Справа № 128/4932/24
УХВАЛА

12 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засіданні Нога Д.А.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Лавренчука А.С.,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про виключення відомостей батька дітей з актового запису про народження дітей, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення відомостей батька дітей з актового запису про народження дітей.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області Фанди О.А. від 13.01.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області Фанди О.А. від 21.04.2025 за клопотанням представника позивача у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручити експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (м. Вінниця, вул. В.Порика, 8). Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області Фанди О.А. від 19.05.2025 провадження у справі поновлено, призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області Фанди О.А. від 27.05.2025 за клопотанням представника позивача у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручити експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (м. Вінниця, вул. В.Порика, 8). Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П. від 25.07.2025 прийнято до провадження судді Шевчук Л.П. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення відомостей батька дітей з актового запису про народження дітей. Провадження по справі поновлено, визначено дату підготовчого засідання.

08.01.2026 представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Лавренчуком А.С. подано до суду заяву про зміну предмета позову, яка обгрунтована наступним.

Звертаючись до суду, позивач обґрунтовуючи підстави позову, зазначав, про те, що 07.05.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. Однак, відповідно до рішення Вінницького районного суду Вінницької області, що набрало законної сили від 23.03.2020 року даний шлюб було розірвано. B шлюбі позивача та відповідача народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які відповідно до свідоцтв про народження були зареєстровані на ОСОБА_1 , як батька. Так дійсно, ОСОБА_3 була законною дружиною ОСОБА_1 в період з 07.05.2013 до 23.03.2020. Однак, сімейне життя не склалось через сварки, різні погляди на життя та постійні подружні зради зі сторони відповідачки - ОСОБА_3 .. Позивач, майже увесь час був відсутній вдома, оскільки працював в іншому місті задля матеріального забезпечення родини. Неодноразово ОСОБА_1 сусіди, знайомі, товариші повідомляли, що дружина проводить час з іншими чоловіками, однак кохаючи дружину та бажаючи зберегти сім`ю - останній не сприймав цієї інформації. Згодом, ОСОБА_2 звернулась до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, які були народженні в шлюбі з ОСОБА_1 , однак позивач ніяким чином не повідомлявся і не міг висловити свою позицію з цього приводу, оскільки ніяка кореспонденція йому не надходила. Слід зазначити, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить військову службу в лавах ЗСУ в зоні бойових дій, безпосередньо на території зіткнення з ворогом. Відтак, наразі, від 13.08.2024 у Вінницькому районному відділі ДВС, державним виконавцем Бараболею Н.А. відкрито виконавче провадження з приводу стягнення аліментів з позивача на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 усіх доходів на підставі заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28.06.2024. У позові зазначалось, що підставою для сумніву батьківства ОСОБА_1 з неповнолітніми дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є і висновки лікарів, при огляді якими було встановлено, що репродуктивність занадто слабка задля запліднення яйцеклітини та встановлено діагноз: безпліддя. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №16610 від 06.12.2024, клініки «OMD Clinic», де позивач перебував на лікуванні, після виконаної 06.12.2024 операції (пластики білкової оболонки статевого члена) встановлено діагноз: вроджена девіація статевого члена; безпліддя. Як зазначалось вище, позивач, у зв`язку з роботою в іншому місті задля матеріального забезпечення родини, часто (майже постійно) був відсутній дома, а сусіди, знайомі, товариші повідомляли, що дружина проводить час з іншими чоловіками, зокрема з дядьком позивача, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Так, позивач на власні очі бачив такі факти зради дружини з ОСОБА_8 , однак дружина запевняла, що то була помилка та вона любить лише його та таке більше не повториться. Позивач, люблячи дружину та дітей, бажав зберегти відносини. Однак з часом, коли діти стали дорослішати, дедалі більше ставала очевидною зовнішня схожість дітей саме з дядьком, ОСОБА_8 , а не з позивачем. До того ж, встановлений діагноз позивача, безпліддя, остаточно підтвердив його сумніви у батьківстві щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27.05.2025 у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. 24.07.2025 до суду надійшов Висновок експерта СЕ-19/102-25/9219-БД від 21.07.2025, відповідно до якого: 1) Між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та неповнолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є біологічна спорідненість. Ймовірність походження даних ДНК-профілів від батька та дитини становить не менше ніж 99,999998%. 2) Між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та неповнолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (дата народження неправильна) є біологічна спорідненість. Ймовірність походження даних ДНК-профілів від батька та дитини становить не менше ніж 99,999998%. Однак, відповідно до Висновку експертного дослідження від 29.10.2025 виготовленого ТОВ «Центр судово-медичних послуг «МіБіЛекс», на підставі вивчення наданих матеріалів (Висновку експерта СЕ19/102-25/9219-БД від 21.07.2025) експерти в галузі судово-медичної експертизи, дійшли наступних висновків: «Згідно даних спеціальної медичної літератури, при встановленні батьківства за даними ДНК визначають на скільки вірогідно, що виявлені генетичні профілі (батько-дитина) будуть спорідненими та відрізнятися від інших осіб в популяції. На конкретний розмір популяції вказують безпосередньо результати дослідження. Наприклад, розрахунок на 10^7 вказує, що популяція становить 10 млн осіб. Унікальним є співпадіння однієї особи на популяцію, що перевищує населення Землі, тобто 1 на 10 мільярдів (1x10^10). Виключення генетичної спорідненості (батьківства) можливе в тому разі, якщо в 2-х локусах ДНК дитини будуть знайдені алелі, які не можуть походити від батька. Відповідно до представлених матеріалів, в ДНК профілях ОСОБА_9 та ОСОБА_4 не було виявлено алелів, які не належать ОСОБА_1 , тобто його батьківство не виключається. Однак, ймовірність співпадіння між генетичними профілями ОСОБА_1 та ОСОБА_5 становить 5,58 х 10^7, що фактично означає, що на 10 млн українців буде 5,58 осіб з таким самим генетичним профілем, як і в досліджуваної особи [1,2]. Ймовірність співпадіння між генетичними профілями ОСОБА_1 та ОСОБА_4 становить 6,8 x 10^7, що фактично означає, що на 10 млн українців буде 6,8 осіб з таким самим генетичним профілем, як і в досліджуваної особи [1,2]. Таким чином, приймаючи до уваги, що в Україні станом на 2013 рік проживало біля 45 млн осіб, а станом на 2016 рік біля 42 млн осіб, за даними встановленого ДНК профіля ОСОБА_1 могло бути від 23 до 30 осіб з аналогічним ДНК профілем, що не виключає їх генетичну спорідненість з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Для виключення конкретної особи з популяції необхідно визначати її ДНК профіль та порівнювати його з ДНК профілями дітей, як це було зроблено при встановленні вірогідності батьківства ОСОБА_1 ». Вищевказане фактично означає, що станом на 2013 рік в Україні було щонайменше 23 особи з аналогічним до ОСОБА_1 ДНК профілем, щодо яких експертиза ДНК показала б вірогідність батьківства щодо ОСОБА_5 , а станом на 2016 рік - 30 осіб, щодо яких експертиза ДНК показала б вірогідність батьківства щодо ОСОБА_4 , що враховуючи обґрунтовані підозри позивача щодо стосунків ОСОБА_2 з ОСОБА_8 , не виключає саме його батьківство щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи вищевикладене, виникли підстави для звернення до суду із цією заявою про зміну підстав позову, та разом із цією заявою до суду подається клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_8 та про проведення судової генетично-молекулярної експертизи щодо встановлення його батьківства щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у іншій експертній установі (Державній спеціалізованій установі «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи»), яка проводить такі дослідження, оскільки у позивача відсутня довіра до Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. На підставі вищевикладеного просив прийняти заяву про зміну предмету позову; подальший розгляд справи проводити з урахуванням даної заяви про зміну підстав позову.

Також 08.01.2026 представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Лавренчуком А.С. подано до суду заяву залучення до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_8 , яка за змістом є аналогічною до заяви про зміну предмета позову.

Також, 08.01.2026 представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Лавренчуком А.С. подано до суду заяву про призначення судово-генетичної експертизи, виконання якої просив доручити експертам ДСУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», а перед експертами поставити питання про те, чи є біологічна спорідненість між ОСОБА_8 та неповнолітніми ОСОБА_5 і ОСОБА_4 та чи є ОСОБА_8 біологічним батьком даних дітей.

На виконання вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України судом у підготовчому судовому засіданні було здійснено визначені у вказаній нормі дії, необхідні для забезпечення правильного та своєчасного розгляду справи по суті.

Підстав для відкладення підготовчого засідання або оголошення перерви судом встановлено та заявлено не було.

У підготовчому у засіданні відводів не заявлено, клопотань про укладення мирової угоди, передачі справи на розгляд третейського суду або звернення до суду для проведення врегулювання спору за участю судді не надійшло.

У позовній заяві позивачем викладені обставини справи, надано докази.

Клопотань про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; про забезпечення доказів, виклик у судове засідання експертів, залучення перекладача, спеціаліста, про забезпечення позову, про зустрічне забезпечення, направлення судових доручень, про колегіальний розгляд справи до суду не надійшло.

Відповідно до ст. 198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

В підготовчому засіданні представник позивача адвокат Лавренчук А.С. підтримав подані ним заяву про зміну предмета позову, заяву про залучення до участі співвідповідача та про призначення судово-молекулярної експертизи, просив їх задовольнити. При цьому, уточнив, що заява про зміну предмета позову за своїм змістом є заявою про зміну підстав позову, а предмет позову залишається незмінним. Зокрема, зміна підстав позову полягає у тому, що у позивача є обгрунтовані підозри вважати, що саме ОСОБА_8 є батьком дітей. Додатково вказав, що після проведеної експертизи виникло більше питань, ніж було до того, внаслідок чого є необхідність у призначенні нової експертизи, залученні до участі у справі співвідповідача. З наданим висновком експерта сторона позивача не погоджується. Також зазначив, що позивач готовий оплатити витрати за проведення експертизи. Щодо обраної експертної установи, то зазначив, що вибір установи проводився за принципом зручності сполучення.

Позивач ОСОБА_1 підтримав позицію свого представника та просив задовольнити подані ним заяви.

Відповідачка ОСОБА_2 з приводу заявлених клопотань зазначила, що вона не заперечує щодо проведення експертизи, однак вона не має можливості возити дітей до експертної установи в м. Одесу, адже у неї є ще третя маленька дитина. Якщо сторона позивача бажає проводити експертизу, то нехай відбирають зразки для експертизи за місцем її та дітей проживання. Щодо залучення співвідповідачем ОСОБА_8 , то не заперечує, як і не заперечувала щодо прийняття до розгляду зміни підстав позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в підготовче засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Вислухавши пояснення сторін щодо поданих заяв, суд доходить наступного висновку.

Згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з пунктами 4 і 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З огляду на викладене позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з пунктом 2 частини другої, частиною третьою статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета і підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема, у статті 16 ЦК України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не повною мірою забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмета позову можлива, зокрема, у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

При цьому збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмета позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року в справі №924/1473/15 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15 жовтня 2020 року у справі №922/2575/19.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; (пункти 1 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Згідно із ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Відповідно до ч.ч. 1, 4, 5 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам) (ст. 113 ЦПК України).

Отже, враховуючи вищевикладене, а також зважаючи, що подані представником позивача заяви про зміну підстав позову, залучення до участі у справі співвідповідача та про призначення судово-генетичної експертизи є взаємопов`язаними між собою, суд доходить висновку, що вказані заяви представника позивача задоволенню не підлягають, оскільки зі змісту вказаних заяв вбачається, що сторона позивача не погоджується із висновком судової молекулярно-генетичної експертизи, що проведена за ухвалою суду від 27.05.2025. Разом із тим, вказаний висновок експерта не визнано неповним або неясним, не визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності. При цьому, сторона позивача просить призначити нову експертизу на вирішення якої поставити питання про те, чи інша (стороння особа) батьком дітей, для цього подано заяву про залучення цієї особи до участі в справі в якості співвідповідача, проте, ставлячи вимогу про залучення до участі в справі співвідповідача, стороною позивача не заявляються до цієї особи позовні вимоги. Натомість, при збереженні первісних позовних вимог, сторона позивача, намагається у такий спосіб довести факт батьківства дітей, батьком яких вказаний позивач, іншої особи, а не доводити факт того, що саме позивач не є батьком дітей.

Відповідно до ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Суд з`ясовує думку сторін щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті.

Судом з`ясовано обставини, передбачені ст. 197 ЦПК України. Відмови від позову, укладення мирової угоди не встановлено, а відтак є необхідність призначення судового засідання для розгляду справи по суті, дату якого визначено судом.

За змістом ч. 2 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе закрити підготовче провадження у цій справі та призначити справу до судового розгляду по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 83, 91, 197, 198, 200, 251, 252 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

В прийнятті заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лавречука А.С. про зміну підстав позову відмовити.

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лавречука А.С. про залучення до участі в справі в якості співвідповвідача ОСОБА_8 відмовити.

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лавречука А.С. про призначення судово-генетичної експертизи відмовити.

Закрити підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про виключення відомостей батька дітей з актового запису про народження дітей та призначити справу до судового розгляду по суті на 13 год. 45 хв. 20 квітня 2026 року в приміщенні Вінницького районного суду Вінницької області.

Встановити наступний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті: заслухати вступне слово сторін та учасників справи, дослідити письмові докази, що надані сторонами та учасниками справи шляхом їх оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.П. Шевчук