Справа № 307/1081/26
Провадження № 2-о/307/20/26
УХВАЛа

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без руху

16 березня 2026 року м.Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бряник М.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , що проживає за адресою: м.Прага, Чеської Республіки про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернулася в суд із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території.

За приписами п. 3 ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку окремого провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до змісту та форми позовної заяви, документів, що додаються до позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Дана заява підлягає залишенню без руху, оскільки така, в порушення п. 5 ч. 3 та ч.6 ст.175 ЦПК України не містить відомостей, необхідніх для правильного вирішення заяви та викладу обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч.4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Однак, зазначаючи в заяві мету встановлення факту народження дитини, заявниця ОСОБА_1 пояснює це необхідністю отримання свідоцтва про народження та подальшого отримання державних виплат. При цьому жодної заінтересованої особи, в заяві не зазначає.

Разом з цим, ч.1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Однак, звертаючись до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, заявниця вказує суперечливі цьому дані, а саме про те, що дитина народилася на території Чеської Республіки, на підтвердження чого додає свідоцтво народження видане компетентними органами цієї країни.

Наведене позбавляє суд можливості перевірити наявність у ОСОБА_1 права на подання відповідно до ст. 317 ЦПК України даної заяви.

Також, відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. З огляду на долучення до матеріалів заяви свідоцтва про народження дитини, заявниця не надала жодних доказів неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини.

При цьому, ч. 3 ст. 317 ЦПК України визначено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Разом із тим, з прохальної частини заяви про встановлення факту народження вбачається, що заявник, зазначивши дані про місце та дату народження дитини, не зазначає повних даних про дату народження її батьків, а саме не вказує дня та місяця їх народження та у прохальній частині заяви обмежується зазначенням лише відомостей про рік народження дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, вважаю, що до заяви слід застосувати правила ч. 1 ст. 185 ЦПК України та залишити її без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків, а саме: надання в новій редакції заяви з зазначенням заінтересованих осіб, зазначенням у прохальній частині цієї заяви повних відомостей про дату народження батьків дитини та доказів народження дитини на тимчасово окупованій території України та неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стануУкраїни факту народження дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 95, 175, 177, 185, 260, 261, 394, 317, 353 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вказаних у даній ухвалі недоліків заяви протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що в разі не усунення у визначений строк недоліків заява (позовна заява) буде вважатися неподаною і повернута заявнику (позивачеві).

Копію ухвали надіслати заявнику (позивачеві).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Бряник М.М.