Справа № 278/131/26 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О.М.
Категорія 12 Доповідач Шалота К.В.
ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2026 рокум. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Шалоти К. В.,

суддів Галацевич О. М., Панкеєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання Прохорчук Д. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні з повідомлення учасників справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа - територіальна громада в особі Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Петруняк Вікторія Миколаївна, на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 15 січня 2026 року, поставлену під головуванням судді Дубовик О. М.,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1.У березні 2023 року ОСОБА_1 (далі також заявниця) звернулася до Житомирського районного суду Житомирської області із заявою, в якій просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 із матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини після померлої ОСОБА_3 .

2.Заява обґрунтовувалась тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся заявниці ОСОБА_3 , яка на день смерті фактично проживала разом із заявницею та своєю донькою (матір`ю заявниці) ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , але за вказаною адресою зареєстрована не була. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), кадастровий номер :05:000:0636 та :05:000:0637, яке належало померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Заявниця спадщину після померлої матері ОСОБА_2 прийняла шляхом спільного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем. В свою чергу, мати заявниці ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті її матері ОСОБА_3 , оскільки на час відкриття спадщини проживала разом з нею за однією адресою: АДРЕСА_1 .

3.Заявниця стверджувала про відсутність будь-яких заперечень з боку заінтересованої особи стосовно вказаних нею обставин. Орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна до суду в порядку статті 1277 ЦК України не звертався. Приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Кулініч Н.А. постановою від 04 жовтня 2022 року відмовлено заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском заявницею встановленого строку для прийняття спадщини.

4.Заявниця вказувала, що вирішення питання щодо встановлення факту проживання матері заявниці ОСОБА_2 на час відкриття спадщини з її померлою матір`ю ОСОБА_3 (бабусею заявниці), необхідне для підтвердження прийняття матір`ю заявниці спадщини після своєї матері у вигляді права на земельну ділянку. Також заявниця зазначала, що є спадкоємцем після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , яка спадщину фактично прийняла після своєї померлої матері ОСОБА_3 , шляхом постійного проживання з нею, зокрема і на час відкриття спадщини, але не оформила за життя свої спадкові права.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

5.Житомирський районний суд Житомирської області ухвалою від 15 січня 2026 року відмовив у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини на підставі частини 4 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).

6.Вімовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що оскільки встановлення факту постійного проживання із ОСОБА_3 необхідне заявниці ОСОБА_1 з метою подальшої реалізації права спадкування, після смерті її матері ОСОБА_2 , яка спадщину не прийняла, то встановлення факту, про який просить заявниця, пов`язується з наступним вирішенням спору про право, зокрема і на нерухоме майно.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги

7.Представник ОСОБА_1 адвокат Петруняк В. М. з такою ухвалою суду першої інстанції не погодилася, у зв`язку із чим звернулася з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просила скасувати ухвалу суду про відмову у відкритті провадження у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

8.Апеляційна скарга мотивована тим, що:

? суд дійшов помилкового висновку, що встановлення факту, про який просить заявник, пов`язується з наступним вирішенням спору про право, зокрема, і на нерухоме майно, оскільки встановлення цього факту необхідне заявнику з метою подальшої реалізації права на спадкування після смерті матері ОСОБА_2 ;

? заявниця звернулась до суду з відповідною заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування;

? суд не зазначив, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом, який би оспорював її право на прийняття спадщини її матір`ю ОСОБА_2 після своєї матері, померлої ОСОБА_3 , тобто не встановив між ким існує спір;

? суд першої інстанції не встановив, чи не заперечує заінтересована особа - територіальна громада в особі Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, проти задоволення вимог заявника і чи не існує спір про право між ними;

? висновки суду про відмову у відкритті провадження у справі суперечить сталій правовій позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постановах від 21 лютого 2024 року у справі №278/304/23, від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19.

Короткий зміст та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

9.Відзив від заінтересованої особи на апеляційну скаргу станом на час апеляційного розгляду справи до апеляційного суду не надходив.

10.Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

11.Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 січня 2026 року визначено склад колегії суддів для розгляду справи № 296/131/26: Шалота К.В. (суддя-доповідач), Галацевич О. М., Панкеєва В.А.

12.Житомирський апеляційний суд ухвалою від 03 лютого 2026 року відкрив апеляційне провадження та витребував з суду першої інстанції матеріали справи № 278/131/26.

13.06 лютого 2026 року матеріали справи № 278/131/26 надійшли до апеляційного суду.

14.Житомирський апеляційний суд ухвалою від 09 лютого 2026 року призначив справу до апеляційного розгляду в спрощеному позовному проваджені з повідомленням учасників справи.

Короткі позиції учасників справи в апеляційному суді

15.Представник заявниці адвокат Петруняк В.М. у судове засідання не прибула, надіслала до апеляційного суду заяву, в якій просила розгляд апеляційної скарги проводити без її участі та без участі заявниці ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

16.Заінтересована особа свого представника у судове засідання не направила, належним чином повідомлена про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що стверджується довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету заінтересованої особи.

17.Нявка сторін та інших учасників справи у судове засідання не перешкоджає апеляційному розгляду справи (частини 3 статті 372 ЦПК).

Межі апеляційного перегляду

18.Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

19.Відповідно до частини другої та п"ятої статті 263 ЦПК законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

20.Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК).

Позиція апеляційного суду

21.Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

22.Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

23.Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина 4 статті 315 ЦПК).

24.У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

25.Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

26.Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Отже, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

27.Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

28.Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

29.Статтею 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК) встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

30.За правилами статті 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

31.Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

32.Для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

33.Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2024 року у справі № 278/304/23 звернув увагу, що суди мають встановлювати, між ким існує спір, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом (норми ЦК), який би оспорював право заявника на прийняття спадщини, оскільки існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним.

34.Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц, від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц, від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19, від 15 листопада 2021 року у справі № 554/10125/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 759/12740/21.

35.Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що факт постійного проживання ОСОБА_2 із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, за встановленням якого звернулась до суду заявниця ОСОБА_1 , за наявності постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки в цьому випадку існує спір про право, зокрема і на нерухоме майно, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

36.Проте з такими висновками місцевого суду погодитися не можна, оскільки він не відповідають нормам права, які підлягають застосуванню, та є передчасними.

37.Так, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення заявниця зазначає, що вона є спадкоємицею після померлої матері ОСОБА_2 , яка спадщину фактично прийняла після своєї померлої матері ОСОБА_3 , шляхом постійного проживання з нею, зокрема і на час відкриття спадщини, але не оформила за життя свої спадкові права. Проте суд першої інстанції не перевірив її доводи, не встановив і в своєму рішенні не зазначив, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом (ЦК України), який би оспорював право заявниці ОСОБА_1 на прийняття спадщини, тобто не встановив коло спадкоємців, а також між ким існує спір щодо спадкового майна, оскільки існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним.

38.Відмова нотаріуса у видачі заявниці ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину пов`язана виключно з пропуском строку, необхідним для прийняття спадщини, за відсутності у заявниці зареєстрованого місця проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

39.Суд першої інстанції не встановив коло заінтересованих осіб у справі, не з`ясував позицію органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого спадкового майна, і не встановив наявності у нього, або інших встановлених заінтересованих осіб претензій щодо спадкового майна чи оспорення ними права заявниці на прийняття спадщини.

40.Необхідність встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем для отримання спадщини саме по собі не свідчить про наявність спору.

41.Отже, висновки суду першої інстанції про наявність спору про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження, є передчасними і нічим не підтвердженими. Без відкриття провадження у справі неможливо встановити фактичні обставини щодо наявності спору про право. При цьому посилання суду першої інстанції на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, в якій сформульовано певні умови за наявності яких можливе встановлення фактів, що мають юридичне значення, наведених в цій ухвалі висновків суду апеляційної інстанції щодо помилковості висновків суду першої інстанції про наявність у даній справі спору про право, не спростовують.

42.Схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19, від 14 грудня 2022 року у справі № 180/2132/21, від 31 травня 2023 року у справі № 357/11366/22 та від 07 лютого 2024 року у справі № 545/844/23.

43.Щодо посилання місцевого суду в оскаржуваній ухвалі на неприйняття поданої представником заявниці квитанції про сплату судового збору у сумі 605,60 грн як доказу сплати судового збору за подання заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки вказана сума судового збору зарахована за подання заяви 22 листопада 2025 року, слід зазначити, що вказана обставина не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

44.Водночас колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суду першої інстанції слід звернути увагу на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, сформульовану у постанові від 18 січня 2023 року у справі №170/129/21 щодо моменту виконання заявником свого обов`язку щодо сплати судового збору.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

45.Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (пункт 6 частини 1 статті 374 ЦПК).

46.Відповідно до вимог частини першої статті 379 ЦПК підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

47.З огляду на викладене, ураховуючи невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, постановлення оскаржуваної ухвали з порушення норм процесуального права, наявні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 і скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Щодо судових витрат

48.Оскільки за наслідком апеляційного провадження розгляд справи не закінчено, то питання розподілу судових витрат у суді апеляційної інстанції не вирішується.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК, Житомирський апеляційний суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Петруняк Вікторія Миколаївна, задовольнити.

2.Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 15 січня 2026 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 12 березня 2026 року.

Суддя-доповідач К. В. Шалота

Судді: О. М. Галацевич

В. А. Панкеєва