УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2026 р.

Київський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Вітюка Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Глазько С.О.,

представниці відповідача Бірюкової О.П.,

представниці третьої особи Махоніної М.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Акціонерного товариства "Харківобленерго", про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, ціна позову 40 173,16 грн

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (далі Товариство) про стягнення заборгованості за електричну енергію вироблену за договором купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством за жовтень, листопад 2022 року в розмірі 40 173,16 гривень. Також просила стягнути витрати понесені у зв`язку із сплатою судового збору у розмірі 968,96 гривень.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язання зі сплати вартості за електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктом електроенергетики приватного господарства, що належить позивачу.

Суд ухвалою від 10.11.2025 відкрив провадження у справі та вирішив здійснювати розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Також було визначено учасникам справи строк на реалізацію процесуальних прав, зокрема, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі та заперечення проти розгляду справи в спрощеному порядку.

26.11.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він, зокрема, просив здійснити перехід від розгляду справи в порядку спрощеного провадження у загальне провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням і залучити до участі у справі Акціонерне товариство "Харківобленерго", Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Відзив на позов мотивовано, зокрема, посиланням на постанову НКРЕКП від 05.10.2022 № 1272 "Про затвердження Змін до Правил роздрібного ринку електричної енергії" затверджено Зміни до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312. Пунктом 11.3.23 глави 11.3 розділу IX ПРРЕЕ у редакції вказаної постанови передбачено, що якщо обсяг місячного споживання електроенергії таким приватним домогосподарством дорівнює нулю, плата за вироблену електричну енергію не нараховується.

Суд ухвалою від 09.12.2025 задовольнив клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначив справу до розгляду у порядку загального позовного провадження та частково задовольнив клопотання про залучення третіх осіб та залучив в якості такої Акціонерне товариство "Харківобленерго", в решті відмовив.

27.01.2026 від третьої особи надійшли пояснення щодо позову та відзиву, в яких вказала, що вважає необґрунтованими позовні вимоги.

06.02.2026 від позивачки надійшли заперечення проти пояснень третьої особи та заява про розгляд справи без її участі.

Суд ухвалою від 17.02.2026 закрив підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду на 17.03.2026 року.

17.03.2026 у судове засідання з`явились представники відповідача та третьої особи. Позивачка у судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується довідками про доставку судової кореспонденції до електронного кабінету позивача. Також подала заяву про розгляд справи без її участі.

Представники відповідача та третьої особи у судовому засіданні зазначили, що вважають за можливе проводити розгляд у відсутність позивачки. Також вказали, що вважаються, що підстави для зупинення провадження у справі, у зв`язку з розглядом справи № 320/5589/23 відсутні, оскільки наявні інші підстави для відмови у позові і як буде вирішено питання щодо подальшого урегулювання спірних правовідносин з рахуванням предмету оскарження у справі № 320/5589/23 невідомо.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд.

Залежно від характеру підстав розрізняють два види зупинення провадження у справі: обов`язкове і факультативне. Обов`язкове зупинення провадження у справі передбачене тоді, коли в силу прямої вказівки закону суд зобов`язаний зупинити провадження незалежно від свого розсуду і від розсуду осіб, які беруть участь у справі. (подібний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20.09.2022 у справі № 852/2а-9/21).

Підстава зупинення провадження, передбачена нормою пункту 6 частини першої статті 251 КЦС України, відноситься до обов`язкових.

Метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати касаційного цивільного суду від 14.02.2022 у справі №357/10397/19).

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 369/480/17, визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли у іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Аналогічна правова позиція неодноразово наводилась Верховним Судом, зокрема в постановах від 14.03.2019 у справі № 308/11448/14-ц, від 31.01.2019 у справі № 405/6312/15-ц, від 14.01.2019 у справі № 619/4812/15-ц.

Предметом розгляду цієї справи є вимоги стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу за "зеленим" тарифом. Спір у справі стосується наявності / відсутності підстав для стягнення відповідної заборгованості.

Позивачка вважає, що спірні правовідносини насамперед урегульовано положеннями цивільного законодавства та укладеним між сторонами договором. Відповідач, посилаючись, зокрема, на пункт 11.3.23 глави 11.3 розділу IX ПРРЕЕ, у редакції постанови НКРЕКП від 05.10.2022 № 1272, вважав, що якщо обсяг місячного споживання електроенергії приватним домогосподарством дорівнює нулю, плата за вироблену електричну енергію не нараховується, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що на розгляді Верховного Суду перебувала справа № 320/5589/23, предметом розгляду якої було, зокрема, визнання неправомірними та скасувати пунктів 11.3.1., 11.3.5., 11.3.13., 11.3.23, 11.3.24 підпункти 2, 6, 12, 13 пункту 8 та абзац дев`ятий пункту 1.1.2. глави 1.1. першого розділу Змін, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1272 від 05.10.2022, до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі Правила № 312). У вказаній справі суд першої інстанції частково задовольнив позов, визнав протиправними та скасував пункти 1, 8 Змін до ПРРЕЕ, затверджених постановою НКРЕКП від 05.10.2022 № 1272 в частині внесених змін до пунктів 11.3.1, 11.3.23, 11.3.24 ПРРЕЕ. Суд апеляційної інстанції скасував вказане рішення та відмовив у позові.

Верховний Суд постановою від 18.02.2026 у справі № 320/5589/23 постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2025 у справі № 320/5589/23 скасував, а справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Тобто на сьогодні остаточне рішення щодо правомірності або ж неправомірності пункту 11.3.23 ПРРЕЕ у редакції постанови НКРЕКП від 05.10.2022 № 1272 не ухвалено.

Один із оскаржуваних пунктів (пункт 11.3.23 ПРРЕЕ) є правовою підставою заперечення позову у цій справі. При цьому за доводами позивачки, викладеними у відповіді на відзив, пункт 11.3.23 ПРРЕЕ в редакції, яка передбачає не проведення розрахунків з побутовим споживачем за придбану постачальником універсальних послуг електричну енергію за "зеленим" тарифом в разі якщо власне споживання дорівнює нулю є неконституційним та вважає, що у справі мають застосовуватись положення цивільного законодавства та договірне урегулювання.

Отже, обставини щодо правомірності, зокрема, пункту 11.3.23 ПРРЕЕ у редакції постанови НКРЕКП від 05.10.2022 № 1272 безпосередньо стосуються спірних правовідносин у цій справі, оскільки стосуються правомірності / неправомірності вказаного пункту та, відповідно, необхідно для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи. При цьому вказані обставини, а саме щодо правомірності / неправомірності відповідних положень ПРРЕЕ не можуть бути встановлені у цій справі (порядок їх оскарження визначено нормами процесуального законодавства), Наведене вказує на об`єктивну неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного судочинства, що є підставою для зупинення провадження на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України. З наведених підстав суд вважає необґрунтованими заперечення відповідача та третьої особи.

Суд враховує, що справа була призначена до розгляду по суті, однак такий фактично не розпочався (перше судове засідання по суті).

Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3, 4-1 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу (частина третя статті 210 ЦПК України).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 12.01.2022 у справі № 234/11607/20 зроблено висновок, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 12.01.2022 у справі № 234/11607/20, від 08.05.2023 у справі № 756/9882/1.

У постанові Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 204/6085/20 вказано, що "відповідно до частини другої статті 189 ЦПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття".

У постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21 зроблено висновок, що відповідно до практики Верховного Суду, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

З метою дотримання таких основних засад цивільного судочинства, як верховенство права, пропорційність, які превалюють над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина друга статті 2 ЦПК України), з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд вважає за необхідне повернутись до стадії підготовчого провадження та зупинити провадження до вирішення справи № 320/ 5589/23.

Пунктом 5 частини першої статті 253 ЦПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи. Відповідно, провадження у справі підлягає зупиненню до набрання рішенням у справі № 320/5589/23 законної сили.

Керуючись статтями 2, 128, 210, 189, 197, 251, 253, 259 261, 353 - 355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Повернутися до розгляду справи у підготовчому провадженні.

2. Провадження у цивільній справі № 953/11609/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Акціонерного товариства "Харківобленерго", про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 320/5589/23.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено 17.03.2026.

Суддя Роман ВІТЮК