Справа № 136/218/26
провадження № 2/136/99/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Присяжного О.І.,

за участю секретаря судових засідань Мельник В.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Липовець, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться вищевказана цивільна справа, у якій ухвалою суду від 16.02.2026 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

18.02.2026 від представника позивача Бурлаки В.В до суду надійшла заява про закриття провадження у справі.

Дана заява мотивована тим, що відповідач по справі у позасудовому порядку повністю закрив кредит. Заборгованість Відповідача за Кредитним договором, яка є предметом розгляду даної справи, відсутня. Крім того, у заяві вказано, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Крім того, представник позивача у заяві просить повернути ТОВ «Бізнес Позика» судовий збір, сплачений за подання позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені.

Вирішуючи питання про закриття провадження по даній цивільній справі суд дійшов до наступного висновку.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, яке не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Одним із основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, зокрема, стаття 13 ЦПК України зобов`язує суд розглядати справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог, учасник справи має право розпоряджатися своїми правами, в тому числі вчиняти чи не вчиняти ті чи інші процесуальні дії, на власний розсуд.

Оскільки представником позивача подано заяву про закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, що є його процесуальним правом, суд приходить до висновку про можливість закриття провадження по даній справі, а тому заява про закриття провадження у справі підлягає задоволенню.

Згідно із частиною другою статті 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За подання позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн., який підлягає поверненню позивачу.

Верховний Суд неодноразово надав правову оцінку випадкам стягнення судових витрат у разі закриття провадження по справі з підстав відсутності предмета спору.

Так, зокрема, у постанові від 21.04.2021 у справі № 199/9188/16-ц, Верховний Суд зазначив: "Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суди попередніх інстанцій зазначеного, а також положень частини третьої статті 142 ЦПК України у поєднанні із статтею 255 ЦПК України не урахували, а тому дійшли помилкового висновку, що закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору (пункт 2 частини першої статті 255 ЦПК України є відповідно до частини третьої статті 142 ЦПК України підставою для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат".

Як вбачається, зі змісту заяви представника позивача Бурлаки В.В, вона посилається на відсутність предмету спору у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що судовий збір підлягає поверненню позивачу із державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 255, 256, 258-260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача про закриття провадження у справі, - задовольнити.

Закрити провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Повернути з державного бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», , судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 коп., сплачений за платіжною інструкцією № 1218 від 20.01.2026.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Олексій ПРИСЯЖНИЙ