Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1317/25
Провадження №: 2/332/103/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Блажко У.В. за участі секретаря судового засідання Дубачової А.А,

представника позивача Ведмедовської Г.О.,

представника відповідача Кари Ю.М.,

представника третьої особи Полігас О.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, Національна соціальна сервісна служба України, районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району як орган опіки та піклування, Степногірська селищна військова адміністрація Василівського району Запорізької області як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опіки над малолітньою особою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ведмедовської Г.О. звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову: орган опіки та піклування виконавчого комітету Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, Департамент державного контролю за дотриманням прав дітей, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опіки над малолітньою особою.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 . ОСОБА_4 та ОСОБА_2 25 лютого 2017 року зареєстрували шлюб. Під час шлюбу у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 народилася донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, шлюбні відносини між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були припинені у грудні 2021 року. Дитина залишилася проживати з матір`ю. 08.12.2022 Вільнянським районним судом Запорізької області було винесено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 . Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2023 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірваний. У зв`язку із повномасштабним вторгненням військ рф в Україну дочка позивачки разом з онукою ОСОБА_10 виїхали до Королівства Швеції, стали проживати у м. Євле. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла у м. Євле. Після шокуючої новини про раптову смерть ОСОБА_5 , а також враховуючи те, що дитина залишалася одна в іноземній країні, на прохання позивачки до дитини негайно виїхав ОСОБА_2 (батько дівчинки). Однак, у червні 2024 року позивачка довідалася від третіх осіб, що уповноважені органи з прав дитини м. Євле через аморальну поведінку відповідача та зловживання ним спиртними напоями прийняли рішення відібрати дитину. ОСОБА_10 стала проживати в прийомній сім`ї. Оскільки відповідач відмовився виконувати умови шведської влади для повернення йому дитини, у т.ч. пройти курси шведської мови, пройти курси від алкозалежності, тощо, батьківські обов`язки стосовно малолітньої дочки ОСОБА_10 не виконував, позивачка звернулася до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав.

Ухвалою судді від 07.04.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 10.06.2025 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено районну адміністрацію Запорізької міської ради по Заводському району як орган опіки та піклування.

Ухвалою від 12.09.2025 замінена третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Департамент державного контролю за дотриманням прав дітей на Національну соціальну сервісну службу України, залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Степногірську селищну військову адміністрацію Василівського району Запорізької області як орган опіки та піклування.

Представник позивача ОСОБА_11 02.02.2026 подала суду заяву про залишення позову без розгляду.

В обґрунтування заяви представник зазначила, що з метою зібрання доказів на обґрунтування позову вона звернулася до Національної соціальної сервісної служби України (Нацслужба) із запитом щодо надання інформації про перебування ОСОБА_7 у Королівстві Швеції та контактів її батька (відповідача у справі) з дочкою.

Листом від 07.01.2026 № 0000-03.1-6/56-2025/112 Нацслужба повідомила представника про наявність позитивних змін у поведінці батька у процесі виховання дитини.

З урахуванням встановлених обставин позивачка вирішила скористатися своїм правом на залишення позовної заяви про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_7 без розгляду.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти залишення без розгляду позовної заяви за наведених позивачем підстав, просила задовольнити заяву про залишення позову без розгляду з підстав, зазначених у заяві представника відповідача від 20.10.2025. У вказаній заяві представник зазначила, що бабуся не віднесена ст. 165 Сімейного кодексу України до переліку осіб, які мають право звернутися до суду із позовом про позбавлення батьківських прав, тому суд має залишити позов без розгляду на підставі пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, як такий, що поданий особою, що не має процесуальної дієздатності, та підписаний особою, яка не має право його підписувати.

Також з посиланням на необґрунтованість дій позивача, що виразилася у зверненні до суду з даним позовом, представник відповідача ОСОБА_12 просила стягнути з позивачки понесені відповідачем судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 43 000 гривень.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Кара Ю.М. підтримала подану нею заяву від 20.10.2025, просила її задовольнити.

Представник позивача Ведмедовська Г.О. заперечувала проти задоволення заяви представника відповідача, зазначивши, що позивачка є повнолітньою особою, не визнана судом обмежено дієздатною чи недієздатною, тому, вважаючи, що її права порушені, правомірно звернулася до суду за їх захистом, керуючись найкращими інтересами дитини.

Представник третьої особи Нацсоцслужби Полігас О.А. залишила вирішення поданих сторонами заяв на розсуд суду.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району як органу опіки та піклування, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, до суду не з`явився, заяв, клопотань до суду не надав.

Представник Степногірської селищної військової адміністрації Василівського району Запорізької області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вирішуючи питання щодо поданих представниками сторін заяв про залишення без розгляду позову, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

У підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті (частини перша статті 200 ЦПК України).

Пунктом 1 частини другої статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України.

Згідно з положеннями пункту 5 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Дії та воля сторони цивільного процесу фактично визначає спрямованість процесуальної діяльності суду та її результати.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду (пункт 5 частини першої статті 257 ЦПК України).

Закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (див: постанови Верховного Суду: від 10 квітня 2020 року у справі № 548/2531/18, від 05 жовтня 2021 року у справі №308/13199/17, від 04 квітня 2022 у справі № 441/1609/19), від 03 лютого 2023 року у справі № 683/1861/19).

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, зокрема, якщо позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності (п. 1 ч. 1 вищевказаної статті), та якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи (п. 2 ч. 1 вищевказаної статті).

Статтею 47 ЦПК України встановлено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

ОСОБА_1 є повнолітньою особою, відомостей про те, що її цивільна процесуальна дієздатність обмежена, матеріали справи не містять. Позивачка звернулася до суду із позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причому позов поданий в інтересах позивача, а не іншої заінтересованої особи.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За приписами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів ; відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною; жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Разом з тим, суд за результатами розгляду справи встановлює, чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, про що зазначає у мотивувальній частині рішення.

Отже, у підготовчому засіданні суд позбавлений права з`ясовувати фактичні обставини справи на підставі зібраних у справі доказів, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_12 про залишення позову без розгляду з підстави відсутності у позивачки як бабусі дитини ОСОБА_7 права звернутися до суду із позовом про позбавлення батьківських прав.

Оскільки заява про залишення позову без розгляду подана позивачем ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_11 до початку розгляду справи по суті, доказів обмеження її цивільної процесуальної дієздатності матеріали справи не містять, суд доходить висновку про наявність підстав для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду за заявою представника позивачки ОСОБА_11 ..

З питання компенсації понесених відповідачем судових витрат з оплати професійної правничої допомоги суд зазначає таке.

Представник відповідача ОСОБА_12 у заяві від 20.10.2025 просила суд стягнути з позивачки на користь відповідача понесені ним судові витрати у розмірі 43 000,00 гривень.

Під час судового засідання представник відповідача просила стягнути судові витрати у розмірі 43 000,00 грн з позивачки з підстав її необґрунтованих дій, що виразилися у поданні позову про позбавлення батьківських прав, хоча позивачка не віднесена до переліку осіб, визначених ст. 165 СК України, які можуть звертатися до суду із позовом про позбавлення батьківських прав.

На підтвердження надання правничої допомоги представником відповідача разом з відзивом на позову заяву наданий договір про надання правничої допомоги від 05.05.2025 № 43, укладений між ОСОБА_2 (клієнт) та адвокатом Карою Ю.М.

Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору адвокат бере на себе зобов`язання надати правничу допомогу (представництво інтересів в суді, складання процесуальних документів, збирання доказів, направлення адвокатських запитів) під час розгляду цивільної справи № 332/1317/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, Департамент державного контролю за дотриманням прав дітей, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опіки над малолітньою особою.

З акта прийому-передачі виконаних робіт № 1 від 16.05.2025 до договору про надання правничої допомоги від 05.05.2025 № 43 вбачається, що адвокатом Карою Ю.М. відповідачу надані такі види правничої допомоги: ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 332/1317/25, складення та направлення адвокатських запитів, поштові витрати за направлення запитів, складання відзиву на позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , складання клопотання про виклик свідків у судове засідання. В акті зазначено, що останній є підтвердженням надання послуг адвоката та прийняття послуг клієнтом на суму 43 000 грн.

За квитанцією від 16.05.2025 № 741192 адвокат отримала за надання правничої допомоги за договором від 05.095.2025 № 43, актом виконаних робіт № 1 від 16.05.2025 43 000 гривень.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадку, встановленому ч. 5 вказаної статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу (ч. 6 ст. 142 ЦПК України).

Відповідно до п. 38 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Тобто для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишена без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з частиною 9 статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язковою умовою є зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони.

Відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними права дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

- подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

- подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

- подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

- необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

- укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Доступ до правосуддя також гарантований особі частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як встановлено ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що звернення позивачки до суду за захистом порушеного права не може свідчити про зловживання нею своїми процесуальними правами, її дії, направлені на реалізацію її процесуальних прав шляхом подання заяви про залишення позову без розгляду, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою її обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Ураховуючи викладене вище, суд виснує, що відсутні правові підстави для стягнення з позивачки компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, тому у задоволенні заяви представника відповідача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 44, 133, 141, 142, 257, 258-261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача адвоката Ведмедовської Ганни Олексіївни про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, Національна соціальна сервісна служба України, районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району як орган опіки та піклування, Степногірська селищна військова адміністрація Василівського району Запорізької області як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опіки над малолітньою особою залишити без розгляду.

У задоволенні заяви представника відповідача Кари Юлії Миколаївни про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, зазначених у заяві, відмовити.

У задоволенні заяви представника відповідача Кари Юлії Миколаївни про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, Національна соціальна сервісна служба України, районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району як орган опіки та піклування, Степногірська селищна військова адміністрація Василівського району Запорізької області як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опіки над малолітньою особою відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 15-ти днів з дня складення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі її подання ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцати днів з дня вручення йому відповідної ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію про стан розгляду справи, яка розміщена на офіційному вебпорталі судової влади України за адресою: http://court.gov.ua.

Повна ухвала складена 17 березня 2026 року.

Суддя У. В. Блажко