Справа № 624/581/25
№ провадження 2-о/624/1/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року Кегичівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Богачової Т.В., з участю секретаря Лебідь Л.В., розглянувши у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Кегичівці, Берестинського району, Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області Управління обслуговування громадян відділу обслуговування громадян №12 (сервісний центр), Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

в с т а н о в и в:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту належності їй свідоцтва про освіту №2237 виданого Ташкентським окружним професійним торгівельно-кулінарним училищем 25.07.1983.

Заява обґрунтована тим, що заявник звернулася до відділу обслуговування громадян №12 (сервісний центр) Управління Пенсійного фонду України у Берестинському районі Харківської області із заявою щодо призначення пенсії за віком, але отримала відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області від 21.05.2025 за №65, яке розглянуло заяву про призначення пенсії за віком та прийняло рішення відмовити у призначенні пенсії за віком. Причиною відмови в призначенні пенсії відповідно до ст. 26 Закону України №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного стажу 32 роки. До страхового стажу не зараховано: період навчання з 01.09.1981 по 25.07.1983, згідно свідоцтва № НОМЕР_1 від 25,07.1983, оскільки по батькові ( ОСОБА_2 -рос.) не співпадає з по батькові в паспорті (Ганишовна- рос.). Після закінчення навчання у Ташкентському окружному професійному торговельно-кулінарному училищі 29 грудня 1984 року заявник уклала шлюб і змінила прізвище на ОСОБА_3 . На жаль, виправити помилку у свідоцтві № 2237 від 25.07.1983 про здобуття освіти у Ташкентському окружному професійному торговельно-кулінарному училищі на даний час не виявляється можливим, оскільки вказаний навчальний заклад у 1983 році знаходився на території Узбекистану, чи він існує на сьогоднішній день, чи зберіглась інформація у архівних установах, невідомо. В мережі інтернет відсутня будь-яка інформація про цей навчальний заклад. Оскільки Головне Управління Пенсійного фонду України Харківської області розглянуло заяву про призначення пенсії за віком та прийняло рішення відхилити її, то встановити юридичний факт, що свідоцтво про освіту належать заявнику можливо тільки шляхом звернення до суду з відповідною заявою. Отже, для нарахування пенсії за віком потрібно встановити юридичний факт належності заявнику свідоцтва про освіту № НОМЕР_1 видане 25.07.1983 року ОСОБА_4 (російською).

Ухвалою Кегичівського районного суду від 30.06.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 26.08.2025 заяву в частині вимог про встановлення юридичного факту належності трудової книжки НОМЕР_2 заявнику було залишено без розгляду. Подальший розгляд справи продовжено за вимогами про встановлення юридичного факту належності свідоцтва про освіту №2237 виданого Ташкентським окружним професійним торговельно-кулінарним училищем 25.07.1983 заявнику ОСОБА_1 .

У судове засідання учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення, не з`явились.

Представник заявника, адвокат Жигилій П.В., подав до суду заяву про розгляд справи без його за заявника участі.

Заінтересована особа ГУ ПФУ у Харківській області надало до суду заяву про проведення розгляду справи без участі їх представника за наявними матеріалами справи.

Заінтересована особа ГУ ПФУ у Львівській області надало до суду письмові пояснення. Згідно з цими поясненнями заінтересована особа вважає, що встановлення зазначеного в заяві ОСОБА_1 факту, тягне за собою не тільки вирішення питання щодо встановлення факту належності свідоцтва про освіту № 2237 виданого Ташкентським окружним професійним торговельно-кулінарним училищем, а й поширюється на інші правовідносини, пов`язані із призначенням пенсії, про що заперечує Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Рішення про відмову у призначенні пенсії від 21.05.2025 №65), що в свою чергу свідчить про наявність спору про право у зазначеному питанні, у зв`язку з чим вирішення цього питання підлягає розгляду в порядку позовного провадження. Для зарахування спірного періоду навчання необхідно долучити уточнюючу довідку про період, форму навчання та присвоєну кваліфікацію, видану на підставі первинних документів. Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області фактично встановлено відсутність права ОСОБА_1 на пенсійне забезпечення, на момент звернення до Пенсійного фонду. Рішення №65 про відмову у призначенні пенсійної виплати від 21.05.2025, заявницею у встановленому законом порядку не оскаржено, а отже є чинним. Заінтересована особа просить суд взяти до уваги, що заявником обрано не вірний спосіб захисту порушеного чи оспорюваного права, а факти, які просить встановити заявник, не підлягають судовому розгляду в порядку окремого провадження, що в свою чергу є підставою для відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. ст. 315 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернулася до відділу пенсійного фонду для призначення їй пенсії за віком.

Рішенням ГУ ПФУ у Львівській області №65 від 21.05.2025 заявнику ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії. До страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1981 по 25.07.1983, згідно свідоцтва № НОМЕР_1 від 25.07.1983, оскільки по батькові ( ОСОБА_2 - рос.) не співпадає з по батькові в паспорті ( ОСОБА_5 рос.). Для зарахування необхідно долучити уточнюючу довідку про період, форму навчання та присвоєну кваліфікацію, видану на підставі первинних документів.

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , заявник є ОСОБА_1 . Російський переклад її імені « ОСОБА_6 ».

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 22.07.1965 по батькові заявника ОСОБА_1 , на час народження прізвище ОСОБА_7 , зазначено на російській мові « ОСОБА_8 ». Зміна прізвища на ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 29.12.1984.

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 01.09.1981 зарахована ученицею УТ ТуркВО ТКУ та 25.07.1983 закінчила училище за спеціальністю повар 3 розряда.

Згідно з копією свідоцтва № НОМЕР_1 виданого ПТКУ УТ КТуркВО складеного на російській мові, його власником зазначена на російській мові « ОСОБА_9 ». В 1981 році поступила та в 1983 році закінчила Ташкентське окружне професійне торгово-кулінарне училище УТ КТуркВО. Рішенням кваліфікаційної комісії від 25.07.1983 ОСОБА_4 присвоєно кваліфікацію повар 3 розряда.

Відповідно до копії листа представника заявника ОСОБА_1 , адвоката Жигилія П.В. від 09.07.2025 адресованого Міністерству освіти Узбекистану, заявник порушує питання про надання відомостей про учбовий заклад Ташкентське окружне професійне торгово-кулінарне училище та чи збереглися архівні документи стосовно осіб, які проходили в ньому навчання. Цей лист був направлений 09.07.2025 на відповідну електронну адресу, а також 29.10.2025 поштою рекомендованим повідомленням (RA640030735UA)/, яке було вручено адресату 10.11.2025.

Відповідно до експертного висновку №056/292-а від 04.03.2026 наданого Українським бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України, у практиці лінгвістичних експертиз відомі непоодинокі випадки зближення в усному мовленні (із наступним перенесенням в офіційні документи) орфографічних варіантів компонентів власного імені, які мають непрозору етимологію і побутують поза межами основного етнічного материка. Значна частотність подібних випадків зумовлена впливом російської вимови зазначених компонентів власного імені, для якої характерний вищий ступінь редукції ненаголошених голосних, та деякими ареально-говірковими фонетичними особливостями. Таке зближення (до ступеня змішування) призводило й призводить до значних труднощів при ідентифікації прізвищ, особових імен та утворених від них імен по батькові, що особливо ускладнюється міжмовним посередництвом. Ідентифікація таких записів ґрунтується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами. З урахуванням зазначеного записи імені по батькові ОСОБА_10 (паспорт, запис ОСОБА_1 ) та записи російською мовою ОСОБА_5 (паспорт, запис ОСОБА_6 ; свідоцтво про укладення шлюбу, запис ОСОБА_11 / ОСОБА_6 ), ОСОБА_12 (свідоцтво про народження, запис ОСОБА_9 ) та ОСОБА_2 (свідоцтво про закінчення професійного торгово-кулінарного училища, запис ОСОБА_9 ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Імена по батькові українською мовою ОСОБА_10 та російською мовою ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_12 утворені від варіантів особового імені Ганиш і ОСОБА_13 , варіативне написання яких відображає особливості фонетичної й морфонологічної адаптації іншомовних (арабських) власних назв на національному (узбецькому) та на слов`янському мовному ґрунті І є типовим явищем в умовах контактного білінгвізму. В орфографічно відмінних російських документальних записах імені по батькові (і в їх перекладах українською мовою) відтворено притаманні російському розмовному мовленню фонетичні явища коливання голосних о /а в ненаголошеній позиції та сплутування голосних о / е після шиплячих приголосних.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81, ст. 90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме в свідоцтві про середню спеціальну освіту допущена розбіжність в написанні по батькові заявника з даними зазначеними у трудовій книжці. Усунути цю розбіжність та підтвердити навчання саме заявника у навчальному закладі, який видав це свідоцтва на цей час заявник поза як в судовому порядку не має можливості.

За таких обставин суд доходить висновку про наявність підстав для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що свідоцтво про освіту № НОМЕР_1 виданого Ташкентським окружним професійним торговельно-кулінарним училищем 25.07.1983 належить саме заявнику ОСОБА_1 .

Встановлення факту належності документу заявнику має юридичне значення, оскільки наявність сумнівів щодо його належності саме заявнику, позбавляє її можливості отримання пенсії з врахуванням періоду навчання.

Доводи заінтересованої особи щодо наявності спору про право не є слушними, оскільки між заявником та Управлінням Пенсійного Фонду не може бути спору про право на отримання пенсії, оскільки останнє не є суб`єктом отримання такої пенсії. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. За відсутності спору з приводу законності відмови у зарахуванні відповідних періодів до страхового стажу для призначення пенсії суд повинен розглянути заяву про встановлення юридичного факту за правилами цивільного судочинства в окремому провадженні.

На підставі викладеного, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 82, 89, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області Управління обслуговування громадян відділу обслуговування громадян №12 (сервісний центр), Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва № НОМЕР_1 виданого Ташкентським окружним професійним торговельно-кулінарним училищем УТ КТуркВО 25.07.1983.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Кишлачна Рада Леніна, Чиназського району, Ташкентської області, громадянка України, паспорт серії НОМЕР_3 виданий Кегичівським РВ УМВС України в Харківській області, ІПН НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заявника: Жигилій Павло Васильович, ордер серії АХ №1274006 від 09.07.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №918 від 05.05.2000, адреса: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області Управління обслуговування громадян відділу обслуговування громадян №12 (сервісний центр), місцезнаходження за адресою: вул. Бєльовська, буд. 90, м. Берестин, Харківської області, 63304, код ЄДРПРОУ 14099344.

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, місцезнаходження за адресою: вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79000, .

Суддя Т.В. Богачова