УХВАЛА

09 березня 2026 року

м. Київ

справа № 759/12238/15

провадження № 61-9421св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , головний державний виконавець Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Київ) Бистрицька Тетяна Василівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_3 , на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 29 січня 2025 року у складі судді

Журибеди О. М. та постанову Київського апеляційного суду від 30 квітня

2025 року у складі колегії суддів: Поліщук Н. В., Верланова С. М.,

Соколової В. В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 квітня

2025 року, вимоги скарги задоволено. Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Святошинського ВДВС Бистрицької Т. В. із складання розрахунку заборгованості із сплати аліментів ВП НОМЕР_1 від 16 серпня

2024 року вих. № 148073, що полягають у неправильному розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 04 серпня 2015 року по 31 липня 2024 року;

визнано незаконним та скасовано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ВП НОМЕР_1 від 16 серпня 2024 року вих. № 148073, складений головним державним виконавцем Святошинського ВДВС Бистрицькою Т. В.;

зобов`язано Святошинський ВДВС здійснити перерахунок заборгованості у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 за період з 04 серпня 2015 року по 31 липня 2024 року з виключенням сум аліментів, які були сплачені на утримання ОСОБА_4 , урахуванням необхідності утримання аліментних платежів з додаткової винагороди боржника в період воєнного стану за період з березня по жовтень 2022 року включно та щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб за період з 04 серпня 2015 року по 31 липня 2024 року та в подальшому здійснювати розрахунок аліментних платежів у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 шляхом їх утримання, в тому числі, з щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб.

21 липня 2025 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_3 , на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 29 січня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року.

31 липня 2025 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду додаткове пояснення у справі, яке підписане представником ОСОБА_3 , і по суті є доповненням до касаційної скарги.

04 серпня 2025 року ОСОБА_5 через підсистему «Електронний Суд» подала до Верховного Суду заперечення на додаткові пояснення, через представника ОСОБА_6 , в яких просила залишити їх без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі № 759/12238/15 і витребувано справу із суду першої інстанції.

У частині першій статті 398 ЦПК України передбачено, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 661/3699/16-ц (провадження № 14-388цс18) вказано, що:

«право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України). Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).

З огляду на те, що доповнення до касаційної скарги позивач подала після спливу встановленого для цього строку та не обґрунтовувала підстави для його поновлення, Велика Палата Верховного Суду погоджується з викладеними у відзиві від 25 вересня 2018 року на це доповнення аргументами відповідача та залишає доповнення до касаційної скарги без розгляду».

Останнім днем строку на касаційне оскарження ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 29 січня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року, з урахуванням того, що повний текст постанови складено 20 червня 2025 року, було 21 липня 2025 року. З додатковим поясненням у справі, яке по суті є доповненням до касаційної скарги, і яке не містить клопотання про поновлення строку для подання такого пояснення, відповідач звернувся 31 липня 2025 року.

Оскільки додаткове пояснення у справі від 31 липня 2025 року подано поза межами строку на касаційне оскарження та без клопотання про поновлення відповідного процесуального строку, його слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 126, 390, 398 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Додаткове пояснення у справі від 31 липня 2025 року до касаційної скарги ОСОБА_2 , яке підписане представником ОСОБА_3, на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва

від 29 січня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 квітня

2025 року залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат