Справа № 212/3357/26
У Х В А Л А

16 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Колочко О.В., ознайомившись із матеріалами заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» про заміну стягувача його правонаступником -

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2026 року, через систему «Електронний суд», до Покровського районного суду міста Кривого Рогу надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ««Позика», в якій заявник просить замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису №80267 вчиненому приватним нотаріусом Горай О.С. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».

Ознайомившись із змістом поданої заяви, доданими до неї документами та наданими до суду даними про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника, приходжу до висновку про те, що заява не підсудна Покровському районному суду міста Кривого, і підлягає передачі на розгляд Бориспільського міськрайонного суду Київської області, з огляду на наступне.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2022 року у справі №183/4196/21, оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Частиною 2 ст. 446 ЦПК України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Звернувшись до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом зміни стягувача його правонаступником, заявник зазначив, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Нордіо В.В. перебуває виконавче провадження №65967170 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса №80267.

У заяві вказано, що боржник ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Вищої ради правосуддя від 19 грудня 2024 року за № 3707/0/15-24 змінено з 06 січня 2025 року територіальну підсудність судових справ Артемівського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

На підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року № 4273-ІХ, Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перейменований на Покровський районний суд міста Кривого Рогу з 30.04.2025.

Вбачається, що із відповідною заявою заявник звернувся саме до Покровського районного суду міста Кривого Рогу виходячи з зареєстрованого місця проживання боржника ОСОБА_1 , зміни територіальної підсудності судових справ Бахмутського (Артемівського) міськрайонного суду Донецької області, та відповідно вважаючи, що місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є місце проживання боржника.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Згідно із частиною першою статі 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Частиною першою статті 23 ЦПК України встановлено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Вирішуючи питання про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справи до його юрисдикції (предметної та суб`єктної) та підсудності (територіальної юрисдикції).

Територіальна юрисдикція визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноваження суду першої інстанції.

Розгляд справи судами з порушенням правил підсудності є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 369/238/15-ц (провадження № 14-117цс18)).

В розумінні статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження приватного виконавця, а місце проживання (перебування) боржника, його місце роботи або місцезнаходження його майна, що відображено у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19.

Згідно отриманої судом відповіді з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери щодо інформації про внутрішньо переміщену особу, встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), згідно інформацією в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, з 19 травня 2023 року перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа, адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

На вказану адресу зареєстрованого місця проживання (перебування) боржника розповсюджується територіальна юрисдикція Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Згідно ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 23, 31, 32, 353-355, 446 ЦПК України, ст. 124, 125 Конституції України,

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» про заміну стягувача його правонаступником передати за підсудністю на розгляд Бориспільському міськрайонному суду Київської області.

Спір про підсудність справи між судами не допускається.

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, а якщо учаснику справи ухвала суду не була вручена у день її складення - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала складена та підписана 16 березня 2026 року.

Суддя О. В. Колочко