Провадження № 2-о/522/90/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Гудзюк Ю.Б.,

розглянувши в місті Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Приморська державна нотаріальна контора у місті Одеса про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - Договору дарування (реєстраційний № 5-12212) від 03 жовтня 1990 року на 542/1575 частин будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 та складається в цілому з трьох кам`яних житлових будівель, загальна житлова площа яких становить 164,9 кв. м. та надвірних споруд: «Г» вбиральні, «Д», «Е» двох сараїв, № 1-3 огороджень, і мостіння, розташованих на земельній дільниці розміром 341,25 кв.м., виданого Першою одеською державною нотаріальною конторою.

Заява мотивована тим, що її місце проживання з 15 березня 2006 року зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно договору дарування від 03.10.1990 р., посвідченому Сімаченко С.Л., державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори (зареєстровано в реєстрі за № 5-12212), третього жовтня тисяча дев`ятсот дев`яностого року ОСОБА_2 подарувала заявниці 542/1575 частин зазначеного будинковолодіння.

При складанні зазначеного вище договору дарування нотаріусом було помилково вказано по батькові заявниці, як « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_4 », як це зазначено в паспорті громадянина України. Зазначає, що матір ОСОБА_2 померла в 1999 році.

У вересні 2025 року заявниця звернулась до Одеського бюро технічної інвентаризації задля отриманням додаткових відомостей щодо належної частки житла. В результаті цього було виявлено невідповідність написання її по батькові в паспорті та договорі дарування. Виготовлення технічної документації не надається можливим, оскільки різняться зазначення по батькові у правовстановлюючому документі із дійсним по батькові.

Також зазначає, що з метою виправлення помилки у написанні по батькові зверталась до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса (яка є правонаступником ліквідованої раніше Першої одеської державної нотаріальної контори). Проте, у відповідь отримала інформацію про відсутність можливості внести зміни та виправити написання по батькові в договорі дарування з огляду на відсутність відповідного законодавчого регулювання, та рекомендацію звернутись з вказаного питання до суду.

Заявниця у заяві просила розглядати справу за її відсутності,. Заінтересована особа, у судове засідання не з`явилась, повідомлено належним чином. Заяв та клопотань, щодо розгляду справи до суду не надходило.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

03 жовтня 1990 року державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 посвідчено договір дарування 542/1575 частин будинковолодіння що знаходиться в АДРЕСА_1 та складається в цілому з трьох кам`яних житлових будівель, загальна житлова площа яких становить 164,9 кв. м. та надвірних споруд: «Г» вбиральні, «Д», «Е» двох сараїв, № 1-3 огороджень, і мостіння, розташованих на земельній дільниці розміром 341,25 кв.м.

Згідно копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 , який додано у якості письмового доказу до заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а також відповіді ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області, місце проживання заявника, з 15 березня 2006 року зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

В договорі дарування вказано по батькові заявниці, як « ОСОБА_3 ». Прізвище зазначене в договорі не збігається із записом по батькові в паспорті громадянина України, а саме: « ОСОБА_4 ».

Згідно копії картки платника податків, наданої заявником, по батькові заявника, також зазначено як « ОСОБА_4 ».

При наявності розбіжності у написані по батькові заявниця не матиме змоги в установленому законом порядку розпоряджатись своєю часткою будинковолодіння. Підтвердити своє право власності на частку будинковолодіння вона може при винесенні рішення суду, яким підтверджено факт належності правовстановлюючого документу договору дарування.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Суд, дослідивши письмові докази в справі, оцінивши відповідно до ст. 89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищезазначене, прийшов до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 .. Факти, викладені в заяві, знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа договору дарування необхідно заявнику для реалізації його права на розпорядження цим нерухомим майном та внесення відомостей про право власності до реєстру речових прав.

Оскільки в іншому порядку встановити такий факт неможливо, суд, з метою захисту прав заявника задовольняє його заяву.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати залишаються за заявником.

Керуючись ст.ст. 4, 76-81, 89, 293, 294, 315 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Приморська державна нотаріальна контора у місті Одеса про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) Договору дарування (реєстраційний № 5-12212) від 03 жовтня 1990 року на 542/1575 частин будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 та складається в цілому з трьох кам`яних житлових будівель, загальна житлова площа яких становить 164,9 кв. м. та надвірних споруд: «Г» вбиральні, «Д», «Е» двох сараїв, № 1-3 огороджень, і мостіння, розташованих на земельній дільниці розміром 341,25 кв.м., виданого Першою одеською державною нотаріальною конторою.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Р. Д. Абухін

17.03.26