Справа № 462/7489/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2026 року, суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги позову мотивовано тим, що 14 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 , укладено кредитний договір, та на підставі платіжного документа відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 7000 грн. В подальшому між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу, згідно умов якого до нього перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором. Станом на день подання позовної заяви, заборгованість відповідача становить 31955 грн., які позивач і просить стягнути.

Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, однак конверт було повернуто до суду. Однак, відзив відповідачем до суду направлено не було. Відтак, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до наступного переконання.

Судом встановлено, що 14 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 , укладено договір про споживчий кредит № 100031609. За умовами вказаного договору зокрема п.1.2 ТОВ «Мілоан», зобов`язувалось передати ОСОБА_1 , грошові кошти в розмірі 7000 грн. /а.с.13-17/.В матеріалах справи також міститься анкета заява на кредит №100031609 /а.с.9/, паспорт споживчого кредиту /а.с.18/.

Згідно п.1.3 вказаного договору, кредит надається строком на 15 днів з 14 липня 2021 року.

Як вбачається з платіжного доручення №29891516, ОСОБА_1 , перераховані грошові кошти в розмірі 7000 грн /а.с.29/.

В матеріалах справи також містяться відомості про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору № 100031609, згідно яких заборгованість ОСОБА_1 , становить 31955 грн., та складається з: заборгованості за тілом кредиту 7000 грн.; заборгованості за відсотками 23625 грн.; заборгованості за комісійними винагородами 1330 грн. /а.с.11/.

25 липня 2025 року, на адресу ОСОБА_1 , було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості /а.с.32/.

13 жовтня 2021 року, згідно умов договору відступлення права вимоги №10Т ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за кредитним договором № 100031609 від 14.07.2021р. на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідача /а.с.19-21/. Вказане також стверджується витягом з додатку до договору факторингу №10Т від 13 жовтня 2021 року /а.с.10/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 30 березня 2012 року договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії.

У встановлені договором строки відповідач не виконує умови договору щодо повернення заборгованості за кредитом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позивачем надано до суду належні та допустимі докази укладення між сторонами кредитного договору та отримання відповідачем грошових коштів. Докази, які б свідчили про повернення таких коштів матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Щодо заявлених позивачем витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 5000 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд звертає увагу, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу адвоката, суду було надано: акт про підтвердження факту надання правової допомоги адвокатом від 29 липня 2025 року, детальний опис робіт виконаних адвокатом, договір №42649746 від 05 травня 2025 року, додаткову угоду до договору №42649746 від 05 травня 2025 року.

Так, згідно акту про підтвердження факту надання правової допомоги адвокатом від 29 липня 2025 року, позивачу було надано адвокатом правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій щодо захисту інтересів позивача в розмірі 1000 грн., складання позовної заяви в розмірі 3 000 грн., формування додатків до позовної заяви в розмірі 500 грн., подання позовної заяви в розмірі 500 грн.

Суд приходить до переконання, що зазначення адвокатом в акті про підтвердження факту надання правової допомоги адвокатом, таких послуг як: правовий аналіз обставин спірних правовідносин, надання правових рекомендацій щодо захисту інтересів позивача та формування додатків до позовної заяви та подання позовної заяви, - як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим, і неспівмірним із фактично наданим обсягом юридичної допомоги, та на переконання суду має бути виключено із загальної вартості наданих відповідачу послуг правничої допомоги. Вказана позиція суду повністю узгоджується з окремою думкою суддів Великої Палати від 07 липня 2021 року, в справі №910/12876/19.

Так, судом не може бути задоволена вимога адвоката про формування додатків до позовної заяви та подання позовної заяви, оскільки додатки є частиною позовної заяви, вартість складання якої згідно вказаного акту становить 3 000 грн. На переконання суду стягнення таких витрат є неаргументовано та необгрунтовано, а відтак, до задоволення не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачу було надано професійну правничу допомогу, однак заявлені витрати в розмірі 5 000 грн., є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності витрат, розумності їх розміру, а тому, стягненню на його користь підлягають витрати в розмірі 3 000 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 263-265, 274-279 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 /РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 / на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» /07406, Київська область, місто Бровари, вулиця Симона Петлюри, 21/1, , IBAN: НОМЕР_2 відкритий в Акціонерне товариство "ОКСІ БАНК" код банку (МФО): 325990) заборгованість в розмірі 31955 /тридцять одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят п`ять / гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» судовий збір в розмірі 2 422 /дві тисячі чотириста двадцять дві/ гривні 40 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 /три тисячі/ гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А.І. Ліуш