Єдиний унікальний номер 722/2655/25
Номер провадження 2-др/722/4/26
04 березня 2026 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Суського О.І.
з участю секретаря: Сімак О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Сокирянського районного суду Чернівецької області у місті Сокиряни заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу,
В провадженні Сокирянського районного суду Чернівецької області знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів. Відповідно до рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24.02.2026 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Представник позивача Ладан А.І. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у вище зазначеній цивільній справі зазначивши, що витрати ОСОБА_1 по даній цивільній справіскладалися з витрат на професійну правничу допомогу. з метою реалізації права, що передбачене ч.1 ст.15 ЦПК України, 05.01.2026 року між ОСОБА_1 та адвокатом Ладан А.І. укладено договір про надання правничої допомоги предметом якого є надання адвокатом усіма законними методами та способами правничої допомоги клієнту у вище зазначеній справі.
ОСОБА_1 здійснено повну оплату за надання правничої допомоги згідно договору, що підтверджується квитанцією на суму 4000,00 грн.
Вважає, що зазначений розмір витрат на оплату послуг адвокатом є співмірним із складністю даної справи та часом витраченим адвокатом на участь у судовому засіданні, відповідно вказаний розмір гонорару є розумним із врахуванням вимог ч.2 ст.30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Таким чином, обсяг наданої правничої допомоги, кількість процесуальних дій, участь у судових засіданнях, цілком обґрунтовують розмір понесенех витрат на правничу допомогу у сумі 4000,00 грн.
Просить суд ухвалити додаткове рішення у справі №722/2655/25, та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.
Судом встановлено, що відповідно до рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24.02.2026 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів задоволено.
27.02.2026 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.3 ст.270ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі N 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: "На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат".
Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.2 ст.141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям, суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.2 ст.141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 4, 5, 9 ст.141 ЦПК України.
При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. до матеріалів справи надано копії наступних документів: копія договору про надання правничої допомоги №05/01 від 05.01.2026 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Ладан Анною Іванівною; копію акту (звіту) №1 виконаних робіт (надання послуг) від 24.02.2026 року, з якого вбачається, що адвокат Ладан А.І. надала ОСОБА_1 наступні юридичні послуги: - підготовка позовної заяви до Сокирянського районного суду Чернівецької області про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, виготовлення необхідної кількості копій документів (1 година), вартість послуги 3000,00 грн.; - участь у судовому засіданні (2 години), вартість послуги 1000,00 грн. та копію квитанції №1 від 24.02.2026 року щодо прийняття гонорару в розмірі 4000,00 грн.
Враховуючи особливості предмета спору, розгляд справи , складність справи, яка є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, час, який був необхідний для вчинення дій та надання послуг, зазначених в акті про надання правової допомоги, суд приходить до висновку про те, що заява представника позивача підлягає до задоволення.
На підставі ст.ст. 133 ЦПК України, суд керуючись ст. 270 ЦПК України, -
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - Ладан Анни Іванівни, про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , витрати на професійну правову допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: