Справа № 307/1385/15-ц
Провадження № 6/307/69/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2026 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І. при секретарі Ком`яті Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів заяву Товариства з обмежено відповідальністю «Він Фінанс» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в цивільній справі за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в цивільній справі за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В заяві представник зазначив, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області №2-455/10 від 01.03.2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №0 від 28.11.2006 року в розмірі 90346,33 гривень. 18.09.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги №1930/К, відповідно до якого право грошової вимоги за договором №0 від 28.11.2006 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». 06.02.2020 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області в справі №307/1385/15-ц замінено стягувача у цивільній справі №2-455/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме: первісного стягувача на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». Відповідно до умов договору купівлі-продажу прав вимоги №1930/К від 18.09.2019 року, укладеному між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», новому кредитору мають бути передані оригінали кредитних договорів відповідно до реєстру. Представник заявника зазначає, що оригінал виконавчого листа Тячівського районного суду Закарпатської області по справі №2-455/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №0 від 28.11.2006 року від ПАТ Дельта Банк до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» не передавався. Також, згідно даних сайту Автоматизованої системи виконавчих проваджень, даний виконавчий лист після його повернення від 27.07.2012 року повторно до органів виконавчої служби не пред`являвся, виконавчий лист по справі №2- 455/10, який видав Тячівський районний суд Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №0 від 28.11.2006 року у загальному розмірі 90346,33 гривень є втрачений та його місцезнаходження за наявних у справі документів, встановити не є можливим. Крім цього, представник зазначає, що оскільки, виконавчий лист Тячівського районного суду Закарпатської області по справі №2-455/10 повернуто 27.07.2012 року та повторно не пред`являвся на примусове виконання, відповідно строк його пред`явлення до виконання сплинув 27.07.2015 року. У ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» з моменту набуття права вимоги за кредитним договором, відсутній оригінал виконавчого листа Тячівського районного суду Закарпатської області по справі №2-455/10 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 0 від 28.11.2006 року, оскільки він не передавався ПАТ «Дельта Банк», його місцезнаходження невідоме та встановити не є можливим, рішення Тячівського районного суду Закарпатської області у справі №2-455/10 від 01.03.2010 року залишається невиконаним.

Просить суд видати дублікат виконавчого листа в справі №2-455/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 90346,33 гривень та поновити строк для пред`явлення до виконання дубліката виконавчого листа, виданого в цивільній справі №2-455/10.

Представник заявника ТОВ «Він Фінанс» в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності.

Боржиник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася.

Представник Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 березня 2010 року в цивільній справі №2-455/10 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» 89333 гривні, заборгованості за кредитним договором №0 від 28 листопада 2006 року, 893,33 гривень сплаченого судового збору та 120 гривень сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду.

Постановою державного виконавця Пацкан В.С. від 27 липня 2012 року виконавчий лист виданий 17 березня 2010 року Тячівським районним судом у цивільній справі №2-455 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» 89333 гривні, заборгованості за кредитним договором №0 від 28 листопада 2006 року, 893,33 гривень сплаченого судового збору та 120 гривень сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду, повернуто стягувачу.

Ухвалою Тячівського районного суду у цивільній справі №307/1385/15-ц замінено сторону виконавчого провадження стягувача ПАТ «Дельта банк» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» по примусовому виконанні виконавчого листа в цивільній справі №2-455/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» 89333 гривні, заборгованості за кредитним договором №0 від 28 листопада 2006 року, 893,33 гривень сплаченого судового збору та 120 гривень сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду.

Згідно наказу ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» №55-к від 25 липня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» перейменовано на ТОВ «Він Фінанс».

Згідно повідомлення Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 03 лютого 2026 року №14482 на виконанні у відділі ДВС знаходився виконавчий лист виданий 17 березня 2010 року Тячівським районним судом у цивільній справі №2-455 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» 89333 гривні, заборгованості за кредитним договором №0 від 28 листопада 2006 року, 893,33 гривень сплаченого судового збору та 120 гривень сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду, який постановою від 29 березня 2019 року державним виконавцем повернуто стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Повторно до відділу ДВС вказаний виконавчий лист для виконання не надходив, на даний час виконавче провадження №51675357 знищено у 2023 році.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в Рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України 2004 року у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

ЄСПЛ наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу.

У підпункті 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

У постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі №2-1380/08 зазначено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку із його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11, від 20 травня 2021 року у справі № 1005/7133/2012, від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14, від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21, від 01 березня 2023 року у справі № 433/1335/14-ц, від 09 червня 2023 року у справі № 607/13804/13 зазначено, що дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка «Дублікат». При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Отже, суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання: чи втрачено оригінал виконавчого листа, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили, щодо причин пропуску пред`явлення до виконання виконавчого документа та залежно від встановлених обставин та характеру причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав як для видачі дубліката виконавчого листа, так і для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 березня 2010 року в цивільній справі №2-455/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк»заборгованості за кредитним договором є чинним, перебувало на примусовому виконанні, проте боржником не виконано. Оригінал виконавчого листа, виданого 17 березня 2010 року, який постановою державного виконавця від 29 березня 2019 року повернуто стягувачу без виконання, втрачено.

Факт відсутності виконавчого документа у стягувача свідчить про те, що оригінал виконавчого документа втрачено, що унеможливлює виконання рішення суду (постанови Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11, від 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12, від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21, від 17 травня 2023 року у справі № 565/1888/19).

Слід зазначити, що ЦПК України, як і Закон України «Про виконавче провадження», не передбачає форми конкретного доказу про втрату виконавчого документа, а, отже, за сукупності факту неотримання виконавчого документа стягувачем, що підтверджується відсутністю підтвердження отримання ним документа і відсутності виконавчого документа в органах виконавчої служби, то таке свідчить про втрату виконавчого документа. Аналогічний за змістом висновок зробив Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2024 року у справі № 214/4092/15.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт втрати виконавчого листа.

Як встановлено судом, виконавчий лист на примусове виконання рішення суду від 01 березня 2010 року в цивільній справі №2-455/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк»заборгованості за кредитним договором, видано судом 17 березня 2010 року, та його було пред`явлено до виконання в строк, однак востаннє повернуто без виконання постановою державного виконавця від 29 березня 2019 року.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження», частиною 1 статті 12 якого передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 1 частини 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Суть переривання строку полягає у тому, що при настанні зазначених обставин (юридичних фактів) перебіг строку починається спочатку, а час, який минув до перерви, до нового строку не зараховується.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та триває і на даний час.

Особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненим Законом України від 15 березня 2022 року №2129-ІХ, яким передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102/ІХ, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Подібний висновок викладено, зокрема у постановах Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №260/2595/22, від 03 квітня 2025 року у справі № 712/8159/15-ц, від 05 лютого 2025 року у справі № 1616/803/2012, від 22 жовтня 2025 року у справі № 336/3450/13.

У постанові Верховного Суду від 24 вересня 2025 року у справі №1625/2550/12 зазначено, що оскільки у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану строки пред`явлення виконавчих документів до виконання перериваються, Верховний Суд зазначає про відсутність підстав вважати, що стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Переривання строків пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання згідно з пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» означає анулювання строку, який сплив до моменту запровадження воєнного стану, та до дня припинення або скасування воєнного стану зупиняється перебіг трирічного строку на пред`явлення до виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, що не сплив на дату запровадження воєнного стану. Відповідно, після припинення або скасування воєнного стану перебіг цього строку починається заново.

Матеріали справи свідчать про те, що виконавчий лист був повернутий стягувачу постановою державного виконавця від 29 березня 2019 року, тож строк пред`явлення його до виконання після повернення мав складати до 29 березня 2022 року, проте такий строк перервався, у зв`язку з уведенням воєнного стану на території України до дня його припинення або скасування.

Отже, станом на 14 листопада 2025 року, коли стягувач звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, строк на його пред`явлення до виконання не сплинув, а тому заявлені вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання до задоволення не підлягають.

Матеріали справи свідчать про те, що відкриті виконавчі провадження, стягувачем у яких є ТОВ «Він Фінанс», а боржником ОСОБА_1 , на виконанні в органах державної виконавчої служби України не перебувають. Оригінал виконавчого листа наразі у стягувача та органу примусового виконання відсутній. На час звернення до суду із заявою строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплинув. Рішення суду є чинним, не скасовано, в повному обсязі не виконано. Отже, підстав для відмови у видачі дубліката не вбачається.

Встановивши, що виконавчий лист є втраченим не з вини стягувача, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання з урахуванням його повернення стягувачу постановою державного виконавця від 29 березня 2019 року та пункту 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» не пропущений, виконавчий документ на примусовому виконанні не перебуває, рішення суду не виконано, суд дійшов висновку про наявність підстав щодо часткового задоволення заяви ТОВ «Він фінанс» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, - задовольнити частково.

Видати в цивільній справі №2-455/10 на підставі рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 березня 2010 року стосовно боржника ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа, який виданий 17 березня 2010 року Тячівським районним судом Закарпатської області у цивільній справі за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В іншій частині заявлених вимог, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий В.І. Бобрушко