ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 березня 2026 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 752/14804/25

Головуючий у першій інстанції - Лібстер А. С.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/644/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді - Шарапової О.Л.,

суддів - Онищенко О.І., Скрипки А.А.,

з участю секретаря: Шапко В.М.,

Сторони:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»,

відповідач: ОСОБА_1 .

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС».

Оскаржується заочне рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2025 року, суддя Лібстер А.С., місце ухвалення рішення - селище Куликівка,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №115265700 від 14.06.2023 в загальному розмірі 57 996,88 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.06.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 115265700 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, право вимоги за яким відповідно до укладеного договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», а відповідно до договору факторингу №10/1024-01 від 10 жовтня 2024 року до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».

29 травня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №29/05/25-Е, за умовами якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № №115265700 від 14 червня 2023 року.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 належним чином взятих на себе за кредитним договором зобов`язань, позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 57 996,88 грн, з яких: 12 400,00 грн - заборгованість по кредиту; 45 596,88 грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом.

Заочним рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2025 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «ЕЙС» просить оскаржуване заочне рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, вирішити питання судових витрат.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01. Відповідно до п. 8.2. Договору строк його дії закінчується 28.11.2019. У подальшому первинний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод, якими вносилися зміни до Договору факторингу, зокрема: №19 від 28.11.2019, відповідно до якої строк дії Договору продовжено до 31.12.2020; №26 від 31.12.2020, якою строк дії Договору продовжено до 31.12.2021; №27 від 31.12.2021, відповідно до умов якої строк дії Договору продовжено до 31.12.2022; №31 від 31.12.2022, якою строк дії Договору продовжено до 31.12.2023; №32 від 31.12.2023, згідно з якою продовжено строк дії Договору до 31.12.2024. Таким чином, Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом тривалого часу, а саме з 28.11.2018 року по 31.12.2024 року.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що 15.08.2023 первинний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» підписали Реєстр прав вимоги № 244 до Договору факторингу, відповідно до якого останній набув право вимоги до відповідачки на загальну суму 25 848,64 грн. Даний факт свідчить про те, що відступлення права вимоги здійснювалося не щодо майбутніх чи умовних зобов`язань, а конкретного, дійсного та чинного на той момент зобов`язання відповідача перед первинним кредитором.

Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що реєстр прав вимоги, до якого був включений кредитний договір №115265700 від 14.06.2023, укладений 15.08.2023, тобто через два місяці після укладення кредитного договору. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже існувало та відступлено ТОВ «Таліон Плюс» на підставі реєстру прав вимоги, що є предметом договору факторингу №28/1118-01.

Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що 10.10.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 10/1024-01 та на його виконання підписали Реєстр прав вимоги №1 від 10.10.2024 до Договору факторингу, за яким відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги. Зазначає, що 29.05.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та скаржником укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого, скаржнику відступлено право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач на виконання Договору факторингу підписали Реєстр боржників б/н від 29.05.2025 до Договору факторингу, за яким від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача відступлено право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.

Особа, яка подала апеляційну скаргу стверджує, що ними надано усі документи на підтвердження переходу прав вимоги до позивача, зокрема, реєстр права вимоги 244 від 15.08.2023 до договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018, з якого вбачається, що первісний кредитор відступив право вимоги саме до ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 14.06.2023 між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір кредитної лінії № 115265700 шляхом підписання відповідачем договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV6J3K6 (а.с. 71-76).

Відповідно до п. 2.1. якого, товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит на суму 12 400,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов договору та додатків до нього.

Кінцева дата повернення (виплати) кредиту 14.07.2028 року. (п. 7.3).

Згідно листа AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» № БТ/Е-19165 від 26.11.2025 слідує, що на ім`я ОСОБА_1 , банком емітовано платіжну карту № НОМЕР_1 . Номер телефону: НОМЕР_2 є фінансовим номером телефону та знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 . За період з 14.06.2023 по 19.06.2023 на платіжну картку № НОМЕР_1 було зарахування коштів у сумі 12 400,00 грн. (а.с. 103-104).

Згідно платіжного доручення від 14.06.2023 вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» переказало ОСОБА_1 кошти згідно договору № 115265700 на платіжну картку № НОМЕР_4 у сумі 12 400,00 грн (а.с. 70).

28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, згідно умов якого, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених договором (а. с. 30-31).

28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін (а.с. 32 зворот).

31 грудня 2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №26, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2021 року (а.с. 33-34).

31 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №27 від 31.12.2021 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року (а.с. 35 зворот).

31 грудня 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року (а.с. 35 зворот).

31 грудня 2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року (а.с. 36).

10 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №10/1024-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених договором (а.с. 38-39).

Факт сплати на користь ТОВ «Таліон плюс» ціни відступлення права вимоги за договором факторингу № 10/1024-01 у сумі 3 486 058,07 грн підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією в національній валюті №7504 від 14 жовтня 2024 року (а.с. 29).

29 травня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ ФК «Ейс» укладено договір факторингу №29/05/25-Е, згідно укладеного договору клієнт ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язалося відступити фактору ТОВ «ФК «Ейс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором (а.с. 26-27).

Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників від 29.05.2025 до договору факторингу 29/05/25-Е від 29.05.2025, слідує, що ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Ейс» право вимоги щодо ОСОБА_1 за кредитним договором № 115265700 від 14.06.2023, заборгованість по тілу кредиту 12400 грн, заборгованість за несплаченими відсотками 45 596,88 грн, на загальну суму 57 996,88 грн (а.с. 63-64).

Факт сплати на користь ТОВ «ФК» Онлайн Фінанс» ціни відступлення права вимоги за договором факторингу № 29/05/25-Е у сумі 4 437 227,55 грн підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями № 243, 245 від 04 червня 2025 року; № 246, 247 від 05 червня 2025 року; № 248 від 06 червня 2025 року (а.с. 22-24).

Між сторонами виник спір з приводу неповернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За правилом ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір був укладений сторонами в електронній формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п.12 ч.1 ст.3 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст.1 1 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «ФК «Ейс» не надано суду належних доказів переходу до нього права вимоги до боржника за кредитним договором № 115265700 від 14.06.2023, а договір факторингу, за умовами якого попередньому фактору ТОВ «Таліон Плюс» передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28.11.2018, тобто в хронологічному порядку задовго до укладення кредитного договору № 115265700 від 14.06.2023. Оскільки, ТОВ «ФК «Ейс» не набуло прав первісного кредитора, а отже, не має права пред`являти свої вимоги за договором кредиту № 115265700 від 14.06.2023.

Колегія апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. До вказаного договору було укладено декілька додаткових угод, згідно з якими строк договору продовжений до 31 грудня 2024 року.

Згідно пункту 2.1 договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

У відповідності до пункту 4.1. договору право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 15.08.2023 №244 до договору факторингу укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до ОСОБА_1 на суму 25 848,64 грн. ( а.с. 65-66).

Отже, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передано ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги за договором між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 за договором кредиту 14.06.2023 №115265700 у межах строку дії договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», що виникла в майбутньому.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність переходу права вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки допускається відступлення за договором факторингу наявної вимоги та майбутньої вимоги. При цьому для розмежування прав грошової вимоги, що може відступатися на підставі договору факторингу обрано різні критерії. Зокрема, для: наявної вимоги - це строк платежу; майбутньої вимоги - це момент виникнення.

Розмір заборгованості за кредитним договором, укладеним між первісним кредитором та відповідачкою, за період з серпня 2023 року по жовтень 2024 року ( в межах строку кредитування) становить 57 996.88 грн. Правильність вказаного розрахунку відповідачкою не спростований.

З урахуванням приписів статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 2 422,40 грн та за розгляд у суді апеляційної інстанції у розмірі 3 633,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з приписами ст. 137 ЦПК України розмір гонорару адвоката визначається договором про надання правничої допомоги.

ТОВ «ФК «ЕЙС» на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025 та Протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025 (а.с. 16).

З урахуванням принципів розумності та справедливості з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу за розгляд справи у сумі 4 000 грн., судовий збір за розгляд справи судом першої та апеляційної інстанції у сумі 6 056,00 грн

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» задовольнити.

Заочного рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2025 року, скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за Кредитним договором №115265700 від 14.06.2023 в розмірі 57 996,88 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова команія «ЕЙС» у відшкодування понесених судових витрат 10056 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуюча: Судді: