Справа №:755/7902/25
Провадження №: 2/755/7133/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" березня 2026 р. місто Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Савлук Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання права власності та зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання права власності та зняття арешту з майна.

Вивчивши матеріли позовної заяви разом з долученими до неї додатками на предмет дотримання вимог цивільного процесуального законодавства, суддя доходить наступних висновків.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. (частини 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України)

Кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (частина 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захист порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересі, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів тощо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 Цивільного процесуального кодексу України). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 26-30 Цивільного процесуального кодексу України)

Виходячи з поняття підсудність у цивільному судочинстві як розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ, підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Питання про підсудність справ визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

Звертаючись з позовом до суду, позивачем пред`явлено вимоги до відповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» з вимогами: «усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майна, що належало ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зняття арешту з усього майна;

зобов`язати Дніпровський відділ Державної виконавчої служби у м. Києві провести виконавчі дії по зняттю арешту з майна, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зобов`язати Дніпровський відділ Державної виконавчої служби у м. Києві вчинити дії по вилученню обтяження з майна, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладеного у Державному реєстрі речових прав, індексний номер обтяження - 28240082, дата та час реєстрації - 15.02.2016, 11:47:28».

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Правила виключної підсудності, визначені у частині першій статті 30 Цивільного процесуального кодексу України, які застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, та стосуються позовів, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно (земельні ділянки, будинки, квартири тощо).

Як роз`яснено у п. 41 та п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК).

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виключна підсудність особливий вид територіальної підсудності. Правила виключної підсудності забороняють застосування при пред`явленні позову інших видів підсудності загальної (ст. 27 ЦПК України), альтернативної (ст. 28 ЦПК України) підсудності пов`язаних між собою вимог. Це означає, що пред`явлення позовів по справах, перерахованих в ст. 30 ЦПК України, в інші суди, крім зазначених в ній, не допускається.

Судом встановлено, що предметом позовної заяви у зазначеній справі є визнання права власності та зняття арешту з майна, а тому суд доходить висновку що на спірні правовідносин не поширюється виключна підсудність відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 ЦПК України, оскільки до позовної заяви не додано належних доказів, які б підтверджували, що зазначене у позові нерухоме майно знаходиться у межах Дніпровського району міста Києва.

Пунктом 1 частиною 1 статтею 31 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання права власності та зняття арешту з майна не підсудна Дніпровському районному суду міста Києва, оскільки даний спір має розглядатись за правилами загальної підсудності, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України, а саме за місцезнаходження відповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок № 9), тобто у межах юрисдикції Печерського районного суду міста Києва.

Керуючись статтями 2, 4, 27, 28, 31, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу № 755/7902/25 (провадження № 2/755/7133/25) за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання права власності та зняття арешту з майна передати за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва для подальшого розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет http://dn.ki.court.gov.ua.

Суддя: