Справа № 471/114/20
Провадження №6/471/3/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2026 р. с-ще Братське

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - Гукової І.Б.,

за участю секретаря - Прокопчук Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ще Братське заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КАПІТАЛРЕСУРС" про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа у справі № 471/114/20 за позовною заявою АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» звернувся до суду з вказаною вище заявою, яка мотивована тим, що Братським районним судом Миколаївської області ухвалено заочне рішення, яким задоволено вимоги АТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.04.2018 року в розмірі 47 551 (сорок сім тисяч п`ятсот п`ятдесят одна) гривня 89 копійок та судові витрати в розмірі 2102,00 грн.

Заявник вказує, що на підставі цього рішення видано виконавчі листи, які були скеровані на виконання до виконавчої служби. Наразі виконавче провадження № 63393840 завершене, а виконавчі листи направлено стягувачу, однак на адресу АТ КБ «ПриватБанк» вони не повернулися.

22 серпня 2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» укладено Договір факторингу № 8-22-08/2025, за яким було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором відповідача.

У зв`язку з наведеним, ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» не може реалізувати свої права як стягувача, а відтак вимушений звернутися до суду із заявою про заміну сторони стягувача та видачу дубліката виконавчого листа.

Представник заявника ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» в судове засідання не з`явився, в прохальній частині заяви просив розглянути заяву без участі представника.

Інші учасники процесу до судового засідання не з`явилися, хоча про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Тому, суд розглянув дану заяву у відсутність сторін, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду вказаної заяви.

З огляду на викладене та відповідно до правил ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити заявлені вимоги про заміну сторони у виконавчому провадженні та видачу дубліката виконавчого листа за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що заочним рішенням Братським районним судом Миколаївської області від 31.03.2020 року ухвалено заочне рішення, яким задоволено вимоги АТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 47 551, 89 грн та судові витрати в розмірі 2102,00 грн.

02.09.2020 року Братським районним судом Миколаївської області було видано виконавчий лист № 471/114/20.

22.08.2025 між АТ КБ «Приват Банк» та ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» укладено договір факторингу №8-22-08/2025, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором відповідача в зв`язку з чим право грошової вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС».

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

У п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 512, 513 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не бере ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є йото стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно з ст. 190 ЦК України вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з аналізу ст.512,513,514,516 та 517 ЦК України заміна кредитора в зобов`язані, у тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в п. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічна норма містить і в ст. 442 ЦПК України.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія) правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За таких обставин суд вважає за необхідне замінити стягувача у виконавчому провадженні на підставі ч. 1 ст. 442 ЦПК України.

Щодо видачі дубліката виконавчого документа слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Братському відділі ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 63393840, яке відкрите на підставі виконавчого листа № 471/114/20 від 02.09.2020.

30.08.2021 постановою старшого державного виконавця Братського відділу ДВС Салигою Д.В., на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто виконавчий лист № 471/114/20 від 30.08.2021 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором та судового збору.

Заявник в обґрунтування підстав втрати виконавчого документа зазначив, що зазначений виконавчий лист до стягувача не надходив, при цьому на виконанні не перебуває.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно до діючого законодавства, дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта.

Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Звернувшись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заявником наведено достатні підстави вважати, що оригінал виконавчого документа знижено.

Згідно з ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015р. за № 8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 року (п.40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши матеріали справи та зазначені в заяві обставини, а також з метою захисту законних прав стягувача та виконання судового рішення, яке набрало законної сили, суд приходить до висновку про задоволення вимог заяви, та вважає необхідним видати дублікат виконавчого документу № 471/114/20.

Керуючись ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259-261, 442, 352, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КАПІТАЛРЕСУРС" про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа у справі № 471/114/20 за позовною заявою АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому листі № 471/114/20 від 02.09.2020 р., виданого Братським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу з ПАТ КБ "Приватбанк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС».

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» дублікат виконавчого листа № 471/114/20 від 02.09.2020р., Братський районний суд про стягнення боргу з ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяІ.Б. Гукова