УХВАЛА

11 березня 2026 року

м. Київ

справа № 357/3844/20

провадження № 61-2600ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Миколюком Миколою Дмитровичем, на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року у справі за позовом Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» до Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліта - 2010», Фермерське господарство «Пролісок», Фермерське господарство «Дари Ланів», про визнання незаконним і скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року Приватне орендне сільськогосподарське підприємство «Сидори» звернулося до суду з позовом до Міністерства юстиції України про визнання незаконним і скасування наказу Міністерства юстиції України від 15.03.2018 №728/5.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 15.03.2018 № 728/5, у частині розгляду та задоволення колективної скарги щодо рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.03.2015 № 20136287, від 25.01.2015 № 18835630, від 26.01.2015 № 18839751, від 26.01.2015 № 18841045, від 25.01.2015 № 18835741, прийняті державним реєстратором реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Бурімською Н. І., від 25.01.2015 № 18835725, від 25.01.2015 № 18835804, від 25.01.2015 № 18835672, прийняті державним реєстратором реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області

Журовим О. В., від 30.12.2015 № 27683238, прийняте державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Малькевич Л. В., від 22.12.2014 №18201041, прийняте державним реєстратором реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області

Матушевич О. В., від 30.04.2014 № 12799872, від 15.12.2014 № 18003849, від 19.05.2014 № 13152734, від 16.04.2014 №12494979, від 12.12.2014 № 17938566, від 25.12.2014 № 18361308, від 12.12.2014 № 17935767, від 15.05.2014 № 13078385, від 14.04.2014 № 12419642, від 23.04.2014 № 12615035, від 28.04.2014 № 12721918, від 14.04.2014 № 12422692, прийняті державним реєстратором реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Юхно Н. В., від 14.12.2015 № 27047111, прийняте державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Рибалко В. М.

Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» судові витрати по справі в сумі 1051 грн.

У решті позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 05 травня 2021 року відмовлено представнику третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта-2010», адвокату Навроцькому Д. М., у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі щодо відшкодування витрат на правничу допомогу.

У травні 2021 року Приватне орендне сільськогосподарське підприємство «Сидори» звернулося до суду із заявою про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 27 травня 2021 року заяву про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Постановлено додаткове рішення у цивільній справі № 357/3844/20 за позовом Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» до Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліта-2010», Фермерського господарства «Пролісок», Фермерського господарства «Дари Ланів», про визнання незаконним і скасування наказу.

Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» 30733,11 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 січня 2026 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, ухваленого під головуванням судді Ярмоли О. Я. 27 травня 2021 року у м. Київ, у справі за позовом Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» до Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліта-2010», Фермерського господарства «Пролісок», Фермерського господарства «Дари Ланів», про визнання незаконним і скасування наказу.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року заяву представника Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» - адвоката Тетері С. І., про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто з Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 на користь Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені в апеляційному суді у розмірі 2 412,80 грн з кожного.

У березні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Миколюком М. Д., на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, заявник просить скасувати додаткову постанову Київського апеляційного суду

від 10 лютого 2026 року, залишивши заяву про стягнення витрат на правову допомогу без розгляду.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що оскільки заява про ухвалення додаткового рішення, а також апеляційна скарга не містять обґрунтування поважності причин неподання доказів, що підтверджують розмір витрат, до закінчення судових дебатів у справі, апеляційний суд мав залишити без розгляду заяву позивача про стягнення витрат на правову допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 15 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

З огляду на статтю 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в апеляційній скарзі представником позивача було зазначено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції складає 60 320,16 грн, а також, що частина доказів понесених витрат будуть подані в порядку передбаченому частини восьмої статті 141 ЦПК України.

До апеляційної скарги було долучено додаткову угоду від 05 травня 2021 року

№ 21/05/05-01 до договору про надання правової допомоги від 22 грудня 2018 року № 18/12-09, рахунок на оплату № 118 від 05 травня 2021 року за юридичні послуги/ надання правової допомоги на суму 60 320,16 грн та платіжне доручення

від 11 травня 2021 року № 645407738 на суму 60 320,16 грн.

До заяви про ухвалення додаткового рішення було долучено акт № 21/05/05-01 приймання-передачі наданих послуг у межах професійної правничої допомоги за договором про надання правової допомоги та детальний опис наданих послуг в процесі надання Об`єднанням правничої допомоги ПОСП «Сидори» під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції від 28 січня 2026 року.

Розглядаючи заяву про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд констатував, що оскільки апеляційна скарга позивача задоволена, рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про скасування рішень про державну реєстрацію прав, вчинених до 01 січня 2016 року змінено, викладено мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог, він має право на компенсацію понесених ним витрат пов`язаних з апеляційним переглядом справи.

Враховуючи, що заява про ухвалення додаткового рішення подана у межах строку, здійснена в порядку передбаченому процесуальним законом, а також те, що детальний опис наданих послуг відповідає принципу розумності та справедливості, з огляду кількість учасників та обсяг досліджених матеріалів, тривалість розгляду справи та безпосередньої участі представника позивача при перегляді справи, суд задовольнив заяву.

Верховний суд погоджується з висновками апеляційного суду.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 278/1396/19 (провадження № 61-16587св19).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (див.: постанову Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц).

Оскільки представник позивача зробив відповідне застереження про надання доказів на підтвердження розміру понесених витрат упродовж п`яти днів після ухвалення судом постанови у справі, як передбачено приписами частини восьмої статті 141 ЦПК України, безпосередньо у апеляційній скарзі - тобто до закінчення судових дебатів та згодом вчасно подав докази витрат, Касаційний цивільний суд погоджується із висновком апеляційного суду та визнає доводи касаційної скарги необґрунтованими та такими, що побудовані на неправильному тлумаченні законодавства, оскільки у суду апеляційної інстанції були відсутні законні підстави для залишення без розгляду заяви.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно із частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Частиною шостою статті 394 ЦПК України визначено, що ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

З огляду на зміст оскаржуваного судового рішення та касаційної скарги, вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Миколюком Миколою Дмитровичем, на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року у справі за позовом Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» до Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліта - 2010», Фермерське господарство «Пролісок», Фермерське господарство «Дари Ланів», про визнання незаконним і скасування наказу відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник