№366/624/26
№2-з/366/4/26
УХВАЛА

Іменем України

18.03.2026 суддя Іванківського районного суду Київської області Н. Слободян, розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання майна спільною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя та визначення порядку користування квартирою,

ВСТАНОВИЛА:

17.03.2026 до суду надійшла зазначена позовна заява.

Разом із позовною заявою представником позивача подана заява про забезпечення позову, у якій позивач просить:

заборонити відповідачу здійснювати відеоспостереження та відеофіксацію у місцях спільного користування квартири;

зобов`язати припинити використання встановленого технічного засобу відеоспостереження (відеокамери);

заборонити відповідачу здійснювати переобладнання, перепланування, реконструкцію та проведення будівельних робіт у квартирі до набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідач встановив відеокамеру у коридорі квартири та здійснює будівельні роботи, чим порушує права позивача як співвласника.

Ч.1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених прав позивача.

Перелік заходів забезпечення позову визначений ст. 150 ЦПК України, зокрема, суд може заборонити вчиняти певні дії або покласти обов`язок вчинити певні дії.

Водночас, за усталеною практикою Верховного Суду, заходи забезпечення позову повинні бути:

співмірними із заявленими вимогами,

безпосередньо пов`язаними з предметом спору,

не повинні фактично вирішувати спір по суті до його розгляду судом.

Суд зазначає, що спір між сторонами стосується визначення порядку користування квартирою як об`єктом спільної часткової власності.

Разом із тим, заявлені вимоги про заборону здійснення відеоспостереження та зобов`язання припинити використання відеокамери, фактично спрямовані на врегулювання порядку користування спірним майном та усунення, на думку позивача, порушення її прав, що є предметом розгляду справи по суті.

Застосування таких заходів забезпечення позову як заборону здійснення відеоспостереження та припинення використання відеокамери, призвело б до фактичного вирішення спору до ухвалення рішення суду, що суперечить природі інституту забезпечення позову.

Крім того, позивачем не доведено, що наявність відеоспостереження може унеможливити або істотно ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Отже, підстави для задоволення заяви у цій частині відсутні.

Разом із тим, суд враховує, що спір стосується, зокрема, визначення порядку користування квартирою.

Виконання відповідачем будівельних робіт, перепланування або переобладнання квартири може призвести до:

зміни технічних характеристик об`єкта,

ускладнення визначення порядку користування,

створення ситуації, коли виконання можливого рішення суду стане утрудненим або неможливим.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову в цій частині може призвести до ускладнення або неможливості ефективного захисту прав позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст. 149153 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 та іншим особам за його дорученням: здійснювати переобладнання, перепланування, реконструкцію, втручання в інженерні мережі, а також проводити будівельні (ремонтні) роботи у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , які можуть призвести до зміни технічного стану або характеристик квартири, до набрання законної сили рішенням суду у справі.

У решті вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Суддя Наталія СЛОБОДЯН