Справа № 368/1626/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2026 р. Кагарлицький районний суд Київської області

у складі: головуючого - судді Шевченко І.І

за участі секретаря Назаренко А.І.

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Семенюти Р.А

та позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення, -

встановив:

представник заявника ОСОБА_1 адвокат Семенюта Р.А просить Заяву про перегляд заочного рішення Кагарлицького районного суду Київської області у справі №368/1626/25 від 22.01.2026 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити, заочне рішення Кагарлицького районного суду Київської області у справі №368/1626/25 від 22.01.2026, ухвалене за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно скасувати та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, обґрунтовуючи наступним.

В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області знаходиться справа №368/1626/25; проваждення №2/368/1028/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

22.01.2026 заочним рішенням Кагарлицького районного суду Київської області у вищевказаній справі було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно - задоволено. Визнано за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку площею 1,38 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:006:0016, що розташована на території села Стави Обухівського району Київської області, яка належала ОСОБА_5 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 780885, виданого 30 березня 2006 року Кагарлицькою районною державною адміністрацією Київської області, та була прийнята у спадщину її сином, ОСОБА_6 , який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у порядку спадкування за правом представлення, як спадкоємцем за законом третьої черги, після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за правом представлення, як спадкоємцем за законом третьої черги, після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23.01.2026 року йому, як представнику відповідача ОСОБА_1 , до електронного кабінету системи «Електронний суд» надійшло коротке рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 22.01.2026 року, що підтверджується карткою руху документа.

07.02.2026 року йому до електронного кабінету системи «Електронний суд» надійшло повне рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 22.01.2026 року, що теж підтверджується карткою руху документа.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Обставини, що свідчать про поважність причин неявки відповідача в судове засідання: представник відповідача та відповідач не з`явились на судове засідання, на якому було ухвалено спірне судове рішення, та не повідомили про причини своєї неявки відносно цього засідання оскільки:

1. Відповідач не була повідомлена судом про день та час розгляду справи в суді.

2. 18.01.2026 року він як представник відповідача ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав до Кагарлицького районного суду Київської області клопотання, в якому просив зупинити розгляд справи № 368/1626/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно до вирішення справи № 357/17656/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , Приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності, та набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

Провести розгляд лише даного клопотання без участі відповідача та представника відповідача. Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 19.01.2026 року у справі № 368/1626/25 у задоволенні мого клопотання про зупинення провадження було відмовлено та ухвалено судовий розгляд цивільної справи продовжити по суті. При цьому, копію ухвали ним було отримано лише 20.01.2026 року, що підтверджується карткою руху документу.

Таким чином, суд першої інстанції позбавив сторону відповідача можливості приймати участь у судових засіданнях 19.01.2026 та 22.01.2026 для надання своїх пояснень чи заперечень.

Обґрунтування позовної заяви та визначених у ній вимог: В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 26.12.2024). Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з: 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,38 га, кадастровий номер :02:006:0016, розташованої на території Ставівської сільської ради Обухівського району Київської області. Його батько - ОСОБА_8 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 26.12.2017) - був рідним дядьком ОСОБА_6 по материнській лінії. Тобто, його батько та мати ОСОБА_6 були рідними братом і сестрою.

Відповідно до частини четвертої статті 1266 Цивільного кодексу України, у разі смерті рідного дядька спадкодавця до відкриття спадщини, право спадкування за правом представлення переходить до його дітей, тобто до двоюрідних братів і сестер спадкодавця.

Таким чином, він - ОСОБА_2 - є спадкоємцем за законом третьої черги за правом представлення після смерті його двоюрідного брата ОСОБА_6 . 06 березня 2025 року, на підставі його заяви про прийняття спадщини, приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун Каріною Анатоліївною була відкрита спадкова справа № 12/2025 (номер у Спадковому реєстрі - № 73757794), про що йому було видано повідомлення про коло спадкоємців та витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі.

Також заяву про прийняття спадщини подав його рідний брат ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який відмовився від своєї частки на його користь. Крім того, із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 , яка перебувала у фактичних шлюбних відносинах ОСОБА_6 без державної реєстрації шлюбу, що підтверджується роз`ясненням нотаріуса Каріни Дерун (вих. № 573/02-14 від 13.03.2025).

Зазначене роз`яснення він отримав як відповідач у справі в складі додатків до позовної заяви, яку адвокат Семенюта Р. А. подав від імені ОСОБА_1 у справі № 368/936/25 за її позовом до нього, ОСОБА_2 , за участю третьої особи - приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун Каріни Анатоліївни, про встановлення факту проживання однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу.

Оскільки він є спадкоємцем третьої черги за правом представлення, ОСОБА_1 , яка належить до спадкоємців за законом четвертої черги, не має переважного права на спадкування та не може брати участь у розподілі спадкового майна.

16 вересня 2025 року приватним нотаріусом було відмовлено у видачі йому свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. У зв`язку з цим виникла необхідність звернення до суду для визнання його права на спадкування.

Вказана позовна заява не підлягає задоволенню, а заочно винесене рішення підлягає скасуванню виходячи із наступного: по-перше: 18.01.2026 року він, як представник відповідача ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» подав до Кагарлицького районного суду Київської області клопотання, в якому просив зупинити розгляд справи № 368/1626/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно до вирішення справи №57/17656/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , Приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності, та набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

Так, в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа № 357/17656/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , Приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності (копію ухвали від 05 січня 2026 року про відкриття провадження було додано до вищевказаного клопотання).

Предметом спору по вказаній справі є частина приватного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , про який також йде мова в справі № 368/1626/25. Сторонами по справі є ті ж самі особи, що й у справі № 368/1626/25.

Позивачу, ОСОБА_2 , достамено відомо про предмет цивільної справи №357/17656/25, а саме - визнання права власності на спільне сумісне майно, а не спадкове майно.

Крім того, позивач ще 13.01.2026 року сам подав до Білоцерківського міськрайонного суду клопотання про зупинення провадження у справі, вважаючи, що є ризик ухвалення взаємовиключних рішень. Зауважу, що задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , Приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 на підставі ст. 74 СК України (а не в порядку спадкування), призведе до зменшення обсягу спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_6 та виключає частково можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в 1/4 частині житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Таким чином рішення по справі № 357/17656/25 матиме преюдиційне значення для вирішення даної справи, оскільки віднесення майна (будинку) до об`єктів спільної сумісної власності виключає можливість його віднесення до спадкового майна, тобто конкретизує (зменшує) обсяг спадкового майна.

По-друге: для забезпечення повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення спору суд мав встановити коло належних відповідачів. Відповідно до судової практики, зокрема постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідачами у справах про спадкування є інші спадкоємці, які прийняли спадщину, а у разі їх відсутності, усунення, неприйняття чи відмови відповідний орган місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частини перша та друга статті 1223 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1251 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що належним відповідачем у спорах про визнання права власності на майно у порядку спадкування є спадкоємці, тобто особи, визначені за заповітом або за законом, які звернулися у передбаченому порядку та строки із заявою про прийняття спадщини, відкритої після смерті спадкодавця, та прийняли цю спадщину або вважаються такими, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Отже, правом на отримання спадщини наділені особи, визначені цивільним законодавством чи заповітом, які дотримались процедури отримання такої спадщини.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 16.02.2022 у справі № 752/3435/16 та інших.

Так, окрім позивача, який як спадкоємець претендує на спадкування за законом майна померлого, заяву про прийняття спадщини у визначений статтею 1270 ЦК України строк подала відповідача, проте, їй фактично відмовлено у оформленні спадщину з підстав відсутності документів, які підтверджують її право на спадкування.

Враховуючи, що у цій справі спір стосується нерухомого майна, зокрема земельної ділянки до якої ОСОБА_1 жодного відношення немає (про це зазначає сам позивач у своїй позовній заяві) та частини житлового будинку (щодо частини будинку наразі розглядається справа у Білоцерківському міськрайонному суді), згідно позовної заяви ОСОБА_10 на даний час є лише особою яка подала заяву про прийняття спадщини - то належним відповідачем у даній справі мали б бути відповідні органи місцевого самоврядування.

Відповідно саме їхніх прав та інтересів стосується заявлений позов (щодо частини житлового будинку Білоцерківська міська рада, а щодо земельної ділянки - Ставівська сільська рада Обухівського району Київської області), а тому саме вони мають бути відповідачами у цій справі. ОСОБА_1 , яка належить до спадкоємців за законом четвертої черги, не має переважного права на спадкування, не є власником спірної земельної ділянки, а тому спір у справі не стосується її прав та обов`язків. Отже, враховуючи, що позивач неправильно визначив відповідача у справі, у позові слід відмовити, у зв`язку з пред`явленням його до неналежного відповідача.

По-третє: більш того, на даний час окрім сторін до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини також звернувся ОСОБА_11 , який також є двоюрідним братом ОСОБА_6 .

Однак, до даної справи він: ні в якості відповідача, ні в якості позивача залучений не був, що позбавляє його прав на подачу своїх заперечень чи зустрічного позову.

Враховуючи вищевикладене подана позовна заява є не обґрунтованою, а викладені у ній обставини не відповідають дійсності. Заочне рішення підлягає скасуванню, оскільки було прийняте виключно на твердженнях позивача, без дослідження всіх обставин справи та встановлення кола учасників справи (належних відповідачів).

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Ігнатенко Василь Миколайович просить суд у задоволенні заяви ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 22.01.2026 у справі №368/1626/25 відмовити, а заочне рішення суду від 22.01.2026 - залишити без змін, обґрунтовуючи наступним.

22 січня 2026 року Кагарлицьким районним судом Київської області ухвалено заочне рішення у справі №368/1626/25 за позовом ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, яким позов задоволено.

21.02.2026 відповідачем подано заяву про перегляд заочного рішення, мотивовану: нібито неповідомленням про судові засідання; поданням клопотання про зупинення провадження; існуванням іншої судової справи; неправильним визначенням відповідачів; необхідністю залучення інших спадкоємців.

Вказана заява є необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам ст. 284285 ЦПК України, з огляду на наступне. Відсутність підстав, передбачених ст. 285 ЦПК України

Відповідно до ч.1 ст. 285 ЦПК України заочне рішення скасовується лише за одночасної наявності двох умов: відповідач не з`явився у судове засідання з поважних причин; подані ним докази можуть мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Заявником не доведено жодної з цих умов. Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Посилання заявника на неповідомлення про судове засідання є безпідставним, оскільки: з матеріалів заяви вбачається, що представник відповідача користувався підсистемою «Електронний суд» та 18.01.2026 року подав процесуальне клопотання у даній справі, що свідчить про обізнаність сторони щодо перебування справи на розгляді суду та наявність доступу до електронного кабінету учасника справи, через який здійснюється судове повідомлення відповідно до вимог ЦПК України.

Крім того, представник сам просив здійснити розгляд поданого ним клопотання без участі Відповідача та його представника, що свідчить про добровільну відмову сторони від реалізації права на участь у судовому засіданні та виключає можливість посилання на нібито позбавлення судом права брати участь у розгляді справи, який відбувся 19.01.2026. Посилання заявника на отримання копії ухвали суду після її постановлення не підтверджує відсутності належного повідомлення про судові засідання, оскільки надсилання судових рішень та повідомлення про виклик до суду є різними процесуальними діями. Більше того, представник відповідача сам зазначає, що 20.01.2026, отримавши копію ухвали суду від 19.01.2026 про відмову у задоволенні клопотання щодо зупинення провадження у справі № 368/1626/25, був обізнаний про подальший розгляд справи по суті.

Отже, неявка відповідача та її представника у судові засідання була наслідком їх власної процесуальної поведінки, а не порушення судом норм процесуального права.

Подання клопотання про зупинення провадження не є поважною причиною неявки заявник фактично стверджує, що очікував задоволення власного клопотання.

Однак, ухвалою суду від 19.01.2026 у зупиненні провадження відмовлено; така ухвала набрала законної сили негайно; сторони зобов`язані добросовісно користуватись процесуальними правами (ст. 44 ЦПК України). Очікування стороною бажаного результату процесуального клопотання не є поважною причиною неявки. Наявність іншої справи не створює підстав для скасування заочного рішення Заявник посилається на справу щодо встановлення факту проживання однією сім`єю. Проте, інший спір не позбавляв відповідача можливості брати участь у даній справі; питання зупинення провадження вже було предметом судового розгляду; незгода із процесуальним рішенням суду не є підставою для перегляду заочного рішення. Крім того, можливе майбутнє рішення в іншій справі має гіпотетичний характер і не може бути підставою для скасування вже ухваленого судового рішення.

Доводи щодо неналежного відповідача є правовою позицією, а не підставою перегляду Аргументи заявника про неналежного відповідача, необхідність участі органів місцевого самоврядування, залучення інших спадкоємців, є правовими запереченнями по суті спору, які повинні були заявлятися під час розгляду справи.

Заочне провадження не призначене для повторного розгляду справи лише через зміну процесуальної тактики сторони. За своєю суттю, зазначена заява про перегляд заочного рішення містить ознаки юридичної маніпуляції та фактично має характер прихованої апеляційної скарги, що є неприпустимим за нормами цивільного процесуального законодавства. Відсутність нових істотних доказів Заявник не подав нових доказів, не навів обставин, які об`єктивно перешкоджали їх поданню раніше, а фактично повторив власну правову позицію.

Вищезазначене суперечить вимогам ст. 285 ЦПК України. Заява відповідача спрямована не на усунення процесуальних порушень, а на повторний розгляд справи після ухвалення небажаного рішення суду, що суперечить принципу правової визначеності та остаточності судових рішень.

Отже, підстави для скасування заочного рішення відсутні.

юридичних осіб, інтересів держави.

Позивач заперечував проти задоволення відповідача, оскільки викладенні в заяві відомості не відповідають дійсності.

Третя особа: ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, будучи повідомлена про час та місце судового засідання

Суд, вислухавши сторони та дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку.

22 січня 2026 р. було винесено заочне рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, яким було вимоги позивача задоволено.

Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`являлася, про час та місце судового розгляду повідомлялася, але виклик до суду не направлявся.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.2, п.5 ч.5 ст.12 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно з ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У відповідності зі ст. 223 ч. 3 п. 1 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки

Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року було зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на вищезазначені обставини, та з урахуванням того, що відповідачу не направлявся виклик на судове засідання, а ставилась лише дата на оголошення ухвали суду по клопотанню відповідача, проте суд розглянув справу у відсутності відповідача та виніс заочне рішення.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви.

Керуючись ст. ст.. 280-289 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення - задовольнити.

Скасувати заочне рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 22.01.2026 р. у справі № 368/1626/25 та призначити справу до загального позовного провадження.

Призначити підготовче засідання на 01 квітня 2026 р. на 09 год. 00 хв. в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області.

Повідомити учасників справи про підготовче засідання.

Запропонувати: відповідачеві у 15-деннийстрок з дня вручення даної ухвали надіслати одночасно:

суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу копію відзиву та доданих до нього документів.

У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову, відзив підписується відповідачем або його представником з додаванням довіреності чи іншого документу, що підтверджує повноваження представника відповідача.

Відзив повинен містити:

1) найменування (ім`я) позивача і номер справи;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, за наявності;

3) у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем;

4) обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, надану позивачем, з якою відповідач погоджується;

5) заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права;

6) перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання;

7) заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті;

8) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

До відзиву додаються:

1) докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем;

2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Роз`яснити відповідачеві, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Позивач має право у триденний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, в якій він викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотивів їх визнання або відхилення.

Відповідь на відзив підписується позивачем або його представником.

До відповіді на відзив застосовуються вищезазначені правила, встановлені для відзиву.

Відповідач має право у триденний строк з дня отримання відповіді на відзив подати заперечення, в яких він викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

Заперечення підписується відповідачем або його представником.

До заперечень застосовуються вищезазначені правила, встановлені для відзиву.

Роз`яснити відповідачеві,що він має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву, тобто у 15-денний строк з дня вручення даної ухвали.

Інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 10.03.2026 р.

Суддя І.І. Шевченко