Провадження №2-о/389/171/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді - Берднікової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Іваніни В.С., заявника ОСОБА_1 , її представника - адвоката Солонинки С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області цивільну справу, в порядку окремого провадження, за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , про встановлення факту перебування на утриманні,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника - адвокат Солонинка С.П., 27 листопада 2025 року подала до суду вказану заяву, в якій заявник ОСОБА_1 просить встановити факт, що вона відноситься до членів сім`ї ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та факт, що вона перебувала на утриманні останнього на момент його загибелі.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною тіткою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати ОСОБА_4 доводиться ОСОБА_1 рідною сестрою. У 1990 році ОСОБА_5 померла у зв`язку з чим ОСОБА_1 забрала ОСОБА_3 та ще двох його братів до себе, їх батько - ОСОБА_2 через зловживання алкоголем був визнаний обмежено дієздатним рішенням суду від 06 липня 1989 року, участі у вихованні та утриманні дітей не приймав. У 1991 році ОСОБА_1 стала піклувальником ОСОБА_3 , що підтверджуються рішенням виконавчого комітету Заводської районної Ради народних депутатів від 21 червня 1991 року №177. З часу смерті матері, ОСОБА_3 все своє життя проживав з ОСОБА_1 у селі Богданівка, навчався там у школі у 1995-2000 роках, а після виповнення повноліття влаштувався на роботу. Потім ОСОБА_3 був призваний під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 і з 08 лютого 2023 року перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , приймав безпосередню участь у бойови діях із захисту України проти військової агресії. 14 січня 2025 року заявницею було отримано сповіщення №140 про те, що її племінник зник безвісті ІНФОРМАЦІЯ_13 року в районі н.п. Погребки Курської області під час виконання бойового завдання. Пізніше військовою частиною НОМЕР_1 також були надані витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 05 грудня 2024 року №2487 «Про результати службового розслідування» та матеріали службового розслідування, зокрема акт службового розслідування, якими був встановлений факт зникнення безвісті ОСОБА_3 надалі державною спеціалізованою установою «Волинське обласне бюро судово-медичної експертизи» була встановлена загибель ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_13 року, про що видане лікарське свідоцтво про смерть №537 від 22 вересня 2025 року, та 24 жовтня 2025 року він був похований відповідно до свідоцтва про поховання серія НОМЕР_2 .

За час сумісного проживання з заявником однією сім?єю до своєї загибелі ОСОБА_6 відносився до неї як до матері, вони вели спільне господарство, займалися благоустроєм будинку, робили в ньому ремонт, купували різні предмети домашнього побуту. Вони були пов?язані спільним побутом, мали взаємні сімейні права та обов?язки, вели спільний бюджет, надавали взаємну допомогу один одному. Мали між собою тісний зв?язок як мати та син, спільно харчувались, відзначали свята, були в курсі особистих обставин життя один одного, мали теплі, довірливі стосунки. Коли племінник став отримувати зарплату, він постійно дбав про добробут та благополуччя, піклувався про заявницю, забезпечуючи усім необхідним для життя. Під час військової служби ОСОБА_3 зв?язок заявниці з ним не припинявся. Коли отримував відпустку, він приїзжав до дому в с.Богданівка. Більш того, ОСОБА_3 , розуміючи, що знаходиться як військовий в особливих умовах та не може в будь-який час надавати необхідну допомогу заявниці, залишив їй у розпорядження власну банківську картку, на яку в період 2023-2024 років надходило грошове забезпечення військовослужбовця, яким користувалася заявниця як основним та постійним джерелом доходу, в більшості знімала готівку та іноді розраховувалась в безготівковій формі. Таким чином ОСОБА_3 забезпечив ОСОБА_1 надання постійної та систематичної грошової допомоги. Наведене додатково підтверджує, що ОСОБА_3 відносився до заявниці як до рідної матері, вважав її членом своєї сім?ї, взяв на себе обов?язок з її утримання, враховуючи її пенсійний вік та занадто малий розмір її пенсії. Іншого доходу за останні чотири роки вона не мала. На час загибелі племінника ОСОБА_1 не працювала, була та є непрацездатною особою (пенсіонеркою віком 77 років) тому перебувала на його утриманні. У акті службового розслідування, місцем проживання ОСОБА_3 вказано АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 вказана як мати. Враховуючи, що такі дані вказуються на підставі відомостей, що надав сам військовослужбовець, це чітко свідчить, що ОСОБА_3 визначив заявницю членом сім`ї. До того ж, сповіщення про зникнення безвісти ОСОБА_3 було направлено ІНФОРМАЦІЯ_5 саме заявниці як члену сім`ї та найближчому родичу.

Заявник ОСОБА_1 просить суд встановити факт належності її до членів сім`ї ОСОБА_3 та перебування на його утриманні з метою оформлення та отримання державних виплат та соціальних гарантій, зокрема одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, яка виплачується особам, визначеним пунктом 4 статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011) в порядку, передбаченому постановою КМУ від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану». Встановлення вказаних фактів має юридичне значення, механізму встановлення таких фактів у позасудовому порядку не передбачено діючим законодавством.

У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Представник заявника просила суд встановити факти, заявлені ОСОБА_1 . Наголосила, що ОСОБА_3 ставився до ОСОБА_1 як до рідної матері, адже його мама померла, коли йому виповнилося два роки, батько був визнаний обмежено дієздатним внаслідок зловживання спиртними напоями, а ОСОБА_1 взяла над ним опіку. Проживали разом у селі Богданівка однією сім`єю, вона його любила як сина, виховувала та забезпечувала. ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 у квартирі якій народився, та де проживає його батько, у 2016 року він судився з батьком з приводу його вселення у квартиру, бо останній та його дружина чинили йому перешкоди в цьому. ОСОБА_3 коли призвався на військову службу, розуміючи, що знаходиться як військовий в особливих умовах та не може в будь-який час надавати ОСОБА_1 необхідну допомогу, залишив їй у розпорядження свою банківську картку. На цю картку протягом 2023-2024 років надходили грошові кошти, грошове забезпечення військовослужбовця, якими заявниця користувалася, знімала готівку в с.Богданівка, в м.Знам`янка та розраховувалася безготівковим способом. Це було основне, регулярне та постійне її джерело доходу. Вона є пенсіонером, отримує мінімальну пенсію, іншого доходу не має. ОСОБА_1 має рідну дочку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , але остання на відміну від ОСОБА_3 разом з нею не проживала і не проживає, має власну сім`ю, і матір не утримує. Батько ОСОБА_3 за життя з ним майже не спілкувався, проте після загибелі сина наполіг на похованні останнього в м. Миколаєві.

Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення по справі, в яких вказав, що заявниця не належить до жодної категорії осіб, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника та відносяться до членів його сім`ї. До того ж вона має повнолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зобов`язана її утримувати. Надані заявницею докази не дають підстав для висновку про те, що вона перебувала на утриманні свого племінника (а.с.11-118).

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив, письмові пояснення по суті спору, як і будь-які заяви, клопотання та докази від нього не надходили.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доводиться ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рідною тіткою по матері - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 . Батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_2 , який заявлений заінтересованою особою у даній справі (а.с.8,10,11,1213,14).

Після смерті ОСОБА_5 рішенням виконавчого комітету Заводської районної ради народних депутатів від 21 червня 1991 року ОСОБА_1 за її заявою було призначено піклувальником над трьома неповнолітніми дітьми сестри, зокрема і над ОСОБА_10 , 1988 року народження. У вказаному рішенні зазначено, що мати дітей померла, а батько рішенням Заводського народного суду м. Миколаєва від 06 липня 1989 року визнаний обмежено дієздатним внаслідок зловживання спиртними напоями (а.с. 15).

ОСОБА_1 з 24 червня 2009 року зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с.8).

За даними паспорта ОСОБА_3 місцем його реєстрації зазначено АДРЕСА_2 (а.с. 9).

Згідно з довідкою Богданівського ліцею імені І.Г.Ткаченка Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 30 вересня 2025 року ОСОБА_3 з 01 вересня 1995 року по 24 червня 2006 року навчався у Богданівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №1 імені І.Г.Ткаченка, де отримав атестат про повну загальну середню освіту (а.с.26,27).

Відповідно до довідок військової частини НОМЕР_1 від 26 вересня 2024 року, ОСОБА_3 з 08 лютого 2023 року пербував на військовій службі у вказаній військовій частині відповідно до Указу Президента України про загальну мобілізацію №69/2022 від 24 лютого 2022 року. Обіймав посаду сташого вогнеметника 3-го вогнеметного відділення взводу радіаційного хімічного біологічного захисту військової частини. Брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області, Краматорському районі, с.Коровій Яр (а.с. 17,18).

17 січня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_9 на адресу ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , було направлено сповіщення сім`ї №190, яким останню сповіщено про те, що її племінник старший солдат ОСОБА_3 захищаючи територіальну цілісність та державний суверенітет України, зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_13 року в районі н.п. Погребки Курської області під час виконання бойового завдання (а.с.18).

У акті службового розслідування факту зникнення безвісти військовослужбовця ОСОБА_3 поміж іншого зазначено, що він був призваний ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Мати: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Брат: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.19-21).

Лікарське свідоцтво про смерть №537 від 22 вересня 2025 року та довідка про причину смерті свідчать про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті: проникаюче поранення шиї з ушкодженням трахеї, ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків (а.с.22).

Відповідно до свідоцтва про поховання серія НОМЕР_2 виданого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 похований 24 жовтня 2025 року у місті Миколаєві на Н-Матвіївському кладовищі (а.с. 23).

Згідно з довідкою Богданівського старостинського округу Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 30 вересня 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом зі своїм племінником ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали за адресою: АДРЕСА_1 з 01 січня 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_13 року (а.с. 23).

У довідці виконавчого комітету Богданівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області від 28 лютого 2018 року зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 24).

Відповідно до довідки Суботцівської сільської ради від 23 січня 2026 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 01 січня 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_13 року (а.с.98).

Згідно з довідкою департамента з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 27 січня 2026 року, ОСОБА_3 до дня смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . На день його смерті за вказаною адресою також були зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (а.с. 100).

У відпускному квитку військової частини НОМЕР_1 від 17 січня 2024 року про звільнення у відпустку за станом здоров`я військовослужбовця ОСОБА_3 , населеним пунктом до якого останнього звільнено у відпустку, вказано с.Богданівка Кіровоградської області (а.с. 24).

ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, сума її пенсії за період з 01 листопада 2022 року по 31 жовтня 2025 року склала 95568 грн 45 коп. З листопада 2022 року по липень 2023 року вона отримувала щомісяця 2393 грн пенсії, у серпні 2023 року вона отримала 2463 грн 45 коп пенсії, з вересня 2023 року по лютий 2024 року її щомісячна пенсія складала 2549 грн 00 коп., надалі її щомісячний розмір пенсії склав 2817 грн 00 коп. (а.с. 25,26).

Відповідно до інформації Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» від 10 грудня 2025 року на ім`я ОСОБА_3 у банку відкрито картковий рахунок № НОМЕР_3 , з виписки з якого за період з 13 лютого 2023 року по 01 грудня 2024 року вбачається, що на вказаний рахунок здійснювалися зарахування грошових коштів, у тому числі заробітна плата/грошове запезпечення в/ч НОМЕР_1 . Також здійснювалося зняття грошових коштів як у безготівковій формі так і зняття готівки. При цьому, грошові кошти регулярно знімалися готівкою у с.Богданівка та місті Знам`янка Кропивницького району Кіровоградської області, про що свідчать надані представником заявника витяги з Google -карти (а.с.42,45-51,78-83).

За даними Другої знам`янської державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 19 грудня 2025 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), спадкова справа після померлого ОСОБА_3 не заводилася, заповіти останнім не складалися (а.с.63,64,65).

З рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 27 січня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 звертався в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_12 про вселення. Суд позов ОСОБА_3 задовольнив повністю. Вирішив вселити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартиру АДРЕСА_3 . Зобов`язав також ОСОБА_2 та ОСОБА_12 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у користуванні вказаною квартирою. Дане рішення суду не оскаржувалося і набрало законної сили (а.с.24-25).

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що проживає з 2006 року по сусідству з ОСОБА_1 , спілкуються як сусіди. ОСОБА_3 постійно проживав з ОСОБА_1 однією сім`єю, його призвали на військову службу, приходив у відпустку, потім прийшла звістка, що він пропав безвісти, а згодов встановили, що він загинув.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що з 2000 року проживає по АДРЕСА_4 , тобто по сусідству (через дві хати) з ОСОБА_1 . Їй відомо, що ОСОБА_3 постійно проживав з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , так як його мати померла, жили однією родиною. Потім він пішов воювати, приходив у відпустку, а потім зник безвісти. Дочку ОСОБА_1 ніколи не бачила. А ОСОБА_15 був завжди на очах.

Встановлення факту належності заявника до членів сім`ї ОСОБА_3 та перебування на його утриманні, необхідно їй для реалізації права на отримання державних виплат та соціальних гарантій, зокрема одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, яка виплачується особам, визначеним пунктом 4 статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в порядку, передбаченому постановою КМУ від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану».

Вказані вище докази, беззаперечно підтверджують, що заявник ОСОБА_1 відноситься до членів сім`ї ОСОБА_3 та перебувала на його утриманні на момент його загибелі, оскільки з червня 1991 року та до його повноліття була його піклувальником в той час як рідна мати останнього померла, а батько внаслідок певних обставин був визнаний обмежено дієздатним. З моменту встановлення піклування над ОСОБА_3 та до дня зникнення його безвісти ОСОБА_1 проживала разом з ним однією сім`єю за однією адресою. З 2023 року ОСОБА_1 будучи непрацездатною особою перебувала на утриманні ОСОБА_3 так як останній знаходячись на військовій службі в особливих умовах залишив їй у розпорядження власну банківську картку, на яку йому надходили грошові кошти та якими систематично користувалася ОСОБА_1 протягом 2023 - 2024 років. Ці грошові кошти були постійним і основним джерелом засобів до існування ОСОБА_1 , оскільки вона отримує лише мінімальну пенсію і інших доходів не має.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно ч.2,4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

У постанові від 17 червня 2020 року, справа №755/18012/16, Верховний Суд зробив правовий висновок, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Виходячи зі змісту постанови Верховного Суду від 23 вересня 2019 року у справі № 279/2014/15-ц (провадження № 61-18588св18) проходження військової служби, реєстрація та постійне проживання у військовій частині не можуть свідчити про те, що сторони не перебували у фактичних сімейних відносинах, оскільки вказують лише на виконання особою військового обов`язку.

У статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20 грудня 1991 року, в редакції, яка діяла на час смерті ОСОБА_3 , передбачалося, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

У статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20 грудня 1991 року, в редакції, яка діяла на час смерті ОСОБА_1 , передбачалося, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

У пункті 4 ст. 16-1 вказаного Закону зазначено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно зі ст.31 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII від 09 квітня 1992 року в редакції яка діяла на момент виникнення правовідносин та є чинною на даний час, члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

За загальним правилом судом може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалася утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів для існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена ним у постанові від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18 (провадження № 61-8512св20).

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

У спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц.

Отже, з огляду на досліджені докази, суд вважає доведеними факти, що заявник ОСОБА_1 буда членом сім`ї ОСОБА_3 та перебувала на його утриманні до дня його загибелі.

Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення вказаних фактів, породжує юридичні наслідки, а саме їх підтвердження необхідне ОСОБА_1 , для реалізації права на оформлення та отримання державних виплат та соціальних гарантій, зокрема призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги на підставі ст.16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п.2 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та сім?ям під час дії воєнного стану», чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне, вимоги заяви задовольнити.

Керуючись ст. 293,294,315,319,259,263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відноситься до членів сім`ї ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент його загибелі.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа - Міністерство оборони України, юридична адреса:03168, м.Київ, пр.Повітрофлотський, 6, .

Суддя Г.В. Берднікова