Справа № 296/2671/26
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"10" березня 2026 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Житомирське шляхово-будівельне управління №19» про стягнення невиплачених коштів при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Томашевська Оксана Анатоліївна, звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить:

- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Житомирське шляхово-будівельне управління №19» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості виплат при звільненні, що складається із сум заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги суми 82 646,85 грн; середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 42 200,41 грн та 20 000 грн моральної шкоди без утримання податків й інших обов`язкових платежів;

- вирішити питання щодо відшкодування судових витрат (судового збору та витрат на правничу допомогу).

Перевіряючи матеріали позовної заяви на відповідність вимогам статей 175 - 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Кодексу, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В поданій позовній заяві позивачка ОСОБА_1 вказала, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Із положень приписів ст.94, 116, 117 КЗпП України та ст.1,2 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі №12-301гс18 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Таким чином, середній заробіток який позивачка просить стягнути з відповідача на її користь, не підпадає під категорію пільг при сплаті судового збору за п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Крім того, позивачка не звільнена також і від сплати судового збору за звернення до суду із позовною вимогою про стягнення моральної шкоди.

Отже, при відсутності у позовній заяві та матеріалах позову відомостей про наявність інших пільг при зверненні до суду, позивачка має сплатити судовий збір на загальних підставах.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яку подано фізичною особою або фізичною особою підприємцем, сплачується ставка судового збору - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином позивачці необхідно сплатити судовий збір за дві позовні вимоги майнового характеру в загальному розмірі 2 662,40 грн, з яких: 1 331,20 грн за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку та 1 331,20 грн за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди за наступними реквізитами: отримувач коштів -ГУК у Жит.обл/Корольов. р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37976485; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0006832; кодкласифікації доходів бюджету- 22030101; призначення платежу - *;101;__________ (код ЄДРПОУ для юридичних осіб/РНОКПП або серія та номер паспорта громадянина України для фізичних осіб); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Корольовський районний суд м.Житомира.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачці строку для усунення недоліків шляхом надання до суду:

- доказів на підтвердження сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн.

Керуючись статтями 175-177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Житомирське шляхово-будівельне управління №19» про стягнення невиплачених коштів при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди - залишити без руху.

Позивачці усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі якщо недоліки заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачці.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Петровська