Справа № 148/3306/25
Провадження №2-др/148/2/26
03 березня 2026 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: судді Штифурко Л.А.
секретаря Лиженко Є.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі № 148/3306/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В провадженні Тульчинського районного суд Вінницької області знаходилась вказана вище цивільна справа. Рішенням суду від 11.02.2026 позовні вимоги ТОВ «ІННОВА НОВА» задоволено.
19.02.2026 представник позивача, адвокат Андрущенко М.В. звернувся в суд з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у даній справі та стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачем за надання професійної правничої допомоги в розмірі 5000 грн., оскільки під час ухвалення рішення дане питання не вирішено.
Представник позивача, адвокат Андрущенко М.В., в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. В своїй заяві, яка надійшла до суду 23.02.2026 (а.с. 83), відповідач просить проводити засідання без його участі через неможливість прибути до суду з-за кордону. Також просить відмовити в задоволенні заяви про стягнення з нього 5000 грн. витрат на правову допомогу, оскільки вважає цю суму неспівмірною та завищеною для даної категорії справ, а його матеріальний стан не дозволяє такі виплати.
За змістом ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
З огляду на викладене суд вважав можливим провести розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у відсутність сторін по справі.
У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи.
Вивчивши доводи та матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, заяву ОСОБА_1 , дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, в тому числі, судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 270 ЦПК України).
За змістом ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом 10 днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Зі змісту ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі.
У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Підсумовуючи можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судом встановлено, що рішенням Тульчинського районного суд Вінницької області від 11.02.2026 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено (а.с. 66-69).
На виконання вимог ст. 134 ЦПК України представником позивача у позовній заяві зазначено орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести в зв`язку із розглядом справи, в сумі 5000 грн. (а.с. 2-6).
Також адвокатом Андрущенком М.В. подано до суду копію договору про надання правничої допомоги №06-05-25 від 06.05.2025, укладеного між ним та ТОВ «ІННОВА НОВА», з якого вбачається, що за результатом надання Послуг Сторони складають акти приймання-передачі наданих послуг (надалі за текстом - АНП), в яких визначається перелік Послуг, їх деталізація (за необхідності) та вартість. АНП складається по факту надання кожної конкретної Послуги за Договором згідно погодженим до виконання заявкам Замовника. При цьому Сторони погоджують, що один АНП може містити в собі інформацію про одну або декілька погоджених до виконання заявок Замовника, із деталізацією Послуг та фактичних результатів (за необхідності) по кожній з них, за результатом чого Сторони погоджуються, що ціна Послуг, погоджена за заявками може змінюватись (збільшуватись або зменшуватись відповідним чином). Оплата наданих Послуг здійснюється шляхом безготівкової транзакції коштів, зазначених в заявках та/або АНП на банківський рахунок Виконавця, зазначений в цьому Договорі або в інший спосіб, погоджений Сторонами. Сторони погоджують, що оплата Послуг Виконавця може здійснюватись й до укладення Сторонами АНП за рішенням Виконавця, про що зазначається в кожній відповідній заявці (а.с. 38-40).
В матеріалах справи наявні копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Андрущенком М.В. (а.с. 8), копія ордеру серії АВ № 1853976 від 20.11.2025 (а.с. 7), виданого адвокатом Андрущенком М.В. на надання правової допомоги ТОВ «ІННОВА НОВА» на підставі договору про надання правничої допомоги №06-05-25 від 06.05.2025 (а.с. 7).
Також адвокатом Андрущенком М.В. на підтвердження отримання ним та здійснення позивачем ТОВ «ІННОВА НОВА» витрат на правничу допомогу в сумі 5 000 грн. надано копію платіжної інструкції №185 від 17.02.2026 (а.с. 77).
Вказані вище докази подані адвокатом Андрущенком М.В. у строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Згідно з п. 4 ч.1 ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст. 19 вказаного вище Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Верховний Суд у справі № 922/3812/19 висловив позицію про те, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Судом встановлено, що у зв`язку з представництвом позивача адвокатом Андрущенком М.В., підготовлена позовна заява, яка разом із доказами подана в суд.
Зазначена адвокатом Андрущенком М.В. сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень, на думку суду, є співмірною зі складністю справи, часом, витраченим на виконання робіт з надання правничої допомоги, ціну позову і значення справи для сторін.
Беручи до уваги, що рішенням Тульчинського районного суд Вінницької області від 11.02.2025 позов ТОВ «ІННОВА НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, однак при його ухваленні судом не вирішено питання про судові витрати на професійну правничу допомогу, суд вважає, що в даній справі є підстави для ухвалення додаткового рішення та з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн., що відповідатиме принципу розумності та співмірності за даних обставин.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 133, 137, 141, 265, 270 ЦПК України, суд,-
Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне додаткове рішення складено 10.03.2026.
Суддя Л.А. Штифурко