Справа № 165/4018/25
Провадження № 2/165/291/26
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Нововолинську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Деал Фінанс Груп" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

11 листопада 2025 року ТзОВ "Деал Фінанс Груп", в особі представника Велікданова С.К., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

10 березня 2026 року представник ТзОВ "Деал Фінанс Груп" Ткаченко Ю.О. подав до суду письмове клопотання, в якому просив закрити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, 04 березня 2026 року подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій зазначив, що тіло кредиту та відсотки за кредитним договором ним сплачені позивачу після подачі позову до суду, а тому просив відмовити у позові за його необґрунтованістю (а.с.62-64).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

При цьому, відповідно до п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

При цьому, якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, які, відповідно, тягнуть різні процесуальні наслідки, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди, не підтримання своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, тощо.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Суд розцінює заяву представника позивача, як заяву про закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою позивача від позову.

Підстав для неприйняття відмови від позову судом не встановлено.

Більше того, суд зауважує, що закриття провадження у справі саме на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України вже після відкриття провадження у справі, призведе до негативних наслідків для Державного бюджету, а саме компенсації судових витрат, оскільки закриття провадження у справі саме у такий спосіб, враховуючи п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», є наслідком повернення сплаченого позивачем судового збору у повному обсязі з державного бюджету, що на думку суду є недопустимим після здійснення судом ряду процесуальних дій.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Застосовуючи вказані положення закону, суд вважає за необхідне повернути з Державного бюджету України позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову до суду, тобто в розмірі 1211,20 грн. (а.с.5).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.142, ст.255 ЦПК України, суд

постановив:

Закрити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Деал Фінанс Груп" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Повернути позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Деал Фінанс Груп" () п`ятдесят відсотків сплаченого судового збору, а саме в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп., згідно з платіжною інструкцією №579936475.1 від 10 листопада 2025 року.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк