Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6517/25
Номер провадження2/711/146/26
20 лютого 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого - судді: Казидуб О.Г.
секретаря судового засідання: Зайцевій О.І.
представника позивача-адвоката: Гайдай Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Черкаської міської ради про самостійне виховання та утримання дитини ,-
Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 квітня 2010 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уклав шлюб із ОСОБА_2 зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 264.
У цьому шлюбі у позивача народилась донечка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Спочатку сімейне життя позивача складалось добре, проте згодом сімейні стосунки погіршились, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та, як наслідок, до фактичного припинення шлюбних відносин.
10 лютого 2020 року Придніпровським районним судом міста Черкаси ухвалено рішення № 711/9474/19 щодо розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 264.
Після розірвання шлюбу у 2020 році відповідач ОСОБА_5 забрала свої речі та виїхала за кордон. З того часу дочка проживає разом з позивачем, навчається в Черкаській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 15 Черкаської міської ради. Позивач самостійно повністю опікується життям, інтересами і потребами дитини, піклується про неї, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дитини.
Донька проживає з позивачем та знаходиться на його повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.
12 лютого 2025 року Придніпровським районним судом міста Черкаси винесено рішення по справі № 711/207/25, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 09.01.2025 р. (дня подачі позову) і продовжувати стягнення до повноліття дитини.
Позивач із своєю донькою проживають за однією адресою, а саме: АДРЕСА_3 , що підтверджується актом опитування сусідів.
За їх з донькою місцем проживання, позивачем створено всі умови для проживання та розвитку дитини, донька має окрему кімнату, у наявності є шафа для одягу, ліжко, письмовий стіл. Дитина забезпечена необхідними канцелярськими приладдями та речами по сезону. Для неповнолітньої ОСОБА_4 позивачем створені належні умови для проживання, що підтверджує акт обстеження умов проживання від 13.06.2025 р. складений головним спеціалістом-юрисконсультом служби у справах дітей Черкаської міської ради.
Всі питання щодо медичного обслуговування та в разі необхідності, лікування доньки завжди вирішує саме позивач та відвідує сімейного лікаря з дитиною за необхідності. За період нагляду за дитиною, безпосередній контакт із лікарем-педіатром КНП «Другий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» з питань підтримання здоров`я, отримання консультацій щодо догляду, лікування малолітньої ОСОБА_4 завжди здійснював виключно позивач, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит № 459 від 13.06.2025 р. наданої КНП «Другий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги».
Відповідно до відповіді на адвокатський запит № 70 від 11.06.2025 р. наданої Черкаською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 15 Черкаської міської ради протягом 5 років (з 5 по 9 клас) навчанням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опікувався виключно батько дитини ОСОБА_1 , зі слів класного керівника він постійно підтримував контакт зі школою, цікавився успішністю доньки, систематично відвідував батьківські збори та підтримував зв`язок із класним керівником.
ОСОБА_4 займається в ОДЮСШ «Олімпія» у відділенні художньої гімнастики (наказ про зарахування № 23/а від 02.10.2017 р.), перспективна гімнастка, виконала норматив кандидата у майстри спорту України з художньої гімнастики (наказ № 40 від 21.07.2023 р.), переможниця та призерка міських та обласних чемпіонатів. Дитина вихована, дисциплінована, старанна, наполеглива людина. З завзяттям і задоволенням відвідує тренування. Активну участь у вихованні доньки бере тато - ОСОБА_1 , зустрічає доньку з тренувань, спілкується з тренером, цікавиться її спортивним життям, завжди присутній і вболіває за доньку на змаганнях. Останні 6-7 років донькою займається позивач. Даний факт підтверджує довідка № 22 від 23.06.2025 р. надану Черкаською обласною дитячо-юнацькою спортивною школою «Олімпія».
Позивач є фізичною особою-підприємцем, має стабільний дохід та має можливість самостійно утримувати та забезпечувати всім необхідним свою доньку.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта позивач має власне житло, а саме квартиру АДРЕСА_4 .
Відповідач з 14.01.2021 р. перебуває в офіційному шлюбі із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_3 виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалий час перебуває за межами України та повертатися наміру не має, ОСОБА_1 з 2021 року по теперішній час самостійно виховує дитину, без будь-якої допомоги та участі матері.
Вказує, що встановлення факту самостійно виховання та утримання неповнолітньої дитини зумовлено необхідністю не тільки представляти інтереси дитини у навчальних та медичних закладах, де можливо забезпечити дитині повний обсяг її прав, а й у органах державної влади, при отриманні документів без відповідача. Окрім того, оскільки донька позивача займається спортом, їздить на різноманітні змагання інколи необхідна нотаріально посвідчена згода обох батьків для виїзду за кордон, якщо дитина віком до 16 років подорожує у супроводі тренерів. Тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Просить залишити неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на самостійному вихованні та утриманні батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
23 липня 2025 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
15 жовтня 2025 року ухвалою суду витребувано від Державної прикордонної служби України інформацію про перетинання державного кордону України в будь-якому напрямку громадянкою України ОСОБА_2 .
21 січня 2026 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті.
Адвокат Гайдай Тетяна Олександрівна, яка діє в інтересах позивача, в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити. Зазначила, що позивач по даній справі більше 5 років не виховує свою дитину, саме позивач займається розвитком та здоров`ям своєї дитини. Ним було подано позовну заяву про стягнення з відповідача аліментів. Позивач має стабільний дохід і має можливість утримувати доньку, має власне житло, де вони разом проживають. Оскільки, відповідач знаходиться за кордоном, позивач має намір сам вирішувати питання відносно доньки.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце розгляду справи була повідомленою належним чином.
Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи.
Відзив на позовну заяву не подано.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Черкаської міської ради за дорученням Зубалій Наталія Анатоліївна в судове засідання не з`явилась, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Також зазначила, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду, з урахуванням найкращих інтересів дитини.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що з позивачем знайомий, вони проживають в одномі підїзді на одному поверсі. Позивач проживає сам з дочкою, його дружина знаходиться за кордоном. Свідок вказав, що ніколи не бачив, щоб поряд з позивачем з дочкою був хтось інший, ні жінок, ні бабусь. Він з нею скрізь. Як ОСОБА_1 розлучився з ОСОБА_3 , вона з`їхала, це було років 10 тому. Свідку невідомо чи спілкується мати з дочкою. Свідок підтверджує, що як батько позивач гарно піклується про свою дочку.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначив, що з позивачем вони є сусідами. Зараз позивач проживає сам з дочкою. Як дочка була меншою, то саме позивач водиі і забирав її зі школи. Відповідачку свідок бачив років 7-8 тому.
Справу розглянуто за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідачів повідомлених у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, які не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази надаються сторонами та іншими.. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК).
Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_4 . В графі - «батько» вказаний - « ОСОБА_1 », в графі «мати» вказана - « ОСОБА_5 ».
10 лютого 2020 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси розірвано шлюб, укладений 15 квітня 2010 року (актовий запис № 264) між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який зареєстровано Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаської області.
12 лютого 2025 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 09 січня 2025 року (дня подачі позову) і продовжувати стягнення до повноліття дитини.
Даний факт підтверджується, також, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 430498077 від 09.06.2025.
В матеріалах справи є Акт обстеження умов проживання від 19 липня 2022 року, складеного головними спеціалістами служби у справах дітей Черкаської міської ради Зубалій Н.А., ОСОБА_9 , зі змісту якого вбачається, що проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_3 . Житло розміщене на 9 поверсі дев`ятиповерхового будинку, складається з трьох кімнат. Умови проживання задовільні. Встановлено, що власником квартири є ОСОБА_1 . В помешканні проведений ремонт, є необхідні меблі та предмети домашнього вжитку. Побутова техніка. Кухня та санвузол в задовільному стані. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: для малолітньої ОСОБА_10 відведена окрема кімната, де є двоярусна ліжко, шафа, в іншій кімнаті письмовий стіл. В наявності дитячий одяг відповідного сезону.
Також, як вбачається з Акту опитування сусідів від 17 жовтня 2024 року № 2595, затвердженого головним спеціалістом Пархоменко Іриною та заступником директора департаменту-начальником управління соціальної допомоги та компенсаційних виплат департаменту соціальної політики Бінусовою Катериною, Акту опитування сусідів № 1217 від 04.06.2025, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_3 разом з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Відповідно до Довідки № 108 від 24.04.2024, виданої директором Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 15 Черкаської міської ради, яка видана ОСОБА_1 , батькові учениці 8-А класу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що мати ОСОБА_11 за період навчання доньки з 01 вересня 2023 року дотепер на батьківських зборах присутньою не була, з учителями не спілкувалася, не цікавиться успіхами доньки в школі, в позакласних заходах участі не брала, батьківські збори не відвідує.
Відповідно до Довідки № 22 від 23.06.2025, виданої Громадською організацією «Черкаське фізкультурно-спортивне товариство «Україна, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , займається в ОДЮСШ «Олімпія» у відділенні художньої гімнастики, перспективна гімнастка, виконала норматив кандидата у майстри спорту України з художньої гімнастики (наказ № 40 від 21.07.2023 року). Переможниця та призерка міських та обласних чемпіонатів. ОСОБА_12 вихована, дисциплінована, старанна, наполеглива людина. З завзяттям і задоволенням відвідує тренування. Активну участь у вихованні доньки бере тато - ОСОБА_1 . Зустрічає доньку з тренувань, спілкується з тренером ОСОБА_12 - ОСОБА_13 . Цікавиться її спортивним життя, завжди присутній і вболіває за доньку на змаганнях. ОСОБА_14 - ОСОБА_2 бачили кілька разів дуже і дуже давно. Останні 6-7 років донькою займається тільки тато.
З відповіді на адвокатський запит КНП «Другий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 459 від 13.06.2025 року вбачається, що під наглядом педіатричної амбулаторії КНП «Другий Черкаський міський центр ПМСД» перебуває дитина ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Декларацію з лікарем-педіатром про вибір лікар, який надає первинну медичну допомогу уклав батько дитини ОСОБА_1 . За період нагляду за дитиною, безпосередній контакт із лікарем-педіатром з питань підтримання здоров`я, отримання консультацій щодо догляду, лікування малолітньої ОСОБА_4 , завжди здійснював виключно батько дитини ОСОБА_1 .
Також, з відповіді на адвокатський запит директор Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 15 Черкаської міської ради Черкаської області повідомляє, що протягом 5 років (з 5 по 9 клас) навчанням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікувався виключно батько дитини ОСОБА_1 . Зі слів класного керівника ОСОБА_15 , він постійно підтримував контакт зі школою, цікавився успішністю доньки, систематично відвідував батьківські збори та підтримував зв`язок із класним керівником.
З відповіді на адвокатський запит Служби у справах дітей № 1463/7-416-15-25 від 17.06.2025 вбачається, що станом на дату обстеження умов проживання неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 . За результатами обстеження умов проживання встановлено, що для неповнолітньої ОСОБА_4 створені належні умови для проживання. Встановлення факту участі матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вихованні неповнолітньої ОСОБА_16 виходить за межі повноважень служби у справах дітей Черкаської міської ради.
Також, встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі № 711/4236/24 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_17 , третя особа: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради про позбавлення батьківських прав залишено без задоволення.
Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Регулювання сімейних відносин із метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейного кодексу України (ст. 1 СК України).
Згідно із частиною 7 статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Сімейні відносини базуються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Загальні засади (принципи) мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.
Справедливість - це одна з основних засад права, яка є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Зазначені правові висновки щодо дотримання принципу справедливості висловив Конституційний Суд України у рішеннях від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004.
Дії учасників сімейних правовідносин мають бути добросовісними, характеризуватися чесністю, відкритістю й повагою до інтересів інших членів суспільства. Водночас учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа використовувала право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб, держави (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб.
Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників сімейних правовідносин, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц).
Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).
Частиною першою статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Статтею 141 СК України встановлено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною 5 статті 157 цього Кодексу.
За частиною 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
За приписами частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до частин 1-4 статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Положеннями статті 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до статті 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.
Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними.
При цьому сімейні відносини як вид суспільних відносин складаються з суб`єктів, об`єктів і змісту (прав та обов`язків). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти, які поділяються на юридичні дії (настання яких залежить від волі людей і породжує певні правові наслідки) та юридичні події (юридичні факти, які настають незалежно від волі людини).
Так, у силу положень ЦК України у момент народження фізичної особи в неї виникає цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов`язки), яка припиняється у момент її смерті (ст. 25 ЦК України), а з підстав, установлених цим Кодексом, виникає цивільна дієздатність (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання), яка може бути обмежена виключно у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга ст. 30 ЦК України).
У частині четвертій статті 15 СК України визначено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, установлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.
Так, ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України).
Таким чином, з настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами, обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися.
Отже, для підтвердження самостійного виховання дитини батьком необхідне існування (настання) обставин, у силу яких обсяг прав матері обмежується або припиняється.
Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.
СК України не встановлено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Так само як визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від сімейних обов`язків, якими є, зокрема, обов`язки щодо виховання дитини.
Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 06 листопада 2024 року у справі № 468/1025/23, від 27 березня 2025 року у справі №353/886/24 та інших.
Доведення факту одноосібного виховання й утримання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, та стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самих дітей, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.
Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема, від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання й утримання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини.
Така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі №201/5972/22.
Наявними в справі доказами підтверджено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Як на підставу наявності факту самостійного виховання та утримання дочки, позивач посилався на характеристики зі школи, медичного закладу, акти опитування сусідів, покази свідків.
Для підтвердження факту самостійного виховання дітей обов`язковим елементом є наявність виключних (непереборних/ виняткових/ неординарних/ особливих) обставин у конкретних життєвих ситуаціях (наприклад: особа, яка розлучена та самостійно здійснює обов`язки по вихованню та утриманню дитини, в той час коли інший з батьків позбавлений фактичної змоги виконувати свої обов`язки через вади здоров`я; батько або матір зникли, визнані судом безвісно відсутніми; позбавлені батьківських прав; якщо один з батьків перебуває на окупованій території, в полоні і не може фактично виховувати та утримувати дитину тощо).
Наведені вище виключні обставини у даній справі відсутні, а саме по собі проживання матері окремо від неповнолітньої дочки, проживання дитини з батьком, не свідчить про самостійне виховання та утримання, а також не звільняє матір від її обов`язку виховувати та утримувати ОСОБА_4 .
Самі лише посилання позивача на вказані обставини не підтверджують факту самостійного утримання позивачем дочки.
Позивач не надав суду належних доказів, які б підтверджували, що в питанні виховання чи утримання дитини, матір умисно ухиляється від виконання цих обов`язків чи реалізації своїх прав.
Крім того, як вбачається з рішення суду від 26 грудня 2024 року по справі № 711/4236/24, «в матеріалах справи є квитанції за серпень 2021 року, вересень 2021 року, листопад 2022 року, вересень 2022 року, березень 2023 року, серпень 2023 року, з яких вбачається, що відповідачкою на рахунок ОСОБА_18 та ОСОБА_10 періодично перераховувалися кошти».
Вищевказане рішення ніким не оскаржувалося.
На думку суду, покази свідків у справі не є належними доказами ухилення відповідачки від виконання нею батьківських обов`язків, оскільки, проживання одного з батьків окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Таким чином, позивач ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів доказів, які б підтверджували, що в питанні виховання чи утримання дитини, матір умисно ухиляється від виконання цих обов`язків чи реалізації своїх прав.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Порядком організації та ведення військового обліку, затвердженим постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2023 року, передбачено, що рішення суду про встановлення факту самостійного виховання є підставою для відстрочки, проте це не скасовує обов`язку суду перевірити наявність юридичних підстав для встановлення такого факту.
Враховуючи те, що зазначені в позові ОСОБА_1 обставини не підтверджують факт самостійного одноосібного виховання спільної з відповідачкою дитини, проживання матері окремо від дитини, не впливає на обсяг її прав і не звільняє її від виконання батьківських обов`язків щодо дитини, відсутні докази існування або настання обставин, в силу яких батьківська правосуб`єктність матері дитини обмежена або припинилася, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.
Крім того, на думку суду, підстави для самостійного виховання та утримання дитини, зазначені позивачем, є способом ухилення від мобілізації під час воєнного стану в країні, який введений законодавчо.
Вирішуючи питання судових витрат відповідно статті 141 ЦПК України, з урахуванням того, що в задоволенні позову відмовлено, понесені судові витрати слід залишити за позивачем.
На підставі викладеного та керуючись ст. 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Черкаської міської ради про самостійне виховання та утримання дитини - залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 березня 2026 року (з врахуванням вихідних днів).

Головуючий: О. Г. Казидуб