КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6209/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» про визнання частково недійсним договору про стягнення коштів,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 10 грудня 2025 року, постановлену під головуванням судді Блащука А.М.,-

встановив:

У вересні 2025 року представник ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про визнання частково недійсним договору про стягнення коштів.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 10 грудня 2025 рокупозовну заяву визнано неподаною та повернути представнику ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та направити матеріали справи до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції зазначив, що позов підписано представником ОСОБА_1 , повноваження якого належним чином не підтверджені.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції.

За ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом. Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій (ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

За ч. 1, 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» випливає, що ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (ст. 400-1 КК України). Схожі за змістом правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № П/9901/736/18 (провадження № 11-989заі18), в постановах Верховного Суду від 03 серпня 2020 року у справі № 428/3851/19, від 12 липня 2021 року у справі № 750/7902/20-ц).

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. У цивільному судочинстві повноваження адвоката як представника можуть підтверджуватися довіреністю або ордером, які видаються на підставі договору відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Ордер видається адвокатом (адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням) у письмовій (електронній) формі та повинен містити підпис адвоката (електронний підпис). Тобто, ордер по суті є заявою самого адвоката про наявність у нього повноважень на представництво інтересів іншої особи на підставі укладеного з нею договору про надання правничої допомоги.

Повертаючи позовну заяву представнику ОСОБА_1, суд першої інстанції зазначив про те, що із долученої до матеріалів справи копії ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АМ № 1151917 неможливо встановити дату ордеру, а також номер та дату договору про надання правової допомоги через неякісну копію документу. Копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю матеріали справи не містять.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що представником ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подано позовну заяву, до якої долучено свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Відтак, після надходження поданої представником ОСОБА_1 позовної заяви до Печерського районного суду міста Києва саме визначені відповідальні особи суду здійснили дії щодо формування матеріалів справи та роздрукування позову із долученими до нього документів.

Враховуючи вищевикладене, сторона позивача не може нести відповідальність щодо долучення до матеріалів справи неякісних копій роздрукованих додатків до позовної заяви.

Крім того, посилання суду першої інстанції на те, що матеріали справи не містять копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, колегія суддів оцінює критично з огляду на наступне.

Так, звертаючись до суду, представником ОСОБА_1 долучено до позовної заяви додатки, в тому числі: свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що вони не містять долученого до позову свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю або ж акту, складеного уповноваженими особами суду першої інстанції, про його відсутність.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно повернуто позовну заяву представнику ОСОБА_1 через відсутність повноважень у адвоката для звернення до суду із позовом.

Ордер, який видано відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Відтак, посилання суду першої інстанції на відсутність договору про надання правничої допомоги не є підставою для повернення позову представнику ОСОБА_1 .

Ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності цивільного процесу, у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення позовної заяви.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Пунктом 6 частини 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що питання вирішено з порушенням норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак вона підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 379, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 10 грудня 2025 рокускасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 12 березня 2026 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко