Справа № 159/3660/23
Провадження № 2/159/13/26
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючого судді Чалого А.В.,

за участю секретаря судових засідань Конашук М.А.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представниці позивачки ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Мартинюк Едуард Вікторович, про виділ частки із житлового будинку в натурі,

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , в якому просить, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, виділити їй у власність окремий об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 з належними господарськими спорудами, а саме приміщення: 1 коридор площею 3,6 кв.м., 2 топкова - санвузол площею 3,0 кв.м., 3 кухня площею 10,5 кв.м., 5 вітальня площею 13,0 кв.м., 5 кімната площею 8,4 кв.м. - загальна площа 38,5 кв.м., житлова площа - 24,1кв.м., а також господарські будівлі та споруди, а саме: В-1 сарай, Г- 1 літня кухня, Д - вбиральня.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.08.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.01.2024 провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням у справі № 159/6711/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Мартинюк Едуард Вікторович про визнання договору дарування недійсним.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.12.2025 відновлено провадження у справі.

29.12.2025 до суду надійшло клопотання відповідача про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В обґрунтування клопотання відповідач зазначив, що він не може бути відповідачем у справі, оскільки рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.08.2021 припинено право спільної часткової власності ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 . Будь яке майно ОСОБА_5 даним рішенням не виділялось. Рішення не оскаржувалося. Відповідач вважає, що з набранням даним рішенням законної сили ОСОБА_5 втратила право власності на належну їй частку будинковолодіння, а тому позивачка ОСОБА_1 , як її правонаступниця за договором дарування, не набула та не могла набути права спільної часткової власності. На думку відповідача, позивачка фактично заперечує чинність судового рішення по справі № 159/1287/21, не визнає його право власності на ви ділену йому частку. Позивач вважає, що позивачка ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом аналогічним до вирішеного у справі №159/1287/21.

07.01.2026 до суду надійшли заперечення на клопотання про закриття провадження у справі у яких представниця позивачки адвокатка Клімук Н.А. зазначила, що відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки у справі №159/1287/21 та справі №159/3660/23 різний суб`єктний склад, підстави та предмет позову. Відмітила, що станом на сьогодні право власності на житловий будинок має два види: частку у власності та квартиру. Оскільки, право часткової власності відповідача припинено, то виникла необхідність у припиненні права спільної часткової власності позивачки.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.01.2026 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 клопотання підтримав, наголосив, що в даній справі відсутній предмет спору, оскільки вже було прийнято судом рішення про припинення права спільної часткової власності, просив закрити провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В судовому засіданні позивачка та її представниця просили суд відмовити в задоволенні клопотання з підтав викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши учасників судового процесу щодо заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 1 ЦПК України).

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Щодо тотожності сторін спору, суд зазначає, що суб`єктний склад у справах № 159/3660/23 та 159/1287/21 відрізняється.

Так, у справі № 159/3660/23 позов пред`явлений ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , в той час як у справі № 159/1287/21 позов пред`явлений ОСОБА_3 до ОСОБА_4 .

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом цього позову є виділення у власність ОСОБА_1 окремого об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 з належними господарськими спорудами, а саме приміщення: 1 коридор площею 3,6 кв.м., 2 топкова - санвузол площею 3,0 кв.м., 3 кухня площею 10,5 кв.м., 5 вітальня площею 13,0 кв.м., 5 кімната площею 8,4 кв.м. - загальна площа 38,5 кв.м., житлова площа - 24,1кв.м., а також господарські будівлі та споруди, а саме: В-1 сарай, Г- 1 літня кухня, Д - вбиральня.

Предметом позову у справі № 159/1287/21 є припинення права спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 та виділення у власність ОСОБА_3 в натурі в рахунок 28/100 частини житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_2 окремий об`єкт нерухомості (квартиру) загальною площею 42,1 кв.м., житловою 34,9 кв.м., яка складається з: кухні 1-1 площею 7,2 кв.м., кімнати 1-2 площею 11,0 кв.м., кімнати 1-3 площею 14,2 кв.м., кімнати 1-4 площею 9,7 кв.м. та 1/2 огорожі.

Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Зважаючи на те, що суб`єктний склад, предмет позову у даних справах різний, то і підстави позову, як елементу їх змісту теж різний.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження у даній справі, оскільки справа № 159/1287/21 та справа № 159/3660/23 не є тотожними, а тому підстав для застосування пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України немає.

Щодо твердження відповідача, що він є неналежним відповідачем то суд зазначає, що пред`явлення позову до неналежного відповідача, який не є зобов`язаною особою за спірними відносинами, не є підставою для закриття провадження у справі, а може бути самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 255, 260-261, 268 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про закриття провадження у справі відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 13.03.2026.

СуддяА. В. Чалий