справа № 2-2931/10
провадження № 6/208/10/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського, Дніпропетровської областіу складі:

головуючої судді: Кузнєцової А.С.

за участю секретаря судового засідання: Вікторовської О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зміну способу виконання рішення, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду пред`явлено вказану заяву, в якій заявлено вимогу зміну способу виконання рішення .

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 12.01.2011 року було ухвалено заочне рішення за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1/0817U8Д від 21.07.2008 року у розмірі 81579,68 доларів США звернуто стягнення на:

- квартиру загальною площею 57,40 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»(49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням від імені Відповідача-1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

- квартиру загальною площею54,10 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені Відповідача-2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягуз Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ«ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У цей час АТ КБ "ПриватБанк" позбавлений можливості виконання зазначеного рішення суду. Причинами є: - відсутність необхідних документів для реалізації предмета іпотеки; - відсутність попиту покупців.

Відповідно до ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові, вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Тож процесуальний закон направлений на захист перш за все порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася досуду, і якщо закон не визначає способу захисту такого права - суд може визначити спосіб, що не суперечить закону.

Проте жоден Закон України не забороняє змінювати спосіб виконання рішення, якщо рішення суду не підлягало виконанню в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Тож іпотекодержатель вправі самостійно обрати спосіб захисту свого права, який передбачений законом або договором. Обрання одного способу захисту порушеного права не забороняє іпотекодавцю обрати інший спосіб (у разі незадоволення вимог іпотекодержателя), якщо таке обрання не призведе до подвійного стягнення за основним зобов`язанням.

Саме невиконання основного зобов`язання, відсутність можливості реалізувати нерухоме майно банком, протидія з боку відповідача, примушує банк звертається досуду з заявою про встановлення іншого способу виконання рішення примусово.

Примусовий спосіб реалізації відрізняються від способу, встановленого в рішенні ,проте два способи мають одну мету та не змінюють рішення по суті стягнення боргу.

Відповідно до п. 1.1, 1.2 глави 2 розділу 2 Наказу Міністерства Юстиції України від.22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» правочини щодо відчуження та застави майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що посвідчують право власності (довірчої власності) на майно, що відчужується або заставляється.

Право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, земельну ділянку, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним з таких документів або їх дублікатів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, дарування, міни, спадковим договором; свідоцтвом про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів (аукціонів); свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах) тощо.

Відповідно до п. 1.1, 1.2 глави 22 розділу 2 Наказу Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. Дублікати документів, посвідчених або виданих нотаріусом, можуть бути видані за письмовою заявою спадкоємців осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія, а також виконавця заповіту та на запит нотаріуса, яким заведено спадкову справу. У цьому разі нотаріусу, крім свідоцтва про смерть таких осіб, подаються документи, які підтверджують їх родинні стосунки (свідоцтво виконавця заповіту).

Таким чином, банк не може звернутись до нотаріуса для посвідчення договору купівлі-продажу та надати правовстановлюючі документи на вказане майно. В банка відсутні вказані документи, так як банк не є власником майна а лише іпотекодержателем. Також банк не є особою, яка за законом має право отримати дублікати правовстановлюючих документів, адже банк не є стороною угоди.

Всі вище перелічені обставини роблять неможливою реалізацію предмету іпотеки, у спосіб, що передбачений рішенням суду. Підкреслює, що АТ КБ "ПРИВАТБАНК" зверталося до суду про стягнення боргу та обрало передбачений законом та договором спосіб виконання рішення про стягнення боргу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу іншій особі-покупцеві, проте за вказаних обставин не має можливості ним скористатись.

Також звертає увагу суду, що вказаний в рішенні порядок виконання не передбачає звернення до Державної виконавчої служби. В цьому випадку банк не є стягувачем, в розумінні Закону України «Про виконавче провадження», при цьому позбавлений можливості виконання рішення суду самостійно.

Зміна способу виконання рішення суду, а саме реалізація Державною виконавчою службою України виправить вказану ситуацію, адже таке рішення можливо буде пред`явити до виконавчої служби, реалізувати предмет іпотеки через публічні торги.

Відповідно до ч. 1-3, 7 ст. 435 ЦПК України, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вищевказані обставини, на які посилається банк є суттєвими, та такими, що позбавляють позивача виконати рішення суду, що набрало законної сили, в передбачений спосіб.

Чинним законодавством України не передбачено чіткого та вичерпного переліку підстав зміни способу та порядку виконання судового рішення.

Відповідно ст. 8 Цивільного кодексу України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

Також, відповідно до ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи,яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

У зв`язку з тим, що банк захищаючи своє порушене право не набув статусу стягувача за судовим рішенням, вказаний факт не повинен вплинути на загальні норми цивільного та цивільного процесуального права наданого банку, Запропонований спосіб захисту права є ефективним та не суперечить закону.

Зазначає, що наведений у ч. 4 ст. 435 ЦПК України перелік найбільш характерних обставин, що можуть враховуватися судом під час розгляду питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Разом з тим, підставами, на які посилається АТ КБ "ПриватБанк" для зміни способу виконання рішення суду є те, що на даний момент АТ КБ ПриватБанк позбавлений можливості виконати зазначене рішення оскільки: відсутні необхідні документи для реалізації предмета іпотеки, у Банку відсутній вільний доступ до предмету іпотеки, який необхідний для проведення реалізації предмету іпотеки на підставі рішення суду, що впливає на попит покупців.

З метою зміни способу виконання судового рішення заявник звернувся до суду.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Представником заявника Стребіж Г.С. подано заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримано у повному обсязі.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, правом подачі пояснень не скористались. Судом вжито максимальні заходи для їх повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилався заявник, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, доходить наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 12.01.2011 року було ухвалено заочне рішення за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким:

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1/0817U8Д від 21.07.2008 року у розмірі 81579,68 доларів США звернуто стягнення на:

- квартиру загальною площею 57,40 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»(49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням від імені Відповідача-1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

- квартиру загальною площею 54,10 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені Відповідача-2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.6-7).

18 квітня 2016 року колегією суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.01.2011 року було постановлено ухвалу, якою вирішено:

- змінити, викласти другий пункт другого абзацу резолютивної частини рішення в такій редакції:

«* квартиру АДРЕСА_3 - предмет іпотеки за договором іпотеки № 17U8/1 від 21.07.2008 року шляхом проведення прилюдних торгів з ціною продажу предмета іпотеки встановленою на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна»;

- доповнити другий абзац резолютивної частини рішення третім пунктом наступного змісту:

«Виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки відстрочити до закінчення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року. (а.с.8-10)

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.12.2016 року другий абзац резолютивної частини заочного рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 12.01.2011 року залишено без змін (а.с.11-12).

Відповідно до п.18.8.1. договору іпотеки, що був предметом розгляду судовими інстанціями, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов`язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані.

Згідно ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Положеннями ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до статті 431 ЦПКвиконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

У разі вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання; ... суд вносить відповідну ухвалу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів не пізніше двох днів з дня її постановлення у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно до статті 435 ЦПК, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Розглядаючи цю справу, суд виходить з того, що визначений судовими інстанціями спосіб захисту прав іпотекодержателя не передбачав виконання цього рішення в порядку Закону «Про виконавче провадження».

Статтею 12 цього Закону встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Разом з тим, суд також враховує, що Розділ ХІІІ Закону «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-7 згідно із Законом № 4340-IX від 27.03.2025 р. такого змісту:

«10-7. На строк дії мораторію на нарахування та сплату грошового зобов`язання за договором кредиту (позики), передбаченого пунктами 23-29 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, зупиняються строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень (у тому числі накладення арешту на кошти), що стосуються стягнення грошового зобов`язання за такими кредитними договорами (договорами позики), а також звернення стягнення на предмет забезпечення за договором застави, іпотеки, які забезпечують виконання зобов`язання за таким кредитним договором (договором позики), з позичальника (його правонаступника) та особи, яка є поручителем, майновим поручителем виконання зобов`язання за таким договором».

І пунктом 5-2 Розділу VI Закону «Про іпотеку» передбачено, що:

«5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону».

Оскільки рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 12.01.2011 року по справі №2-2931/10 на даний час не виконане, а заявником доведено, що позбавлений можливості виконати дане рішення, яке набрало законної сили, в передбачений спосіб, суд змінює спосіб виконання вищезазначеного рішення суду.

На підставі положень статей 38-41 Закону «Про іпотеку», статті 38 Закону «Про виконавче провадження», керуючись статтями 431, 433, 435 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зміну способу виконання рішення задовольнити.

Встановити наступний спосіб виконання рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 12.01.2011 року по справі №2- 2931/10:

- звернути стягнення на квартиру загальною площею 57,40 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та на квартиру загальною площею 54,10 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 шляхом продажу на електронному аукціоні у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала суду, що постановлена поза межами судового засідання набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А. С. Кузнєцова