КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/8049/25
№ апеляційного провадження: 22-з/824/309/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.,

розглянувши цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського районного суду Київської області від 30 жовтня 2025 року та на додаткове рішення Білоцерківського районного суду Київської області від 20 листопада 2025 року, ухвалених під головуванням судді Кошеля Б.І.,-

встановив:

Рішенням Білоцерківського районного суду Київської області від 30 жовтня 2025 рокупозовні вимоги задоволено.

Стягнутоз приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 недоплачене страхове відшкодування у розмірі 17 555 грн 56 коп., відшкодування витрат на проведення судової експертизи з визначення розміру матеріального збитку 1 550 грн 00 коп. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 302 грн 80 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 52 466 грн 64 коп., витрати на проведення судової експертизи з визначення розміру матеріального збитку у розмірі 4 650 грн 00 коп. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн 40 коп.

У листопаді 2025 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду, у якій просив вирішити питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 500 грн 00 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Додатковим рішенням Білоцерківського районного суду Київської області від 20 листопада 2025 року названу заяву задоволено.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 125 грн 00 коп.

Стягнутоз ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 375 грн 00 коп.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 лютого 2026 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Білоцерківського районного суду Київської області від 30 жовтня 2025 року та додаткове рішення Білоцерківського районного суду Київської області від 20 листопада 2025 року залишено без змін.

20 лютого 2026 року від представника ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду.

Заявник просив вирішити питання про розподіл витрат на правничу допомогу у розмірі 5 100 грн 00 коп.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

За ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Згідност. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Так, за ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відтак, наведені процесуальні норми вказують на те, що обов`язку суду щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу передує подання стороною відповідної заяви.

Докази на підтвердження розміру витрат сторони на професійну правничу допомогу можуть бути подані у такому порядку: 1) докази можуть бути подані до закінчення судових дебатів у справі; 2) або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву.

У постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021року у справі № 620/2936/20 зазначено, що правила подання до закінчення судових дебатів у справі доказів на підтвердження понесених сторонами судових витрат встановлюються у випадку, коли справа слухається у відкритому судовому засіданні. В іншому випадку, коли справа призначається до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін для вирішення судом питання розподілу судових витрат у справі достатнім буде зазначити про ці докази у прохальній частині позовної заяви або ж надати їх протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови попередження про це до прийняття рішення по суті.

Підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, та не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати. Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення й тоді, коли заява про розподіл витрат на правничу допомогу, як і докази, які ці витрати підтверджують, будуть подані суду вже після того, як цей суд розгляне справу й ухвалить відповідне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що представник ОСОБА_1 не зверталась до Київського апеляційного суду із заявами про вирішення питання щодо відшкодування витрат, які позивач понесла у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Так, із заявою про розподіл витрат на правничу допомогу представник позивача звернувся до суду 20 лютого 2026 року, тобто після винесення Київським апеляційним судом постанови по суті спору.

До 18 лютого 2026 року представник позивача із заявами такого змісту до суду апеляційної інстанції не звертався, документів, які б підтверджували понесені витрати на правничу допомогу не подавав.

Відповідно до позиції об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 340/2823/21 саме своєчасне звернення сторони із заявою про стягнення судових витрат є передумовою розгляду судом питання про розподіл судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що представником ОСОБА_1 не дотримано вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо належного та своєчасного звернення до суду із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу.

Відтак, підстав для ухвалення додаткового рішення суду про розподіл витрат на правничу допомогу немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 270 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Відмовити представнику ОСОБА_1 в прийнятті додаткового рішення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст складено 12 березня 2026 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко