справа № 631/1040/25
провадження № 2/631/292/26
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

17 березня 2026 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Трояновської Т. М., розглянувши матеріали позовної заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» Москаленко Маргарита Станіславівна, яка діє на підставі довіреності від 05 грудня 2024 року, зареєстрованої в реєстрі за № 6668, звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 38689-12/2023 від 24 грудня 2023 року у розмірі 20800 гривень 00 копійок, з яких: 5200 гривень 00 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу, 15600 гривні 50 копійок сума заборгованості за відсотками, а також стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

17 вересня 2025 року, повторно 03 листопада 2025 року, 12 грудня 2025 року та 30 січня 2026 року в порядку, передбаченому статтею 187 Цивільного процесуального кодексу України, судом були зроблені запити до Новоселівського старостинського округу № 6 Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача по справі ОСОБА_1 .

03 березня 2026 року на електронну адресу Нововодолазького районного суду Харківської області надійшло повідомлення від Новоселівського старостинського округу № 6 Нововодолазької селищної ради Харківського району Харківської області від 02 березня 2026 року за № 19-58/16, що було зареєстроване за вхідним № ЕП-287/26-вх., з якого убачається, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був знятий з зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 25 лютого 2025 року).

З метою підтвердження або спростування наявності актового запису про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Нововодолазьким районним судом Харківської області 03 березня 2026 року був направлений відповідний запит до Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Згідно повідомлення Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 154/23.12-19/302/26/ВС/23.12 від 10 березня 2026 року, що надійшло на адресу суду 17 березня 2026 року й зареєстроване за вхідним № 1908/26-вх. встановлено, що згідно облікових даних архіву Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виявлено актовий запис про смерть № 77, складений 25 лютого 2025 року Нововодолазької селищною радою на громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яккий помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирішуючи питання щодо належних процесуальних дій суду у разі встановлення факту смерті відповідача, що настала до моменту подання позову, слід виходити з визначення цивільної процесуальної правоздатності як передумови виникнення процесуальних відносин між сторонами.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини 1 статті 42 Цивільного процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільного процесу є позивач і відповідач (стаття 48 Цивільного процесуального кодексу України).

Зі змісту статті 46 наведеного вище кодифікованого процесуального закону України вбачається, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Статтею 47 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Виходячи зі змісту наведених статей, необхідно зробити висновок, що стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

При цьому відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у день її смерті.

Результати аналізу зазначених правових норм дають підстави для висновку про те, що чинним законодавством України не передбачено можливості пред`явлення позову до особи, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог частини 4 статті 25 Цивільного кодексу України припинилася.

Із матеріалів справи вбачається, що представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором 17 вересня 2025 року, проте судом встановлено, що останній помер ще ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис про смерть № 77 від 25 лютого 2025 року), тобто майже за сім місяців до звернення позивача до суду.

Окрім того, за змістом статті 55 Цивільного процесуального кодексу України процесуальне правонаступництво у цивільній справі допускається у разі, якщо позов пред`явлено до сторони фізичної особи за її життя і вже після пред`явлення позову фізична особа померла, а правовідносини допускають правонаступництво. У разі, якщо фізична особа померла до пред`явлення позову, а права і обов`язки померлого переходять до його спадкоємців, кредитор повинен пред`явити позов безпосередньо до його спадкоємців.

Таким чином, норми Цивільного процесуального законодавства України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Навпаки, Цивільний процесуальний кодекс України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю, після відкриття провадження у справі.

В позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

З наведеного вбачається, що процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе шляхом залучення правонаступника лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням прав, свобод та інтересів третіх осіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі з єдиним унікальним номером №183/4229/14-ц, а також у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц.

Згідно з нормами пункту 6 частини 1 статті 186 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Разом з цим необхідно зазначити, що позивач не позбавлений можливості пред`явити вимоги до спадкоємців померлого боржника в порядку, передбаченому статтею 1281 Цивільного кодексу України, і отримати в установленому законом порядку інформацію щодо їх кола та обсягу спадкового майна.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На підставі викладеного, керуючись статями 2, 5, 13, 46, 47, 55, пунктом 6 частини 1 статті 186, статтями 258 260, 261, 352 355 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі з єдиним унікальним № 631/1040/25 (провадження № 2/631/292/26) за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя Т. М. Трояновська