Справа №639/9888/25
Провадження №2/639/46/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Труханович В.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Новобаварського районного суду міста Харкова звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів, згідно якої просила суд встановити батьківство ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_3 , 2014 року народження, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, не меншій ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 29 грудня 2025 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментівзалишено без руху. Надано строк для усунення вказаних недоліків, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Копія ухвали суду від 29 грудня 2025 року направлялась на поштову адресу позивача рекомендованим листом 29.12.2025 та повернута до суду 26.01.2026 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», про що свідчить рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

28.01.2026 копія ухвали суду від 29 грудня 2025 року направлялась повторно на поштову адресу позивача рекомендованим листом та повернута до суду 13.02.2026 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», про що свідчить рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Так, відповідно до п.6 ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язанні виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Суд вбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст.12 ЦПК України). Так саме на сторін покладено обов`язок цікавитись та слідкувати станом розгляду справи, а також дотримуватись процесуальних строків здійснення тих, чи інших процесуальних дій.

Однак, позивач ОСОБА_1 будучи обізнана про наявність справи в провадженні суду, не цікавилась її рухом та у встановлений законом строк недоліки у позовній заяві не усунула.

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

З огляду на викладене суддя може вирішити питання про відкриття, повернення чи відмову у відкритті провадження по справі, яка не була належним чином оформлена та містила недоліки, лише після їх усунення. При цьому у ЦПК України відсутні винятки з указаного порядку.

Здійснивши аналіз норм законодавства, можна зробити висновок, що суд, так і особа, яка подала позовну заяву, наділена низкою процесуальних прав та обов`язків. Зокрема, в разі подання особою позовної заяви оформленої з порушенням вимог статей 175 і 177 ЦПК України, суддя зобов`язаний постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків.

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментівпідлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів повернути позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 16.03.2026

Суддя В.В. Труханович