Справа № 450/4919/25
Провадження № 2/463/816/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року Личаківський районний суд м. Львова

головуючого судді Бобрової Ю.Ю.

з участю секретаря судових засідань Назара Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу витрат за регламентною виплатою,

в с т а н о в и в :

представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат за регламентною виплатою в розмірі 105 314,70 грн.

Короткий зміст позовних вимог

Свої вимоги мотивує тим, що 13 квітня 2020 року в м. Винники сталася дорожньо-транспортна пригода (далі також - ДТП) за участю автомобіля «TOYOTA» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «VOLKSWAGEN» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_1 . Вина у вчиненні відповідачем зазначеного ДТП встановлена постановою Личаківського районного суду м. Львова від 13.07.2020 року по справі №463/6006/20, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності. В результаті ДТП автомобіль «TOYOTA» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 отримав пошкодження, а його власник ОСОБА_2 зазнала матеріальних збитків. На час скоєння вказаного ДТП транспортний засіб «VOLKSWAGEN» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , яким керував відповідач, не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Заподіяна шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована відповідачем потерпілій особі. Оскільки МТСБУ відповідно до закону здійснило регламентну виплату за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ просить позов задовольнити та стягнути з відповідача витрат в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплатою сплаченого відшкодування та суму сплачених витрат на встановлення розміру збитку.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву.

Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст. 174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило.

Процесуальні питання пов`язані з розглядом справи

Представник позивача звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області із позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу витрат за регламентною виплатою в розмірі 105 314,70 грн.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2025 року вказану справу передано до Личаківського районного суду м. Львова для розгляду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 грудня 2025 року головуючим суддею у справі визначено суддю Боброву Ю.Ю.

Із відповіді Західного міжрегіонального управління ДМС та з Єдиного державного демографічного реєстру отримано інформацію про реєстрацію місця проживання відповідача.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 31 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання за наявними в ній матеріалами. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі.

Заяв чи клопотань від учасників цієї справи, у тому числі й про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у визначені чинним ЦПК України й судом строки та порядку до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 13 квітня 2020 року о 22 год. 30 хв. на вул. Галицькій, 23, у м. Львів-Винники, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «TOYOTA» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «VOLKSWAGEN», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 .

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 13.07.2020 року по справі №463/6006/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи, в результаті ДТП автомобіль «TOYOTA» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 отримав пошкодження, а його власник ОСОБА_2 зазнала матеріальних збитків.

На час скоєння вказаного ДТП транспортний засіб «VOLKSWAGEN» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , яким керував відповідач, не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що підтверджується довідкою до наказу №1 від 17.09.2020 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. Заподіяна шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована відповідачем потерпілій особі.

Транспортний засіб «TOYOTA» реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , на час ДТП був забезпечений полісом № AO/3098014.

Власник авто ОСОБА_2 з метою отримання відшкодування звернулась до МТСБУ із відповідною заявою про виплату відшкодування.

Для встановлення розміру відшкодування у справі №68021, МТСБУ надало доручення суб`єкту оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , яким була визначена ринкова вартість відновлювального ремонту т/з TOYOTA р/н НОМЕР_1 (з урахуванням зносу) у розмірі 249 349,43 грн. та вартість відновлювального ремонту у розмірі 255 869.43 грн. При цьому, витрати МТСБУ на встановлення розміру відшкодування потерпілій особі склали 2 994,80 грн., де на оплату послуг аваркома було сплачено ФОП ОСОБА_3 суму в розмірі 1 430,00 грн., а також було сплачено ТОВ Аудатекс Україна суму в розмірі 1 564,80 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1480722 від «29» липня 2020 р. та платіжною інструкцією № 1481029 від «14» серпня 2020 р. А тому сума відшкодування склала 102 319,90 грн.

Керуючись нормами п.п. "а" п. 41.1. ст. 41 Закону в редакції, яка діяла на момент ДТП, та у межах страхової суми, що була чинною на день настання події, МТСБУ 22.09.2020 року здійснило виплату відшкодування довіреній особі потерпілого в розмір 102 319,90 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 2144857 від «22» вересня 2020 р.

Для здійснення робіт, спрямованих на встановлення розміру регламентної виплати (огляд пошкодженого майна, встановлення розміру збитку та збір документів) у справі №68021 МТСБУ надало доручення суб`єкту оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 . Згідно платіжного доручення від 29.07.2020 року МТСБУ сплатило ФОП ОСОБА_3 за послуги експерта (аваркома) у справі грошові кошти в сумі 1 430,00 грн. А також на встановлення розрахунку вартості КТЗ, згідно платіжного доручення від 14.08.2020 року МТСБУ сплатило ТОВ Аудатекс Україна у справі грошові кошти в сумі 1 564,80 грн.

Правові норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 р.).

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (частина перша статті 2 ЦПК України).

Стаття 76 ЦПК України визнає доказами будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував цивільно-правову відповідальність. Право на отримання відшкодування від МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих мають потерпілі в ДТП особи, відповідальність яких була застрахована на час ДТП.

Згідно ст. 22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, відповідно до абзацу 2 п. 22.1 ст. 22 Закону, МТСБУ відшкодовує оцінену шкоду у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається, МТСБУ відповідно до п.п."а" п.41.1 ст.41 Закону відшкодувало потерпілій особі у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини власника транспортного засобу, який всупереч вимогам Закону на час події керував транспортним засобом без діючого договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності перед третіми особами.

Статтею 1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону, передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Отже, відповідно до ст.1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону, після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Окрім цього, Закон зобов`язує МТСБУ протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна (п.34.2. ст.34 Закону). Положенням п.40.3 ст.40 Закону передбачено право МТСБУ залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитку у випадках, визначених у ст.41 Закону. Таким чином, обов`язковою умовою прийняття МТСБУ рішення про здійснення регламентної виплати на користь потерпілої особи - є залучення відповідного експерта для встановлення розміру відшкодування. Виконання вказаних робіт є платними та оплачуються замовником, що МТСБУ визначається як наслідок шкоди завданої особою винною у ДТП. Згідно п.41.4 ст.41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного Фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин події, за якими може бути проведена регламентна виплата.

З огляду на наведене вище, аналізуючи вищенаведені норми Закону, суд дійшов висновку, що у відповідача виникло зобов`язання перед МТСБУ відшкодувати завдані збитки в порядку регресу в розмірі фактично понесених позивачем витрат, оскільки транспортний засіб, яким керував відповідач не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а МТСБУ виконало покладений законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної внаслідок ДТП.

А відтак, вищевказані витрати, які пов`язані з регламентною виплатою, а також витрати на визначення розміру вказаних витрат, належить відшкодувати відповідачу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню шкода в порядку регресу у розмірі 102 319,90 грн та суму витрат на встановлення розміру заподіяної шкоди в розмірі 2 994,80 грн.

Щодо судових витрат

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3 028 гривень.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 265, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму витрат сплаченого відшкодування в розмірі 102 319 (сто дві тисячі триста дев`ятнадцять) грн 90 коп., суму витрат на встановлення розміру заподіяної шкоди в розмірі 2 994 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири) грн 80 коп. та судові витрати 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн, що в сумі становить 108 342,7 грн (сто вісім тисяч триста сорок дві гривні сімдесят копійок).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

дані позивача: Моторне (транспортне) страхове бюро України, місцезнаходження: місто Київ, бульвар Русанівський, будинок 8, ;

дані відповідача: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя: Юлія БОБРОВА