Справа № 337/2582/25
Провадження №2/337/59/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді Кучерука І.Г.

з участю секретаря Роман Д.В.

представника позивача Лисиці Д.І. ( в режимі відеоконференції)

розглянувши в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Головного управління ДПС у Запорізькій області, про звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лисиця Д.І., по системі «Електронний суд», звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати обтяження та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про обтяження за номером 36926726 (спеціальний розділ), накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем від 03.06.2020 року в рамках виконавчого провадження № 62253164 та виключити з Єдиного реєстру боржників позивача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що 23 січня 2020 року суд постановив вирок по справі 752/23734/19 яким було конфісковано майно, яке є особистою власністю позивача. 17.06.2020 року Хортицьким відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було відкрито виконавче провадження № 62253164 щодо виконання виконавчого листа №752/23734/19 від 23.01.2020.

18.11.2021 року заступником начальника відділу Васіним П.В., на підставі п. 2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» було завершено та винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Як зазначено в постанові про повернення виконавчого документу стягувачу виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 18.02.2022 року.

Як вбачається з інформації яка наявна в Єдиному реєстрі боржників на теперішній час, позивач ОСОБА_1 рахується як боржник в завершеному виконавчому провадженні № 62253164. Як вбачається з інформації наявній в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, все нерухому майно позивача арештовано на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 62253164 від 03.06.2020 року. Номер запису про обтяження 36926726 (спеціальний розділ).

16 травня 2025 року представником позивача було направлено до Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву про зняття арешту на все нерухоме майно позивача та виключення його з Єдиного державного реєстру боржників у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. 28.05.2025 року Хортицький відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відповів на заяву, та зазначив, що паперові матеріали вказаного виконавчого провадження знищено у зв`язку із закінченням строків зберігання, передбачених законом. А також зазначив, що підстави для припинення обтяження 36926726 та виключення позивача з Єдиного реєстру боржників відсутні. Тобто, на теперішній час виконавче провадження завершено, паперові матеріали вказаного виконавчого провадження знищено, строк на повторне пред`явлення виконавчого листа закінчився. Але позивач до тепер рахується як боржник в Єдиному реєстрі боржників та наявна інформація про арешт всього його нерухомого майна.

09.06.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання.

27.06.2025 року до суду від Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшла клопотання, фактично відзив на позов, у якому зазначено, що оскільки позивач ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні, Відділ дійшов висновку, що вказана особа не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII .

Відділ дійшов до висновків, що позовне провадження, про звільнення майна з-під арешту у справі за вказаною позовною заявою підлягає закриттю, оскільки арешт накладено на майно позивача, який є боржником у виконавчому провадженні, з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому він не може виступати позивачем у даній справі і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні.

Ухвалою суду від 09.10.2025 року за клопотанням представника позивача залучено до справи у якості співвідповідача Головне управління ДПС у Запорізькій області.

Ухвалою суду від 17.12.2025 року закрито підготовче провадження і справа призначена до судового розгляду по суті.

Представники Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Головного управління ДПС у Запорізькій області у судове засіданні не з`явились були належним чином повідомлені.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лисиця Д.І. не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідачів.

Суд, за відсутності підстав для відкладення або оголошення перерви в судовому засіданні, передбачених ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з мотивів викладених у позові та просив їх задовольнити. Також наголосив, що обтяження (арешт) який просить скасувати, накладено державним виконавцем в рамках виконання вироку суду про конфіскацію майна позивача.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Вироком колегії суддів Деснянського районного суду м. Києва від 23.01.2020 року затверджено угоду про визнання винуватості відповідно до якої ОСОБА_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 255, ч.ч. 4,5 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, і призначено йому остаточне покарання у виді позбавления волі на строк 3 роки з конфіскацією майна, що є його особистою власністю.

Відповідно до довідки Деснянського районного суду м. Києва від 23.04.2020 року, на досудовому слідстві опис майна засудженого ОСОБА_1 не проводився, в матеріалах кримінального провадження відсутні постанова про накладення арешту на майно, протокол огляду та вилучення майна, протокол опису майна та протокол про відсутність майна, яке підлягає опису.

На підставі вироку Деснянським районним судом м. Києва 23.04.2020 року видано виконавчий лист про конфіскацію на користь держави всього майна, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Постановою державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 03.06.2020 року відкрито виконавче провадження (ВП 62253164) з примусового виконання виконавчого листа № 752/23734/19 виданого 23.01.2020 Деснянським районним судом м. Києва про конфіскацію всього майно на користь держави, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Постановою державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 03.06.2020 року у виконавчому провадженні ВП 62253164 накладено арешт на все майно боржника, що належить боржнику ОСОБА_1

Постановою державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 18.11.2021 року (ВП 62253164) виконавчий лист № 752/23734/19 виданий 23.01.2020 Деснянським районним судом м. Києва про Конфіскацію всього майна на користь держави, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 - повернуто стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», так як у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 18.02.2022.

Відповідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 належить на праві власності частина будинку за адресою АДРЕСА_1 .

В Єдиному реєстрі боржників наявний запис: ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 Боржник: Номер виконавчого провадження: 62253164, Документ видав: Деснянський районний суд м. Києва, конфіскація майна засуджених.

16.05.2025 року представник ОСОБА_1 звернувся до Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою у якій просив виключити запис про обтяження 36926726 (спеціальний розділ) у виді арешту нерухомого майна ОСОБА_1 та Виключити ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників по виконавчому провадженню 62253164.

Згідно до відповіді Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 28.05.2025 року, паперові матеріали виконавчого провадження знищено у зв`язку із закінченням строків зберігання, передбачених законом. На даний час, відсутні підстави для припинення обтяження 36926726 від 17.06.2020 внесеного до ДРРП, згідно постанови про арешт майна боржника від 03.06.2020, вп № 62253164 та вилучення з Єдиного реєстру боржників.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 Цивільного кодексу України).

Питання про конфіскацію майна вирішується у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним України та Кримінально-виконавчим кодексом України.

Згідно з ч. 2 ст. 52 КК України додатковим покараннями є, зокрема, конфіскація майна.

Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого (частина перша статті 59 КК України).

Статтею 48 КВК України передбачено, що суд, який постановив вирок, який передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна, після набрання ним законної сили надсилає виконавчий лист, копію опису майна і копію вироку для виконання органу державної виконавчої служби, про що сповіщає відповідну фінансову установу. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опису майна не проводилося. Виконання покарання у виді конфіскації майна здійснюється органом державної виконавчої служби за місцезнаходженням майна відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Конфіскації підлягає майно, що є у власності засудженого. Спори, пов`язані з конфіскацією майна, вирішуються в порядку, встановленому законом (частини перша, третя статті 49 КВК України).

Порядок судового оскарження урегульовано Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), відповідно до частини першої статті 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Тому необхідно розрізняти випадки звернення до суду зі скаргою в порядку судового контролю за виконанням судових рішень (рішень, ухвал, постанов судів різних юрисдикцій) та в порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби при виконанні рішень інших органів (постанов, наказів, ухвал та інших документів), які є виконавчими документами і підлягають примусовому виконанню відповідно до статті 3 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до частин першої, другої статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Враховуючи, що виконавчий лист був виданий на виконання вироку суду у частині конфіскації майна, а не на виконання судового рішення у цивільній справі, вимоги позивача про скасування обтяження накладеного державним виконавцем 03.06.2020 року в рамках виконавчого провадження № 62253164 на майно позивача, не можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства.

Даний висновок узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, який висловлений у постанові від 08.11.2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19).

Статтею 537 КПК України урегульовані питання, які вирішуються під час виконання вироків. Положеннями статті 539 КПК України визначено порядок вирішення судом питань, які виникають під час виконання вироку. Проте зазначеними нормами закону не встановлено порядку скасування арешту, накладеного в порядку виконання вироку про конфіскацію майна як вид покарання. Відсутнє і посилання на можливість такого скасування за правилами ЦПК України.

Крім того, положеннями КПК України (розділом VIII) не встановлено порядок оскарження рішення, дій або бездіяльності органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб стосовно виконання судового рішення щодо конфіскації майна у кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною першою статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З огляду на те, що у Хортицькому відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на виконанні перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого на виконання вирокуДеснянського районного суду м. Києва суду у частині конфіскації майна належного на праві власності позивачеві ОСОБА_1 , то він, як учасник виконавчого провадження, на підставі положень статті 287 КАС України має право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено його права, свободи чи інтереси.

Подібні висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 13 грудня 2023 року у справі № 357/2157/23 (провадження № 61-11393св23), у постанові Верховного Суду від 01 травня 2024 року у справі № 165/3826/21 (провадження № 61-2450св24).

Також слід зазначити, що питання про звільнення майна з-під арешту вирішується в порядку, визначеному ЦПК України, у позовному провадженні, якщо такий арешт оспорюють не особи, притягнуті до кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 89, 229, 255, 256, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Головного управління ДПС у Запорізькій області, про звільнення майна з-під арешту.

Роз`яснити позивачу його право на звернення з позовом до адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.Г.Кучерук