Справа № 191/574/26
Провадження № 2-н/191/25/26
У Х В А Л А

іменем України

13 березня 2026 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чорна О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,-

в с т а н о в и в:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , PHOKПП НОМЕР_1 що зареєстрована(ий) за адресою: АДРЕСА_1 ; борг за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» код ЄДР 40121452 основного боргу (заборгованості за спожитий природний газ) в розмірі 43 202,05 грн. на розрахунковий рахунок із спеціальним режимом використання: НОМЕР_2 в AT «Ощадбанк» м. Києва, МФО 300465 та судового збору в розмірі 332,80 грн. на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» зазначено, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Так, в заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природний газ та судовий збір.

При цьому у заяві зазначається місце реєстрації (проживання) ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді з ЄДДР від 09.02.2026 року інформації щодо місця реєстрації ОСОБА_1 не міститься.

На запит суду виконавчий комітет Раївської сільської ради Синельниківського району надав відповідь від 23.02.2026 року, що гр-ка ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрована.

Державна міграційна служба України на запит суду також повідомила, що не має інформації щодо її місця проживання.

Згідно відповіді з Державного реєстру речових прав №2318523 від 09.02.2026 року будь-якої нерухомості за даною особою не зареєстровано.

Разом з тим, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що звертається до суду з вимогою про стягнення боргу з ОСОБА_1 за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 ; зазначає, що у разі виявлення невідповідності адреси реєстрації проживання Боржника, зазначеної в цій Заяві, з адресою місця проживання, встановленою судом в порядку статті 165 ЦПК України, просить суд видати судовий наказ за встановленою судом адресою Боржника в якості доказу заборгованості в якості доказу надаючи лише роздруківку публічного договору про постачання електричної енергії споживачу з сайта Постачальника, без зазначення будь-яких реквізитів споживача, адреси, на яку постачається електроенергія, номеру лицевого рахунку, інформації про рух коштів по лицевому рахунку, доказів, що лицевий рахунок відкритий саме на ОСОБА_1 , нею не підписаний.

Всі докази заявника представлені у вигляді інформації по рахунку, виготовленому самим боржником.

Таким чином, заявник не надав суду жодних доказів того, що боржник за споживання газу по вказаній адресі є саме ОСОБА_1 і що вона винна за електропостачання саме ту суму, яка зазначена у заяві, і що саме їй надавалися такі послуги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Із врахуванням тих обставин, що вимоги, за якими видаються судові накази, мають бути безспірними, враховуючи, що до заяви ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу не додано документів, які підтверджують правильність та безспірність розрахунків заборгованості по наданій послузі, суд не встановив, що ОСОБА_1 дійсно є власником чи користувачем будинку, зазначеного у заяві про видачу судового наказу, користувалася цими послугами і є безспірним боржником, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 167 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення зОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 43 202,05 грн. та судового збору в розмірі 332,80 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О. В. Чорна