Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 148/2343/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
12 березня 2026 року Крижопільський районний суд
в складі головуючого-судді: Лабая О.В.
з участю секретаря судового засідання: Трачук С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні селищі Крижопіль, Вінницької області заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Лукавського І.А. про вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомоги по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріального збитку заподіяного внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,
В провадженні судді Крижопільського районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріального збитку заподіяного внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.
ОСОБА_3 звернувся до районного суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріального та морального збитку заподіяного внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яким просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 923 555,77 грн. та моральну шкоду в сумі 50 000 грн.
Ухвалою суду від 23 вересня 2025 року в справі замінено позивача ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_2 .
Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 04.03.2026 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в частині позовних вимог до ОСОБА_1 про відшкодування морального збитку в сумі 50 000 грн.
Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 04.03.2026 року у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди заподіяного внаслідок дорожньо - транспортної пригоди у розмірі 923 555,77 грн. від мовлено повністю.

Під час ухвалення рішення у даній справі не було вирішено питання про розподіл судових витрат на правничу професійну допомогу.

Представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Лукавським І.А подано заяву про вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомоги в сумі 15000,00 грн.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Сторони до суду заяв та клопотань не надавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши та оцінивши доводи заяви та додані до неї документи, дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Види судових витрат, порядок їхньої оплати, розподілу, зменшення розміру тощо встановлено главою 8 ЦПК України.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За результатами розгляду справи відповідно до частин першої третьої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

З матеріалів справи, встановлено, що у відзиві на позовну заяву від 07.01.2025 року представником позивача попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розгляду справи не зазначив.

Представником відповідача до заяви про вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу додано договір про надання правової допомоги у цивільній справи за № 51 від 27 грудня 2024 року пунктом 4.2. якого визначено, що за даним договором розмір гонорару визначається в твердій грошовій сумі, гонорар адвоката складає 15000,00 гривень. Відповідно до копії квитанції № 42 від 27.12.2025 року адвокат Лукавський І А., отримав від ОСОБА_1 згідно угоди (договору) від 27.12.2024 п`ятнадцять тисяч гривень

Аналіз частини другої статті 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто, у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат (Постанова ВС від 08.04.2021 року у справі № 161/20630/18)

Отже враховуючи, що у задоволенні позову було відмовлено в частині позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди заподіяного внаслідок дорожньо - транспортної пригоди у розмірі 923 555,77 грн., в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн провадження закрито та вимоги про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача у зв`язку із закриттям провадження в частині позовних вимог не надходило, суд приходить до висновку, що справедливим, розумно обґрунтованими та співмірним із вказаними вище обставинами є розмір судових витрат на правничу допомогу, які слід стягнути з позивача на користь відповідача пропорційно задоволених позовних вимог, в сумі 7500,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати витрат на правничу допомогу в сумі 7500 (сім тисяч п`ятсот ) гривень 00 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування та ім`я сторін, їх місце знаходження та проживання:

Позивач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), адреса місця реєстрації АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), адреса місця реєстрації АДРЕСА_2 .

Суддя: