Справа № 697/104/26
Провадження № 2/697/383/2026
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Деревенського І.І.,

за участю секретаря судового засідання Задорожнього К.О.

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Канів, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , відповідач 1), ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 , відповідач 2) про визнання права на спадкове майно,-

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 75 років померла її свекруха ОСОБА_4 (далі - спадкодавець - 1).

За життя спадкоємцю 1 на підставі рішення Канівської районної державної адміністрації від 26.11.1998 за №309, видано Сертифікат серія ЧР № 0315353, на право на земельну частку (пай), площею 6,19 в умовних кадастрових гектарах, у КСП ім. Чапаева, (с. Піщальники Канівського району Черкаської області), розташовану в межах Потапцівської сільської ради Канівського району Черкаської області. Отримати державний акт на право власності на зазначену в сертифікаті площу земельної ділянки спадкодавець 1 не встигла, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Дану спадщину в рівних частках за заповітом своєчасно успадкували її сини: ОСОБА_5 (далі - спадкодавець 2) та ОСОБА_6 , та 25.06.2004 в Канівській державній нотаріальній конторі отримали свідоцтва про право на дану спадщину в по 1/2 частині, за заповітом.

Відповідно до Сертифікат серія ЧР № 0315353 спадкодавцю 2 на частину успадкованої ним умовної площі, що становить 3,45 з 6,19 в умовних кадастрових гектарах, на підставі технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки власників сертифікатів на земельні частки (паї), на території Потапцівської сільської ради Канівського району Черкаської області, розпорядженням Канівської районної державної адміністрації від 07.09.2004 за №351, видано державний акт серія ЧР №100571 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0054 площею 1,7090 га., угіддя - рілля, розташовану на території Потапцівської сільської ради Канівського району Черкаської області. При цьому оригінал сертифікату у спадкодавця 2, було вилучено та здано в архів ГУД Держгеокадастру у Черкаській області.

Крім отриманого права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0054 площею 1,7090 га., угіддя - рілля, розташованої на території Потапцівської сільської ради Канівського району Черкаської області, у спадкодавця 2, відповідно до успадкованого Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧР №0315353 та проведеного подальшого розпаювання, залишилося право на 1/2 частину решти успадкованої площі земельної частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП ім. Чапаєва, а саме вид угідь: багаторічні насадження площею 0,2750 га., на земельній ділянці за порядковим номером 107 та пасовище, орієнтованою площею 0,87 га. на земельній ділянці за номером НОМЕР_1 , розташованої на території Потапцівської, на даний час Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області. Отримати державний акт на право власності на 1/2 частину виділених земельних ділянок загальною площею 0.2837 га. спадкодавець не встиг, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Позивач зазначає, що після смерті спадкодавця - 2, відкрилась спадщина, що складається: з житлового будинку АДРЕСА_1 , який спадкодавець 20.06.2017 заповів ОСОБА_3 ; з земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0054 площею 1,7090 га., угіддя - рілля, розташованої на території Потапцівської сільської ради Канівського району Черкаської області, яку спадкодавець 20.06.2017 заповів синові ОСОБА_2 ; права на 1/2 частину решти успадкованої від спадкодавця - 1 площі земельної частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП ім. Чапаєва, а саме вид угідь: багаторічні насадження площею 0,2750 га., на земельній ділянці за порядковим номером 107 та пасовище, орієнтованою площею 0,87 га. на земельній ділянці за номером 107, розташованої на території Потапцівської, на даний час Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області, що не було включене ним до складеного 20.06.2017.

Позивач зазначає, що вона будучи дружиною спадкодавця 2, її родинні стосунки з спадкодавцем 2 підтверджуються свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , своєчасно у 6-ти місячний термін після смерті спадкодавця 2, подала заяву до Канівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом. Але в отриманні нею свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину успадкованої спадкодавцем 2 від спадкодавця -1 площі земельної частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП ім. Чапаєва, а саме вид угідь: багаторічні насадження площею 0,2750 га., на земельній ділянці за порядковим номером 107 та пасовище, орієнтованою площею 0,87 га. на земельній ділянці за номером НОМЕР_1 , розташованої на території Потапцівської, на даний час Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області, від якої відмовилися решта спадкоємців за законом, державним нотаріусом 15.01.2026 відмовлено за відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0315353. В зв`язку з чим рекомендовано звернутися з відповідним позовом до суду.

З огляду на вказані обставини, позивач просить суд визнати за нею у порядку спадкування за законом право на земельні частки (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП ім. Чапаєва.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.01.2026 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Витребувано з Канівської державної нотаріальної контори Черкаської області інформацію.

Позивач ОСОБА_1 у судове підготовче судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.36).

Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_3 у підготовче судове засідання не з`явилися, направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують, щодо задоволення позовної заяви (а.с.35, 37).

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. ст.55,124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №114, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 03.05.2002 (а.с.15).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 12.09.2017 вбачається, що ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16).

З копії спадкової справи №632/2002, вбачається, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку АДРЕСА_1 ; із права на земельну частку / пай, яке перебуває в КСП ім.Чапаєва села Піщальники, Канівського району, Черкаської області; із майнового паю в розмірі 4923 грн, який знаходиться в КСП ім.Чапаєва села Потапці, Канівського району, Черкаської області та грошових вкладів з відсотками і компенсаціями, що знаходяться в Канівському відділенні ВАТ «Державний Ощадний банк України» 3-3284 на рахунку № НОМЕР_5 та у філії ВАТ «Державний Ощадний банк України» №-3284/06 села Потапці, Канівського району, Черкаської області на рахунку № НОМЕР_6 . Спадкоємцями є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частинах. ОСОБА_4 за свого життя 27.09.1988 склала заповіт на все своє майно на своїх синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в особі представника звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця 1, про що останніми відповідно до виданих свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.06.2004 зареєстрованих в реєстрі №2-919, №2-924, №2-927, сини померлої ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частинах прийняли в спадщину, яка складається: права на земельну частку / пай, яке знаходиться у колективній власності КСП ім. Чапаєва села Піщальники, Канівського району, Черкаської області, розміром 6.19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі /на місцевості/, що належало померлій на підставі сертифікату серія ЧР №0315353, виданого Канівською районною держадміністрацією; із майнового паю в розмірі 4923 грн., який знаходиться в КСП ім.Чапаєва села Потапці, Канівського району, Черкаської області, що належав померлій на підставі Сертифіката №-204, виданого КСП ім.Чапаєва 25.03.2000; грошового вкладу з відсотками і компенсаціями, що знаходиться в Канівському відділенні ВАТ «Державний Ощадний банк України» №-3284 на рахунку № НОМЕР_5 , який належав померлій на підставі ощадної книжки; грошового вкладу з відсотками і компенсаціями, що знаходиться у філії ВАТ «Державний Ощадний банк України» №-3284/06 села Потапці, Канівського району, Черкаської області на рахунку № НОМЕР_6 , який належав померлому на підставі ощадної книжки; та житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 14.06.2004 Виконавчим комітетом Потапцівської сільської ради та зареєстрованого в Канівському виробничому відділі Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації згідно витягу №3848616 від 14.06.2004 і згідно довідки №297, виданої 17.06.2004 року Потапецьким сільвиконкомом (а.с.40-58).

З копії спадкової справи №85/2018, вбачається, що після смерті ОСОБА_5 до органів нотаріату із заявами про прийняття спадщини звернулися позивачка ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. Крім того, ОСОБА_5 було складено заповіт яким він заповів: житловий будинок з надвірними спорудами та прилеглою земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 1979 року народження; земельну ділянку площею 1,7090 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що знаходиться в адміністративних межах Потапцівської сільської ради Канівського району, Черкаської області - ОСОБА_2 1974 року народження.Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до органів нотаріату із заявами про відмову від прийняття спадщини за законом після померлого батька ОСОБА_5 на еористь позтвачки ОСОБА_1 .. З копії свідоцтв про право за заповітом від 14.02.2019 зареєстрованих в реєстрі №333,334 вбачається, що відповідачка ОСОБА_3 прийняла спадщину після померлого ОСОБА_5 , яка складається з: 1/2 (однієї другої) частки у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 25.06.2004 Канівською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-927 та зареєстрованого Канівським виробничим відділком комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 13.10.2004 і записаного у реєстрову книгу №35 за реєстровим №8945; земельної ділянки, площею - 0,1960 га., яка розташована за адресою: Черкаська область, Канівський район, село Пищальники та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серія ЯЖ №002791, виданого на підставі рішення Потапецької сільської ради №16-6/в від 17.01.2008, зареєстрованого 11.06.2008 за №30 у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Кадастровий номер земельної ділянки - :06:001:0003.З копії свідоцтва про право за заповітом від 15.02.2019 зареєстрованого в реєстрі №339 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 прийняв спадщину після померлого ОСОБА_5 , яка складається з земельної ділянки, площею - 1,7090 га, яка розташована за адресою: Черкаська область, Канівський район, Потапцівська сільська рада та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серія ЧР №100571, виданого на підставі розпорядження Канівської районної державної адміністрації від 07.09.2004 №351, зареєстрованого 20.09.2004 за №26 у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Кадастровий номер земельної ділянки - :01:001:0054. З копії свідоцтва про право за законом від 14.02.2019 зареєстрованого в реєстрі №332 вбачається, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлого ОСОБА_5 , яка складається з квартири АДРЕСА_2 , яка належала померлому на підставі довідки Житлово - будівельного кооперативу №6 «Славутич» та зареєстрованого Канівським виробничим відділом Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації 25.02.1992 і записаного у реєстрову книгу №30 за реєстровим №72 (а.с. 63-116).

Із довідки за вих.№ 209 від 04.12.2025 виданою Потапцівським старостинським округом №3 виконавчого комітету Бобрицької сільської ради, вбачається, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя на підставі рішення Канівської районної державної адміністрації від 26.11.1998 за №309, видано Сертифікат серія ЧР № 0315353, на право на земельну частку (пай), площею 6,19 в умовних кадастрових гектарах, у КСП ім. Чапаєва, (с.Потапці Канівського району Черкаської області), розташовану в межах Потапцівської сільської ради Канівського району Черкаської області. Отримати ж державний акт на право власності на зазначену в сертифікаті площу земельної ділянки спадкодавець не встигла, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Спадщину ОСОБА_4 в рівних частках за заповітом успадкували її сини: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Відповідно до вищезазначеного сертифіката ОСОБА_5 на 1/2 частину успадкованої ним умовної площі, на підставі технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки власників сертифікатів на земельні частки (паї), на території Потапцівської сільської ради Канівського району Черкаської області, розпорядженням Канівської районної державної адміністрації від 07.09.2004 за №351, видано державний акт серія ЧР № 100571 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0054 площею 1,7090 га., угіддя - рілля, розташовану на території Потапцівської сільської ради Канівського району Черкаської області. При цьому оригінал сертифіката у спадкодавця 2 вилучено та здано в архів ГУД Держгеокадастру у Черкаській області. Крім отриманого права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0054 площею 1,7090 га., угіддя - рілля, розташованої на території Потапцівської сільської ради Канівського району Черкаської області, у спадкодавця, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0315353, та проведеного подальшого розпаювання, залишилося право на 1/2 частину решти успадкованої площі земельної частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП ім. Чапаєва, а саме вид угідь: багаторічні насадження площею 0,2750 га., на земельній ділянці за порядковим номером 107 та пасовище, орієнтованою площею 0,87 га. на земельній ділянці за номером НОМЕР_1 , розташованої на території Потапцівської, на даний час Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області. Отримати ж державний акт на право власності на А частину виділених земельних ділянок загальною площею 0. 2837 га. спадкодавець не встиг, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3 (а.с.23).

Згідно з копією сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ЧР №0315353 яке знаходилося в КСП ім. Чапаєва с. Піщальники, Канівського району, Черкаської області ОСОБА_4 на підставі рішення Канівської районної державної адміністрації від 26.11.1998 №309 належить право на земельну частку (пай) розміром 6,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.18).

Постановою №34/02-31 від 15.01.2026 державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори Черкаської області Шатило Л.А., позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку на право на земельну частку (пай), вид угідь - баїаторічпі насадження площею 0,2750 га., на земельній ділянці за порядковим номером 107, вид угідь - пасовище, орієнтовною площею 0,87 га., на земельній ділянці за № 107 (а.с.25).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до абзацу 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 за № 7, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На даний час право власності на вищевказане спадкове майно (земельні частки (паї)) позивачка не має можливості оформити відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, тому питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Відповідно до п.2 даного Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вбачається, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Із змісту ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» вбачається, що засобом захисту цивільного права може бути визнання права на земельну частку (пай).

Таким чином з вищезазначених обставин вбачається, що позивач позбавлена можливості оформити свої права на спадкове майно в нотаріальному порядку у вигляді земельних часток (паїв), що належали померлому ОСОБА_5 ..

У частині другій статті 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно до закону.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, визначені в ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0315353 належало право на земельну частку (паї) розміром по 6,19 умовних кадастрових гектарів.

ОСОБА_5 успадкував 1/2 частку права на земельну частку (пай), яке перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чапаєва с. Піщальники, Канівського району, Черкаської області, розміром 6,19 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та належало померлій на підставі сертифікату серії ЧР №03155353 виданого Канівською районною держадміністацією.

За життя ОСОБА_5 взамін сертифікатів серії ЧР №0315353 отримав державний акт на 1/2 частку права власності на часткуземельну ділянку (пай) серії ЧР №100571 1,7090 га. на території Потапцівської сільської ради Черкаського (колишнього Канівського) району Черкаської області.

Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_4 вважає, що вона як спадкоємець після смерті чоловіка ОСОБА_5 , має право на 1/2 частку земельної частки (паю), який перебував у колективній власності колишнього КСП ім. Чапаєва, а саме вид угідь: багаторічні насадження площею по 0,2750 га. та пасовище, орієнтованою площею 0,87 га. на земельній ділянці за порядковим номером 107, розташованих на території Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області, які належали спадкодавцеві 2, але недоотримані останнім.

Установлено, що позивачка є спадкоємцем після смерті чоловіка ОСОБА_5 ..

Факт їх родинних відносин підтверджується:

- копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , з якого вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , 24.02.1974 уклали шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_9 » (а.с.12).

Статтею 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як зазначено у ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини.

У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Отже, наявні у спадкодавців ОСОБА_10 та ОСОБА_11 права на земельні частки (паї) саме у розмірах по 6,19 кожен в умовних кадастрових гектарах, які були визначені у відповідних сертифікатах на право власності на земельну частку (пай) є об`єктом спадкування після їх смерті, у тому числі й у випадку, коли з різних причин цим особам було виділено у власність земельні ділянки у меншому розмірі ніж це було визначено сертифікатом на право на земельну частку (пай).

Законом України «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», постановами Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 № 801 та від 04.02.2004№ 122, спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства сільського господарства и продовольства України та Академії аграрних наук від 04.10.1996 № 47/172/48, Рекомендаціями по складанню проектів роздержавлення і приватизації земель сільськогосподарських підприємств і організацій, затвердженими 15.05.1992 Державним комітетом України по земельних ресурсах, Міністерством сільського господарства і продовольства України, Міністерством у справах роздержавлення власності і демонополізації виробництва України встановлено, що з числа земель, які підлягають роздержавленню та приватизації створюється резервний фонд.

Резервний фонд використовується у тому числі, для надання земельних ділянок особам, які незаконно були позбавлені права на земельну ділянку, до яких відносяться також громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Відповідно до статті 3 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Крім того, статтею 13 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» також передбачається можливість наявності нерозподіленої земельної ділянки та невитребуваної земельної ділянки. Зокрема, Нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).

Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк, визначений у договорі оренди земельної ділянки, але не довше, до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. У разі якщо договір оренди невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору до дня збирання врожаю. У разі якщо до 1 січня 2028 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки.

Зазначені норми передбачають право осіб, яким належить право на земельну частку (пай), та їх спадкоємцям отримати земельні ділянки в натурі до 01 січня 2028 року; виділення таких земельних ділянок здійснюється сільськими, селищними або міськими радами.

Зазначені висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 09.11.2021 у справі №542/1403/17 (провадження № 14-106цс21) та висновками Другої судової палати Верховного Суду, викладених у постанові від 22.11.2023 у справі №227/227/22 (провадження № 61-11108св23).

Стаття 328 ЦК України, вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Факт того, що особа за життя не оформила свого права на майно, не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у її спадкоємців, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права на спадщину. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 31.08.2020 по справі№350/1850/17.

Із вищевикладеного вбачається, що для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7).

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Оскільки спадкодавець за життя не оформив належним чином у встановленому законом порядку право власності на конкретну земельну ділянку, а лише набули майнові права на її отримання, а отже успадковується це саме право на отримання земельної частки (паю), а не право власності на конкретно визначену земельну ділянку в натурі.

З урахуванням клопотання позивачки, судові витрати залишаються за останньою.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.328,392,1216-1218,1270,1296ЦК України, ст. ст.81,89,141,206, 263-265,354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , у порядку спадкування за законом право на 1/2 (одну другу) частку земельної частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП ім. Чапаєва, вид угідь: багаторічні насадження площею 0,2750 га., та пасовище, орієнтовною площею 0,87 га, що розташовані на території Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області, що належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 , успадкованому ним від померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 право на яку належало їй, на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧР №0315353.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники процесу:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач 1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ;

Відповідач 2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП - НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий І . І . Деревенський