Справа № 345/5838/25
Провадження № 22-з/4808/13/26
Головуючий у 1 інстанції Онушканич В. В.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
У Х В А Л А

05 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача: Василишин Л.В.,

суддів: Баркова В. М., Максюти І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Казак Єлизавети Сергіївни про ухвалення додаткового рішення в частині судових витрат у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 листопада 2025 року,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У жовтні 2025 року представник ФОП ОСОБА_1 Леонтович К. В. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути солідарно із відповідачів заборгованість у розмірі 1282,84 грн, яка складається із 965,58 грн заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з липня 2019 року до квітня 2021 року, інфляційні втрати у розмірі 245,44 грн, 3% річних у розмірі 71,82 грн, а також стягнути із відповідачів судові витрати у розмірі 7968,96 грн.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 листопада 2025 року прийнято відмову позивача ФОП ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості.

Провадження в цивільній справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості, закрито на підставі пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 242,24 грн судового збору та 500,00 грн витрат за надання правничої допомоги.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_1 242,24 грн судового збору та 500,00 грн витрат за надання правничої допомоги.

Повернуто з державного бюджету ФОП ОСОБА_1 сплачений ним згідно з платіжною інструкцією АТ КБ «Приватбанк» № 414 від 14 жовтня 2025 року судовий збір в розмірі 484,48 грн.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 242,24 грн судового збору та 500,00 грн витрат за надання правничої допомоги.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 242,24 грн судового збору та 500,00 грн витрат за надання правничої допомоги.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 листопада 2025 року залишено без змін.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового судового рішення, позиції інших учасників справи

06 лютого 2026 року представник ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_6 в системі «Електронний суд» сформувала заяву про ухвалення додаткового рішення. Заява зареєстрована Івано-Франківським апеляційним судом 09 лютого 2026 року.

У поданій заяві представник ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_6 просила суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати в суді апеляційної інстанції на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Правове обґрунтування та висновки апеляційного суду за результатами розгляду заяви

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів уважає, що відсутні підстави для задоволення заяви ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_6 про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами першою-третьою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Звертаючись до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення, представник ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_6 у такій просила суд долучити до матеріалів справи: договір про надання професійної правничої допомоги № 14/01 від 14 липня 2025 року, додаток № 1 від 14 липня 2025 року до договору про надання професійної правничої допомоги № 14/01 від 14 липня 2025 року, додаток № 2 від 14 липня 2025 року до договору про надання професійної правничої допомоги № 14/01 від 14 липня 2025 року, акт № 291 від 04 лютого 2026 року здачі-приймання до договору про надання професійної правничої допомоги № 14/01 від 14 липня 2025 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, видане Радою адвокатів Дніпропетровської області 23.11.2018 за №3976.

Згідно із вказаним договором про надання професійної правничої допомоги № 14/01 від 14 липня 2025 року Адвокатське бюро «Юлії Біжко» та ФОП ОСОБА_1 уклали договір за умовами якого Адвокатське бюро зобов`язується надати замовнику професійну правничу допомогу у формі захисту прав та інтересів замовника щодо стягнення дебіторської заборгованості за житлово-комунальні послуги, право вимоги якої набуто замовником на підставі електронного аукціону.

Відповідно до п. 8.2. Договору сума гонорару (винагороди) за послуги та порядок проведення розрахунків між сторонами визначається додатком 2 до цього договору.

Факт надання послуг підтверджується актом здачі-приймання наданих послуг, який підписується сторонами та є разом з наданим Адвокатським бюро рахунком підставою для перерахування суми гонорару (винагороди) (пункт 8.4).

Згідно із п. 1 додатку № 2 до договору про надання професійної правничої допомоги № 14/01 від 14 липня 2025 року сторони погодили, що професійна правнича допомога за вказаним вище договором буде надаватись адвокатом Біжко Юлією Олександрівною.

Відповідно до додатку № 2 до договору про надання професійної правничої допомоги № 14/01 від 14 липня 2025 року

Сторони погодили, що професійна правнича допомога буде надаватись адвокатом Біжко Ю.О. із розрахунку 2 000 грн за годину праці адвоката.

Актом АБ «Юлії Біжко» в особі керуючого бюро Біжко Ю. О. та ФОП ОСОБА_1 погодили, що адвокатське бюро надало, а замовник прийняв правничу допомогу у вигляді: складання відзиву на апеляційну скаргу по справі № 345/5838/25 тривалістю 1 год, вартістю 2 000 грн.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що відзив на апеляційну скаргу поданий за допомогою системи «Електронний суд» та підписаний ОСОБА_6 .

Водночас договір про надання правничої допомоги, додаток до нього, а також інші подані на підтвердження понесених витрат документи укладені з АБ «Юлії Біжко» та передбачають надання правничої допомоги саме адвокатом Біжко Ю. О. Доказів залучення до виконання договору про надання правничої допомоги іншого адвоката, зокрема ОСОБА_6 , а також документів, які б підтверджували повноваження останньої діяти в межах відповідного договору про надання правничої допомоги, матеріали справи не містять.

Отже, надані заявником документи не підтверджують фактичного надання правничої допомоги у заявленому обсязі саме тією особою, яка визначена договором та на користь якої заявлено вимогу про відшкодування витрат.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що заявлені витрати на правничу допомогу не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підстав для їх стягнення немає.

Керуючись статтями 137, 141, 270, 381 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ОСОБА_6 про ухвалення додаткового рішення в частині судових витрат відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 12 березня 2026 року.

Суддя-доповідач: Л. В. Василишин

Судді: В. М. Барков

І. О. Максюта