Номер провадження: 22-з/813/185/26
Справа № 518/1333/25
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

12.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах

Лозко Ю.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді

Вадовської Л.М. від участі у справі №518/1333/25

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 26 січня 2026 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Ширяївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

встановив:

Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 26 січня 2026 року відмовлено у задоволенні вказаної вище заяви.

Не погодившись з вказаним рішення суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду вказаної вище апеляційної скарги (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 січня 2026 року), визначено склад суду: головуючий суддя (суддя-доповідач) Таварткіладзе О.М., склад колегії суддів: Вадовська Л.М., Погорєлова С.О.

07 березня 2026 року Циганова В.В. звернулася із заявою про відвід судді

Вадовської Л.М., посилаючись на те, що суддя Вадовська Л.М. раніше брала участь у розгляді іншої справи за участі скаржниці, а саме №518/998/24, яка також стосувалася обставин її народження та правильності зазначення місця народження в актовому записі. За результатами апеляційного перегляду вказаної вище Одеський апеляційний суд під головуванням судді Вадовської Л.М. ухвалив постанову, якою залишив апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення місцевого суду без змін. На думку

ОСОБА_1 , суддя Вадовська Л.М. вже здійснила оцінку доказів та висловила правову позицію щодо фактичних обставин, пов`язаних з місцем народження заявниці. Посилаючись на викладене вище зазначає, що у неї існують об`єктивні підстави для сумніву у неупередженості судді Вадовської Л.М.

09 березня 2026 року ухвалою Одеського апеляційного суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді Вадовської Л.М. визнано необґрунтованою. Справу передано до канцелярії суду для визначення судді, у встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України порядку, для вирішення питання про відвід.

Автоматизованою системою документообігу суду в порядку, встановленому

ч. 1 ст. 33 ЦПК України, для вирішення питання про відвід судді (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 березня 2026 року), визначено суддю Лозко Ю.П.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Після проведення автоматизованого розподілу справи та відповідно до частини 8 статті 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід вирішується Одеським апеляційним судом у складі судді Лозко Ю.П. без повідомлення учасників справи.

Дослідивши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід, апеляційний суд бере до уваги таке.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Частина перша статті 129 Конституції України встановлює, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України.

Так, відповідно до вимог ч. 1ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу) якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Тобто, положеннями ч. 1ст. 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

За положеннями ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Білуха проти України" (N 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року)зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

При цьому неупередженість має одночасно існувати як фактично (суб`єктивний тест), так і має бути забезпечена її розумна видимість (об`єктивний тест) (рішення ЄСПЛ у справі "Мікаллеф проти Мальти", N 17056/06 від 15 жовтня 2009 року, "Rustavi 2 Broadcasting Company Ltd та інші проти Грузії", N 16812/17 від 18 липня 2019 року).

Оцінивши доводи заяви, вважаю, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 відсутні, оскільки доводи заявниці не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів в неупередженості судді.

Посилання заявниці на участь судді Вадовської Л.М. у розгляді іншої цивільної справи та ухвалення апеляційним судом у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах до якої входила ця суддя, відповідного судового рішення у справі №518/998/24, зводяться до незгоди заявниці ОСОБА_1 з зазначеним судовим рішенням, що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, не є підставою для відводу суддів у цій справі.

Обставини, на які посилається заявниця у заяві про відвід судді

Вадовської В.В., не дають підстав для сумніву у неупередженості судді, тому вважаю, що заява ОСОБА_1 про відвід судді задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Вадовської Л.М. у справі №518/1333/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко