарячої води саме в рахунках на оплату, КП «Київтеплоенерго» відповідно нарахування за поточний розрахунковий місяць проводить як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку (планові показники), а надані позивачем показники враховуються при нарахуваннях на наступний місяць. Таким чином, враховуючи несвоєчасну передачу показань вузла розподільного обліку позивачем по його особовому рахунку постійно відбуваються коригування. Позивач зазначає, що здійснив оплату за послугу гарячого водопостачання за 225 куб. м., в підтвердження чого надає квитанцію станом на 23 липня 2022 рок, однак дана квитанція не може слугувати доказом того, що позивачем сплачено за обсяг гарячої води 225 куб. м. Крім того, позивачу неодноразово надавались відповіді на його звернення, що на підтвердження його дії щодо оплати за 225 куб. м. йому необхідно надати акт контрольного зняття показань акт опломбування з зафіксованими показниками розподільного засобу обліку №6326406 до дати 27 червня 2022 року (Акт опломбування №03215 від 27 червня 2022 року) та відповідно надати оплачені чеки за цей період. Зазначає, що відповідно до розрахунку заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води/постачання гарячої води, починаючи з травня позивачем не було вчинено жодних оплат за послугу постачання гарячої води. Враховуючи викладене, в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

16 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» позивачем ОСОБА_1 до суду направлено відповідь на відзив, в якому останній не погоджується із запереченнями відповідача, посилаючись на наступне. Відповідач, вважаючи, що позивач має надати акти контрольного зняття показника лічильника за період до 27 червня 2022 року, залишив поза увагою те, що регулярне контрольне зняття показників лічильника є саме його, а не позивача обов`язком. Окрім того, зазначає, що предметом спору є відмова відповідача врахувати здійснену позивачем авансову оплату 22,555 куб. м. гарячої води, яку позивач здійснив попереднику ПАТ «Київенерго», задовго до 01 травня 2018 року, коли відповідач почав надавати свої послуги. Для спростування тверджень позивача, відповідач надав розрахунок заборгованості за свої послуги, але при цьому не вказав, які саме твердження розрахунок спростовує, та не врахував, що розрахунок не є доказом , бо відображає лише думку особи щодо певних обставин.

Клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін до суду не надходило.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що КП «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01 травня 2018 року до 31 жовтня 2021 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ); з 01 листопада 2021 року , у зв`язку із зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ).

Правовідносини у сфері надання послуг з ЦО/ЦПГВ регулювались Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2024 року №1875-ІУ та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (далі - постанова КМУ від 21.07.2005 року № 630).

Правовідносини у сфері надання послуг з ТЕ/ПГВ регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VІІІ, Постановою КМУ від 11 грудня 2019 року №1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води» (далі - постанова КМУ від 11.12.2019 № 1182) та Постановою КМУ від 21 серпня 2019 року №830 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» (далі - постанова КМУ від 21.08.2019 року № 830).

Відповідно до вимог вказаних вище нормативно - правових актів, послуги з ЦО/ЦПГВ та послуги з ТЕ/ПГВ, надаються споживачеві згідно з договорами, що оформлюються на основі типових договорів про надання відповідних комунальних послуг, які є договорами приєднання.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до частини сьомої статті 26 Закону договір про надання послуг з центрального опалення, послуг з центрального постачання холодної води, послуг з центрального постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання. Може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем послуг з централізованого постачання гарячої води, які надає КП «Київтеплоенерго» за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

У червні 2022 року позивач здійснив чергову повірку квартирного лічильника гарячої води, після чого відповідач 27 червня 2022 року склав акт про опломбування лічильника, в якому вказав поточний показник лічильника у розмірі 202,445 куб. м., що підтверджується матеріалами справи.

Звертаючись із позовом, ОСОБА_1 вказує, що станом на 24 червня 2022 року він сплатив за поставку 225 куб. м. гарячої води, з яких фактично спожив 202,445 куб. м.

З листа від 04 січня 2023 року вих. № 01/КЦ-260725374 вбачається, що Комунальний концерн «Центр комунального сервісу» у відповідь на звернення позивача повідомляє, що згідно програмного комплексу нарахувань постачальника послуг «КП Київтееплоенерго» станом на дату звернення по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за адресою зазначеною в зверненні, по квартирному приладу обліку гарячого водопостачання №6326406 зафіксовано показник 249,27 м3, станом на дату відповіді, показник, який передається через банк 202 м3, не зафіксований, оскільки він менший, ніж споживач передав через банк у липні. Також зазначено, що у разі відсутності інформації про показання вузлів обліку після закінчення тримісячного строку, виконавець комунальної послуги зобов`язаний здійснювати розрахунки з такими споживачами як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку. Перерахунок проводиться за заявою споживача, до заяви додається паспорт на лічильник/або свідоцтво про повірку, акт опломбування (надається на вимогу), фото показань на дату звернення або акт контрольного зняття показань (якщо показання не надавалися більше 3 місяців; у випадку встановлення бойлеру - якщо показання не надавалися більше 6 місяців), оплачені квитанції за період виникнення розбіжностей. Документи щодо проведення перерахунку, потрібно надати у приватні повідомлення на сторінку «Центру комунального сервісу» у Facebook, через Skype-зв`язок, або Telegram-канали.

Розрахунок заборгованості за послуги з постачання теплової енергії (ТЕ) та з постачання гарячої води (ГВ) по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01 листопада 2021 року по 30 листопада 2025 року, видана КП «Київтеплоенерго», містить таблицю з деталізацією нарахувань, оплат, залишку заборгованості та перерахунків, відповідно до якої за період з 01 листопада 2021 року по 30 листопада 2025 року позивачем не проведено жодних оплат за послугу постачання гарячої води та станом на 30 листопада 2025 року заборгованість позивача за послуги постачання гарячої води відсутня.

Так, позивач вважає, що відповідач неправомірно не врахував авансову оплату 22,555 куб. м. гарячої води станом на 01 липня 2022 року, на підтвердження чого надає копії квитанцій, сформованих АТ «Державний ощадний банк України» за період з 16 травня 2017 року по 23 липня 2022 року.

З квитанцій, долучених до справи, вбачається, що вони були сформовані та начебто свідчать про сплату позивачем послуг, наданих відповідачем. Однак зазначені квитанції містять статус операції «очікує обробки», що означає, що на момент їх формування операція ще не була проведена банком. Це свідчить про відсутність підтвердження фактичного зарахування коштів на рахунок відповідача. Враховуючи це, у справі відсутні достовірні докази того, що визначені у квитанціях суми були фактично перераховані та зараховані на рахунки відповідача, а тому твердження позивача про те, що ним станом на липень 2022 року було оплачено 225 м3 є необґрунтованим.

Окрім того, за наявності індивідуального засобу обліку гарячої води нарахування здійснюються виключно за показниками засобу обліку, які повинні щомісяця надаватися споживачами виконавцю послуг (пункт 4 статті 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»).

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (чинний на момент виникнення спірних правовідносин), споживач щомісяця передає показання вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії виконавцю відповідних комунальних послуг або визначеній власником (співвласниками) іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у спосіб, передбачений договором. Виконавець періодично, не менше одного разу на рік, проводить контрольне зняття показань вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії у присутності споживача або його представника; зняття показань вузлів обліку та приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється не рідше одного разу на місяць; у разі недопущення споживачем (його представником) виконавця або іншої особи, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, до відповідного вузла обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії для зняття показань або в разі ненадання у визначений договором строк споживачем виконавцю показань відповідного вузла обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії, якщо такі показання згідно із законом або договором зобов`язаний знімати споживач, для цілей комерційного або розподільного обліку виконавцем комунальної послуги протягом трьох місяців приймається середньодобове споживання таким споживачем відповідної комунальної послуги за попередні 12 місяців (для послуг з теплопостачання - за середнім споживанням попереднього опалювального періоду); у разі відсутності інформації про показання вузлів обліку та/або недопущення споживачем виконавця або іншої особи, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, до відповідного вузла обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії для зняття показань після закінчення тримісячного строку з дня недопуску виконавець комунальної послуги зобов`язаний здійснювати розрахунки з такими споживачами як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку. Після відновлення надання показань вузлів обліку такими споживачами виконавець відповідної комунальної послуги або інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, зобов`язані провести перерахунок із споживачем, а для вузлів розподільного обліку - з усіма споживачами будівлі.

Таким чином, постачальник проводить нарахування вартості спожитої споживачем послуги з постачання гарячої води на підставі наданих споживачем показників квартирних засобів обліку.

Крім того суд звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено авансового надання споживачем показників квартирних засобів обліку гарячого водопостачання та не визначено механізму його зарахування.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17, провадження № 61-2417сво19).

Як визначає Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року по справі №676/58/17-ц, спосіб захисту спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що у такий спосіб буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, провадження № 12-158гс18). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект щодо відновлення відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Обраний позивачем спосіб захисту має бути передбачений законом або договором. Суду завжди необхідно враховувати, до яких наслідків призведе застосування того чи іншого способу захисту: чи призведе це до тієї кінцевої мети, яку прагне досягнути позивач, звертаючись до суду (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року у справі № 446/1/22 (провадження № 61-12893св22). Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду 22 березня 2023 року у справі № 509/5080/18, провадження № 61-11707св22).

Таким чином, відсутність обставин, які підтверджували б факт порушення права позивача, за захистом якого він звернувся, а також законна можливість відповідача його відновлення, є підставою для відмови у задоволенні даного позову.

Крім цього, судові витрати по справі на підставі частини шостої статті 141 ЦПК України слід компенсувати за рахунок держави, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при відкритті провадження.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 133, 137, 138, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», адреса: 01001, м. Київ, пл. І. Франка, буд. 5, .

Повне рішення суду виготовлено 17 березня 2026 року.

Суддя І.А. Кирильчук