Справа № 497/2036/25
Провадження № 2/497/272/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2026 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

секретаря Божевої І.Д.,

без участі сторін,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, в місті Болграді, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ

15.08.2025 року представник позивача - директор Товариства Кириченко О.М., звернулася до суду із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 08.02.2017 року станом на день відступлення права вимоги у розмірі 44 597,30 грн., та судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08 лютого 2017 року між АТ «ОТП Банк» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №. Даний договір є змішаним, в ньому містяться елементи різних договорів і позичальнику надано декілька різних послуг - кредитування та видача і обслуговування картки (продукт CARD). Відповідач звернувся до Банку із вимогою відкриття рахунку із кредитною лінією, тим самим підписавши Договір про надання споживчого кредиту та безумовно прийняв пропозицію Банку та погодився із тим, що Договір разом із Правилами, Тарифами, Публічний договір є невід`ємною його частиною та погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно їх виконувати. Відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, але в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання за ним не виконав, останній платіж було здійснено 16.03.2021 року, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на день відступлення права вимоги становить 44 597,30 грн. Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі і на умовах, передбачених кредитним договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачений кредитним договором. 24.03.2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено Договір факторингу №24/03/23, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах. Згідно з реєстром боржників №265 до Договору факторингу №24/03/23 від 24.03.2023 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 44 597,30 грн. Позивачем було вжито заходів досудового врегулювання спору, шляхом направлення досудової вимоги до відповідача про погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, проте дана вимога залишилася відповідачем без реагування. У зв`язку із вищенаведеним позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 21.08.2025 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі.

08.09.2025 року представник позивача директор товариства Кириченко О.М., звернулася до суду поштовим зв`язком з заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_1 по цій справі судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу, яка становить 8 500,00 грн.

12.01.2026 року від представника відповідача Чаленко І.Д., який діє на підставі довіреності виданої старостою Залізничненського старостинського округу Болградської міської ради Світланою Гергі, яка зареєстрована в журналі за №21 від 30.12.2025 року строком дії до 29.12.2026 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Представник відповідача вважає, що позивачем пропущено строки позовної давності щодо звернення до суду з позовом. У відзиві зазначає, що сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження дій протягом установленого законом строку. Так, згідно п. 1.1 Договору, 08.02.2017 року ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 1917,79 грн. з цільовим призначенням придбання товарів та послуг у продавця та Банку. Строк надання кредиту зазначено 4 місяці. Пунктом 1.4. кредитного договору визначено строк повернення кредиту та виконання інших зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі не пізніше 08.06.2017 року. Таким чином, строк позовної давності сплинув 08.06.2020 року. Карантин запроваджено 11.03.2020 року. 17.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби». Тобто з моменту виникнення права вимоги 08.06.2017 року з урахуванням строку набуття чинності 17.07.2020 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби», з урахуванням відсутності обґрунтування з боку позивача вплину запровадження воєнного стану на неможливість звернення з позовом до суду, строк позовної давності сплинув 08.06.2020 року. Позивач звернувся до суду з позовом в серпні 2025 року, тобто з пропуском строків позовної давності. Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Щодо нарахованих відсотків, зазначає що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, розрахунок наданий позивачем не містить підтвердження дотримання позивачем в цій частині вимог законодавства. Представник відповідача зазначає, що матеріли справи не містять договору овердрафту. Проте, розрахунок заборгованості переважно складено з сум нарахованого овердрафту, що дає підстави стверджувати про необгрунтованість та безпідставність заявленої до стягнення суми заборгованості. Все вище перелічене на думку представника є підставами для відмови у задоволенні позовних вимог.

13.01.2026 року представник позивача директор товариства Кириченко О.М. через систему «Електронний суд» подала відповідь на відзив, в якому спростовує доводи представника відповідача, зазначаючи наступне. 16.03.2021 року відповідач добровільно здійснив грошовий переказ на погашення заборгованості безпосередньо на картковий рахунок, чим підтвердив існування зобов`язання щодо погашення простроченої заборгованості за кредитним договором. Таким чином, перебіг позовної давності за кредитним договором № від 08.02.2017 року переривається 16.03.2021 року. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема п. 12, де зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. У подальшому відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року , передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії". Отже, позивачем трирічний строк позовної давності щодо вимог у даній справі не пропущено. Даний кредитний договір є змішаним, якому містяться елементи різних договір і позичальнику надано декілька різних послуг кредитування (продукт POS) та видача і обслуговування картки (продукт CARD). Згідно договору факторингу ТОВ «Брайт Інвестмент» було відступлено право вимоги лише в частині заборгованості за продуктом CARD. Представник позивача вважає, що відповідачем не спростовано заявлені вимоги, не надано належних та допустимих доказів на спростування вимог, а всі доводи зазначені у відзиві підлягають відхиленню як безпідставні.

Сторони у перше судове засідання не з`явилися.

Представник позивача директор ТОВ «Брайт Інвестмент» Кириченко О.М., подала 03.09.2025 року до суду через підсистему "Електронний суд" заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача Чаленко І.Д. подав заяву 26.03.2026 року про розгляд справи за відсутності сторони відповідача.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги, підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі ст. 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 08.02.2017 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № на підставі якого відповідачу надані грошові кошти в розмірі загальним розміром 1 917,79 грн., з яких 1 717,79 грн. на придбання товару, 200,00 грн. на сплату послуг за надання виписок в електронному вигляді, датою повернення кредиту вказано 08 червня 2017 року, зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01 % річних, загальна вартість кредиту повинна була скласти 1917,79 грн. Даний договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і позичальнику надано декілька різних послуг кредитування та видача і обслуговування картки (продукт CARD).

Відповідно до п.2 Договору Позичальник підтверджує факт приєднання до Публічного договору про видачу та обслуговування міжнародних пластикових карток, що розміщений на сайті банку та на умовах викладених в розділі 2 Договору.

За умовами належного виконання Позичальником умов Кредитного договору та прийняття Банком позитивного рішення щодо надання Держателю кредиту, Банк відкриває Держателю Картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типу МС Standart, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки (п.2.1.).

У п. 2.2. та 2.3. договору вказано, що загальний розмір кредитної лінії складає 1 000,00 грн. Строк користування кредитною лінією становить 3 роки з моменту підписання банком та позичальником договору.

За користування кредитом, в тому числі Простроченим Кредитом та Овердрафтом, банк нараховує проценти в розмірі встановленому Тарифами Банку та на дату укладання Угоди розмір процентів становить 40% відсотків річних по операціях розрахунків карткою за товари, послуги та в мережі Інтернет, та по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15% за день.

Відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, згоду на укладення договору про надання кредиту особисто засвідчив своїм підписом, що є доказом того, що сторони погодилися з умовами договору.

Відкриття Банком поточного (карткового) рахунку та надання електронного платіжного засобу № НОМЕР_1 INSTANT CARD підтверджується розпискою, що містить підпис відповідача, при цьому термін дії картки до 07/19 року, а також відповідач підтвердив, що був ознайомлений з правилами користування карткою та діючими тарифами АТ «ОТП Банк».

Станом на 24 березня 2023 року банком наданий розрахунок заборгованості за договором № _CARD від 08.02.2017 року, картковий рахунок НОМЕР_2 про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих), в якому зазначено, що заборгованість ОСОБА_1 становить 44 597,30 грн., з яких використано коштів 32 088,21 грн., плата за обслуговування рахунку/списання смс-інформування 6 862,06 грн., нараховано відсотків 29 074,64 грн., штраф 450,00 грн., надходження коштів на рахунок 23 877,61 грн.

Отримання відповідачем кредитних коштів на поточний рахунок та користування ними підтверджується звітами-рахунками за період з 08.02.2017 по 24.03.2023 року.

24 березня 2023 року між Акціонерним Товариством «ОТП Банк» в особі Ратушнюка Є.В., який діяв на підставі довіреності та ОСОБА_2 , яка також діяла на підставі довіреності, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» в особі директора Кириченко О.М. було укладено Договір факторингу №24/03/23. Відповідно до умов даного договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі Портфеля заборгованості, зазначених у Реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором АТ «ОТП Банк» № від 08.02.2017 року, який укладений між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 . Договір факторингу посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. та зареєстрований в реєстрі за №265.

Згідно з п. 1.1. Договору факторингу, Клієнт (Первісний Кредитор) передає, а Фактор (Новий Кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості.

Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату відповідно до умов Договору (п. 1.2. Договору).

За цим Договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за Кредитними Договорами (п. 1.3. Договору).

Відповідно до Витягу з додатку №1 до Договору факторингу №24/03/23 від 24.03.2023, ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором № від 08.02.2017 року у сумі 44 597,30 грн., яка складається із: 26 314,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 18 282,87 грн. - заборгованість по відсотках, кількість прострочених днів 1050.

Розрахунком заборгованості за договором № від 08.02.2017 року підтверджується, що відповідач належним чином свої зобов`язання не виконував та станом на 24.03.2023 року має заборгованість в розмірі 44 597,30 грн.

Відповідач порушив строки та порядок погашення заборгованості за кредитним договором, про що свідчить виписка по особовому рахунку та розрахунок заборгованості.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з вимог ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримала вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України.

19.03.2025 року на адресу відповідача ОСОБА_1 позивачем було надіслано вимогу про погашення кредитної заборгованості, в якій повідомлено про відступлення права вимоги та суму заборгованості, яку відповідач повинен погасити. Станом на 07.03.2025 року заборгованість ОСОБА_1 склада 44 597,30 грн., з яких 26 314,43 заборгованість по тілу кредиту, 18 282,87 заборгованість за відсотками.

Всупереч умовам кредитного Договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ОСОБА_1 , останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «Брайт Інвестмент», ні - попереднього кредитора.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно п. 1.1 договору, про надання споживчого кредиту № від 08.02.2017 року, сума на сплату послуг за надання виписок в електронному вигляді (смс-інформування) складала 200,00 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості, з якого вбачається, що банком була нарахована плата за обслуговування рахунку, у тому числі списання щомісячної оплати за смс-інформування у розмірі 6 862,06 грн.

Відповідно до п. п. 3.1, 3.4 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління НБУ від 10.05.2007 року № 168 (далі-Правила), у кредитному договорі або додатку до нього банки повинні надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутних послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, зазначивши, зокрема, перелік, розмір і базу розрахунку всіх комісій (тарифів) банку, що пов`язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, здійснення валютно-обмінних операцій, юридичне оформлення. Банки також зобов`язанні в кредитному договорі зазначити вид і предмет кожної супутньої послуги, яка надається споживачу, обґрунтувати вартість супутньої послуги (нормативно-правові акти щодо визначення розмірів зборів та обов`язкових платежів, тарифів нотаріусів, страхових компаній, суб`єктів оціночної діяльності, реєстраторів за надання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна, інших реєстрів тощо).

Разом з тим, відповідно до п.3.6 Правил, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач повинен сплатити на користь банка за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо) або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє споживач з метою встановлення, зміни чи припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

Позивчем не наданий детальний розрахунок щодо нараховаих додаткових або супутніх послуг .

Суд виходячи з вищенаведеного вважає, що позивачем безпідставно нараховані кошти в розмірі 6 862,06 грн. як плату за обслуговування рахунку та смс-інформування.

Щодо нарахування відсотків за офердрафт суд зазначає наступне. Відповідачем було підписано Договір про надання споживчого кредиту № від 08.02.2017 року, зокрема, відповідач підтвердив, що банк надав позичальнику в письмовій формі та у повному об`ємі інформацію передбачену в п. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а також банк надав позичальнику підписаний зі сторони банку оригінальний примірник цього договору та всі додатки до нього та ознайомив позичальника з умовами кредитування та орієнтовною сукупною вартістю кредиту перед укладанням кредитного договору. Невід`ємною частиною цього договору є Правила кредитування, що розміщенні на сайті Банку www.otpbank.com.ua.

Відповідно до п.2.4. Договору, з яким відповідач погодився, що за користування кредитом, в тому числі Простроченим Кредитом та Овердрафтом, банк нараховує проценти в розмірі встановленому Тарифами Банку та на дату укладання Угоди розмір процентів становить 40% відсотків річних по операціях розрахунків карткою за товари, послуги та в мережі Інтернет, та по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15% за день.

Таким чином, позивачем здійснений розрахунок заборгованості згідно умов наданого кредиту.

Щодо правових підстав для застосування позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Згідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. У такому випадку перебіг позовної давності починається заново.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин.

Законом України від 30 березня 2020 року №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хворобиCOVID-19» (далі Закон №540-ІХ) розділ Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12, яким передбачено, що строки, визначені, зокрема, статтями 257, 258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Закон України від 30 березня 2020року №540-ІХ набрав чинності 02.04.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 «Про відміну на території України карантину, встановленого з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Враховуючи те, що на всій території України було запроваджено карантин, а під час дії карантину строки, визначені статтею 257 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину, введення на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено та який діє на час розгляду справи, а перебіг позовної давності, визначений ЦК України, зупиняється на строк дії такого стану, то позивач звернувшись до суду з цим позовом 15.08.2025 року, просить стягнути кошти за договором від 08.02.2017 року, оскільки відповідач 16.03.2021 року добровільно здійснив грошовий переказ на погашення заборгованості, чим підтвердив існування зобов`язання щодо погашення простроченої заборгованості, то строк позовної давності відраховується саме від 16.03.2021 року, таким чином строк позовної давності не сплинув.

Відповідно до розрахунку заборгованості нарахування штрафу в розмірі 450,00 грн. відбулося до 24.02.2022 року, тому підлягаються виконанню відповідачем. Надані представником відповідача доводи, що позивач звернувся до суду з пропуском позовної давності та безпідставно нарахованої пені за користування кредитом, спростовано судом.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне, частково задовольнити позовні вимоги, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» заборгованість за кредитним договором № від 08.02.2017 року в розмірі 37 735,24 грн.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд звертає увагу на наступне.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частинами 2 - 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подані наступні документи:

- договір № 01/05-23 про надання правової допомоги, укладений 01.05.2023 року між Адвокатським бюро «Юлії Чміль» та ТОВ «Брайт Інвестмент» в особі директора Кириченко О.М.;

- додаток №1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.05.2023 року (прайс-лист);

- акт про надання правової допомоги №0309-25/К від 03.09.2025 року, відповідно до якого ознайомлення з матеріалами, судовою практикою, тощо, зайняло 3 години 4 500,00 грн. та складання позовної заяви з формуванням пакету документу 4 000,00 грн., загальна сума 8 500,00 грн.;

- ордер серії АЕ №1267527 від 09.09.2024 року на надання правничої (правової) допомоги ТОВ «Брайт Інвестмент» адвокатом Чміль Ю.В.;

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3080, виданого 10.06.2016 року Чміль Ю.В.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд враховує, що дана справа є справою незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у даних справах є майже типовими та фактично шаблонними, через що для фахового юриста, тим більше адвокатського об`єднання, не вимагала значних часових затрат для надання усної консультації з вивченням документів, а обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 4 000,00 грн., який на думку суду є об`єктивним та співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2049,67 грн. (з розрахунку 37 735,24 грн./ 44 597,30 грн. х 2422,40 грн.).

Керуючись ст.ст. 12,81,89,265, 280, 281,282 ЦПК України, ст.ст. 512, 514. 526, ч.1 ст. 548, ч.1 ст. 549, ч.1 ст.610, ч.1 ст. 611, 625, 1049, 1054 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (49001, м.Дніпро, вул.Січових Стрільців, 9, ) заборгованість за Кредитним договором № від 08.02.2017 року станом на 24.03.2023 року (дата укладання договору факторингу), в розмірі 37 735 (тридцять сім тисяч сімсот тридцять п`ять) гривень 24 копійки; суму судового збору в розмірі 2049,67 грн., а також витрати на професійну (правову) допомогу в розмірі 4 000,00 грн., всього 43 784 (сорок три тисячі сімсот вісімдесят чотири) гривні 91 копійка.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца