Справа № 428/3156/20
№ 6/183/322/25
У Х В А Л А

04 березня 2026 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу та порядку виконання судового рішення по цивільній справі № 428/3156/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганські області про зобов`язання нарахувати і виплатити недоотримані страхової виплати в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

19 листопада 2025 року Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції через систему «Електронний суд» звернулося до суду з заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

В обґрунтування заяви Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції посилається на те, що 16 червня 2023 року на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов виконавчий лист № 428/3156/20, виданий 17 березня 2023 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити нарахування та виплату спадкоємцю ОСОБА_1 суму страхових виплат за період з 01 червня 2016 року по 27 листопада 2018 року, належних спадкодавцю ОСОБА_2 .

16 червня 2023 року державним виконавцем на підставі ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72053234. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження направлено боржнику для виконання.

Згідно відповіді боржника, встановлено, що постановою Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі № 428/3156/20 касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Марченко Софією Дмитрівною, задоволено частково. Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 липня 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року скасовано. Позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про зобов`язання нарахувати страхові виплати та виплатити їх у порядку спадкування задоволено частково. Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області здійснити нарахування та виплату спадкоємцю ОСОБА_1 сум страхових виплат за період з 01 червня 2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , належних спадкодавцю ОСОБА_2 . Вказана постанова набрала законної сили 01 червня 2022 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1442 від 27.12.2022 року Питання припинення Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області з 01 січня 2023 року припинено та реорганізовано шляхом приєднання до Пенсійного фонду України.

17 березня 2023 року Новомосковським міськрайонного суду Дніпропетровської області видано виконавчий лист у справі № 428/3156/20 про зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області здійснити нарахування та виплату спадкоємцю ОСОБА_1 суму страхових виплат за період з 01 червня 2016 року по 27 листопада 2018 року, належних спадкодавцю ОСОБА_2 .

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2023 року у справі №428/3156/20 замінено боржника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області у виконавчому провадженні з виконання постанови Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі №428/3156/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення судових витрат.

Після припинення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області паперова справа ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області не передавалася, оскільки залишилась на окупованій території Луганської області за місцезнаходженням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області.

Також, не передавалися будь-які документи на його ім`я. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і станом на 01.01.2023 року страхові виплати не отримував, на теперішній час в підсистемі "Призначення та виплата деяких соціальних виплат" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (далі ІКІС ПФУ) електронна особова справа ОСОБА_2 відсутня.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області 21.06.2023 року направлено запит за вих. №1200-0311-5/12305 до Пенсійного фонду України з проханням надати допомогу в міграції електронної особової справи цього потерпілого до ІКІС ПФУ та надати роз`яснення щодо порядку проведення розрахунку сум страхових виплат за минулий період, у тому числі по закритих (призупинених) справах, а також справах, відсутніх в підсистемі "Призначення та виплата деяких соціальних виплат ІКІС ПФУ, обліку судових рішень та погашення заборгованості по справам про страхові виплати.

До теперішнього часу відповідь не надходила. Враховуючи вищенаведене, без електронної особової справи ОСОБА_2 до ІКІС ПФУ Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не може виконати постанову Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі №428/3156/20 щодо нарахування та виплати спадкоємцю ОСОБА_1 сум страхових виплат за період з 01 червня 2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , належних спадкодавцю ОСОБА_2 , оскільки у Головного управління відсутня технічна можливість виконання вказаного судового рішення.

Постанова Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі №428/3156/20 буде виконана після вирішення питання щодо визначення порядку проведення розрахунку сум страхових виплат за минулий період, у тому числі по закритих (призупинених) справах, а також справах, відсутніх в підсистемі "Призначення та виплата деяких соціальних виплат ІКІС ПФУ, обліку судових рішень та погашення заборгованості по справам про страхові виплати.

17 червня 2025 року державним виконавцем, на підставі ст.ст. 8, 18 Закону України «Про виконавче провадження», п. 14 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 року № 2832/5), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802 винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних.

Державним виконавцем згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», направлено вимоги на адресу Головного Управління Пенсійного фонду України у Луганській області щодо стану виконання рішення суду та попереджено про наслідки невиконання рішення суду.

Згідно відповіді боржника, встановлено, що Постановою Верховного суду від 01 червня 2022 року у справі №428/3156/20 позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про зобов`язання нарахувати страхові виплати та виплатити їх у порядку спадкування задоволено, внаслідок чого вирішено зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області здійснити нарахування та виплату спадкоємцю ОСОБА_1 сум страхових виплат за період з 01 червня 2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , належних спадкодавцю ОСОБА_2 .

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2023 року у справі №428/3156/20 замінено боржника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області у виконавчому провадженні з виконання постанови Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі №428/3156/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення судових витрат.

На виконання постанови суду Головним управлінням проведено нарахування страхової виплати ОСОБА_1 , спадкоємцю померлого ОСОБА_2 за період з 01.06.2016 по 27.11.2018 у загальній сумі 34 741,27 грн. та внесені банківські реквізити для проведення виплат. Заборгованість в сумі 34 741,27 грн. облікована в Головному управлінні, внесена до ЄОС потерпілого № та Реєстру судових рішень та буде виплачена після виділення відповідних бюджетних асигнувань.

Головне управління листом від 30 червня 2025 року №1200-0312- 5/16441 звернулося до Пенсійного фонду України з проханням виділити кошти в розмірі 34 741,27 грн. для виконання рішення суду щодо виплати ОСОБА_1 суми страхових виплат за період з 01.06.2016 по ІНФОРМАЦІЯ_2 , належних спадкодавцю ОСОБА_2 .

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 на виконання рішення суду здійснено лише нарахування сум, а виплата нарахованих коштів в сумі 34 741,27 грн. буде виплачена у разі їх надходження з Пенсійного фонду України до Головного управління на погашення заборгованості за рішеннями суду, і не можливо виконати рішення суду без участі боржника, у державного виконавця виникає необхідність у зверненні до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

В зв`язку з наведеним, в своїй заяві Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції просить суд: змінити спосіб та порядок виконання виконавчого листа № 428/3156/20, виданого 17 березня 2023 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області з «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити нарахування та виплату спадкоємцю ОСОБА_1 суму страхових виплат за період з 01 червня 2016 року по 27 листопада 2018 року, належних спадкодавцю ОСОБА_2 » на «Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 34 741,27 грн. нарахованих коштів.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, проте їх неявка не перешкоджає розгляду даної заяви.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю в судовому засіданні всіх учасників справи.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 липня 2020 року у справі № 428/3156/20, залишене без змін постановою Луганського апеляційного суду, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про зобов`язання нарахувати і виплатити не отримані за життя страхові виплати в порядку спадкування за законом.

В той же час, постановою Верховного суду від 01 червня 2022 року у справі № 428/3156/20 рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 липня 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року скасовано. Позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про зобов`язання нарахувати страхові виплати та виплатити їх у порядку спадкування задоволено частково. Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області здійснити нарахування та виплату спадкоємцю ОСОБА_1 сум страхових виплат за період з 01 червня 2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , належних спадкодавцю ОСОБА_2 . Вказана постанова набрала законної сили 01 червня 2022 року.

Встановлено, що 17 березня 2023 року Новомосковським міськрайонного суду Дніпропетровської області видано виконавчий лист у справі № 428/3156/20 про зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області здійснити нарахування та виплату спадкоємцю ОСОБА_1 суму страхових виплат за період з 01 червня 2016 року по 27 листопада 2018 року, належних спадкодавцю ОСОБА_2 .

Встановлено, що 16 червня 2023 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72053234 з виконання виконавчого листа № 428/3156/20.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2023 року у справі №428/3156/20 замінено боржника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області у виконавчому провадженні з виконання постанови Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі №428/3156/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення судових витрат.

Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 01 липня 2025 року за вих..№ 1200-0312-5/16572 вбачається, що на виконання постанови ВСУ від 01.06.2022 року Головним управлінням проведено нарахування страхової виплати ОСОБА_1 , спадкоємцю померлого ОСОБА_2 за період з 01.06.2016 по 27.11.2018 у загальній сумі 34 741,27 грн. та внесені банківські реквізити для проведення виплат. Заборгованість в сумі 34 741,27 грн. облікована в Головному управлінні, внесена до ЄОС потерпілого № та Реєстру судових рішень та буде виплачена після виділення відповідних бюджетних асигнувань. Одночасно повідомлено про те, що Головне управління листом від 30 червня 2025 року за вих.. № №1200-0312- 5/16441 звернулося до Пенсійного фонду України з проханням виділити кошти в розмірі 34 741,27 грн. для виконання рішення суду щодо виплати ОСОБА_1 суми страхових виплат за період з 01.06.2016 по 27.11.2018, належних спадкодавцю ОСОБА_2 .

Відповідно до п.1 ч.7ст.265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення.

Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Забезпечення виконання рішення здійснюється в порядку забезпечення позову. Забезпечення виконання рішення скасовується після повного виконання відповідачем рішення суду (ст.267 ЦПК України).

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 06.03.2022 року № 1/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Сєвєродонецького міського суду Луганської області на Самарівський (Новомосковський) міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Судом встановлено, що при звернення до суду з цією заявою заявник керувався правовими нормами, які передбачені Кодексом адміністративного судочинства України. Однак у процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» ("суд знає закони"), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.06.2019 року у справі № 487/10128/14 звернула увагу на те, що згідно з принципом jura novit curia (суд знає закони) неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.

Оскільки порушене заявником питання стосується виконання рішення суду, ухваленого у порядку цивільного судочинства, суд розглядає заяву про зміну способу виконання рішення за правилами ЦПК України.

Так, відповідно до приписів ч.1, 3 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення чи зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Пунктом 9 узагальнення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах" (постанова від 25 вересня 2015 року № 8) вказано, що законодавець, надаючи можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, безпосереднього визначення згаданих правових категорій не наводить, у зв`язку з чим вони залишаються поняттями оціночними.

Зміна способу та порядку виконання рішення це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК способів захисту цивільних прав.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Під час розгляду заяв про встановлення або зміну способу й порядку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Як зміну способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Згідно до приписів ст. 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", встановлено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 25.04.2012 року № 11 -рп/2012 визначив, що зміни способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення. За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року). Зміни одного способу та порядку виконання судового рішення на інший пов`язані з обов`язковим його виконанням незалежно від того, яким чином це відбувається - добровільно чи примусово, (абзац 1, 3 п. 3 мотивувальної частини рішення).

Отже, зі змісту зазначених правових приписів випливає те, що встановлення способу або порядку виконання рішення суду здійснюється за умови наявності обставини, що істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постановах від 25.11.2015 року (справа №6-1829цс15) та від 16.12.2015 року (справа №6-2427цс15).

Під час розгляду заяви встановлено, що грошові кошти у вигляді заборгованості по страховим виплатам, які належать спадкоємцю ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2 не є власністю ГУ ПФУ в Луганській області та не знаходяться на його рахунках. Фактичне виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України.

Разом з цим, стягнення з ГУ ПФУ в Луганській області коштів, які знаходяться на його рахунках але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування суб`єкта владних повноважень, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.

Окрім того суд враховує, що Верховним Судом у постанові від 10.07.2018 року у справі №490/9519/16-а сформульовано наступний правовий висновок: «Змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов`язання виплатити зазначені соціальні виплати на стягнення суми цих виплат, буде змінено постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті».

Отже, оскільки способом відновлення порушеного права ОСОБА_1 було визначено зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганські області (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області) вчинити певні дії, а саме - нарахувати страхові виплати та виплатити їх у порядку спадкування, в той час як стягнення конкретних сум невиплаченої страхової виплати не було предметом позовних вимог та способом відновлення порушених прав ОСОБА_1 , то суд приходить до висновку про неможливість зміни способу та порядку виконання рішення суду у спосіб, який просить заявник, оскільки визначений спосіб виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення у даній справі.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 95 Конституції України бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства; виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків; держава прагне до збалансованості бюджету України.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду по справі № 428/3156/20 залежить від бюджетного фінансування, то його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання, в такому випадку зміна способу виконання судового рішення не призведе до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості по страховим виплатам ОСОБА_1 , на яку останній має право як спадкоємець в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , а також не відновить його порушених прав.

З огляду на викладене, враховуючи те, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування державою витрат по виплаті страхових виплат, суд вважає безпідставними аргументи заявника про наявність правових підстав для зміни способу виконання рішення суду у справі, а тому заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 435, 258-261, 352-355 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу та порядку виконання судового рішення по цивільній справі № 428/3156/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганські області про зобов`язання нарахувати і виплатити недоотримані страхової виплати в порядку спадкування за законом відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду складена і підписана 04 березня 2026 року .

Суддя Д.І. Городецький