ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 366/3764/25
провадження № 2-з/753/42/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2026 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Сирбул О. Ф., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ломага Антон Альбертович, про забезпечення доказів, -

УСТАНОВИВ:

В даній заяві заявник просить суд:

- забезпечити докази шляхом надання вільного доступу судовому експерту Лісниченку Сергію Васильовичу, який діє на підставі свідоцтва Міністерства юстиції України № 965 від 24.02.2006 р., № 1907 від 15.12.2017 р., свідоцтва про державну реєстрацію № НОМЕР_1 , для проведення судової оціночно-будівельної та будівельно технічної експертизи, на вирішення якої поставити питання: 1. Яка дійсна ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , жилою площею 34,92 кв. м, загальною площею 75,18 кв. м згідно її стану на 05.11.2021 - на момент її придбання ОСОБА_1 у ОСОБА_2 , в цінах на час проведення експертизи? 2. Чи відноситься результат виконання будівельних робіт, що були виконані в процесі капітального ремонту квартири АДРЕСА_1 , жилою площею 34,92 кв. м., загальною площею - 75,18 кв. м. з моменту її придбання ОСОБА_1 з 05.11.2021, до невід`ємних поліпшень квартири? 3. Яка дійсна ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , жилою площею 34,92 кв. м., загальною площею 75,18 кв. м. за станом та в цінах на момент проведення експертизи, з урахуванням невід`ємних поліпшень, проведених з 05.11.2021?;

- проведення експертизи доручити судовому експерту Лісниченку Сергію Васильовичу (свідоцтво Міністерства юстиції України № 965 від 24.02.2006, № 1907 від 15.12.2017, свідоцтво про державну реєстрацію № 660318, адреса: АДРЕСА_2 ). З метою виконання експертизи зобов`язати третю особу та позивача надати експерту доступ та необхідні матеріали до об`єкту експертного дослідження;

- зобов`язати третю особу надати представникам суб`єкта господарювання, що здійснює технічну інвентаризацію (Товариству з обмеженою відповідальністю «Сітітехгруп»), доступ до квартири АДРЕСА_1 , жилою площею 34,92 кв. м, загальною площею - 75,18 кв. м, для проведення огляду, технічної інвентаризації з правом здійснення фото- та відеофіксації об`єкта та проведення всіх необхідних замірів.

Заяву обґрунтовано тим, що станом на момент подання позовної заяви, власником витребуваної у ОСОБА_1 квартири за адресою: АДРЕСА_3 є територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав № 401207341 від 28.10.2024, який долучено до позову. Разом з тим, позивачем проведено капітальний ремонт у квартирі після її придбання, що значно підвищило її ринкову вартість та ці поліпшення не можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Також у спірній квартирі містяться речі, які можуть бути відокремлені та підлягають вилученню власником. Таким чином, на думку заявника, є процесуальна необхідність невідкладного експертного дослідження ринкової вартості квартири за адресою: АДРЕСА_3 , станом на момент проведення дослідження, та встановлення і врахування у цій вартості невід`ємних поліпшень вчинених за кошти ОСОБА_1 у витребуваній квартирі. Отже, доказом, який підлягає забезпеченню є квартира за адресою: АДРЕСА_3 , її фактичний стан, невід`ємні поліпшення у якості проведених робіт та кінцева грошова оцінка об`єкта, що безпосередньо визначає ціну позову. Оскільки, ОСОБА_1 не є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 , важливим елементом доказування спричинених йому витребуванням квартири збитків, є фактичний оперативний доступ до квартири атестованого судового експерта на підставі ухвали суду для проведення судової експертизи, висновки якої нададуть можливість стороні позивача сформулювати достовірні відомості про грошову вартість квартири, проведені в ній роботи і здійснені поліпшення з часу її придбання ОСОБА_1 . Останній не має правової можливості здійснювати будь-які обстеження майна та втручання у вилучену квартиру, а невжиття заходів забезпечення доказів може призвести до псування, знищення майна, що прямо вплине на вартісний вираз обрахунку грошової оцінки квартири, та як наслідок, необ`єктивних показників розміру збитків.

Дослідивши заяву про забезпечення доказів, суддя приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів реалізується через врегульовану процесуальним законом можливість пред`явити до суду позовну заяву, яка є процесуальною формою звернення за захистом порушеного права.

При цьому, право кожної особи на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод чи інтересів слід розуміти у праві такої особи на подання відповідних документів та доказів, певне обґрунтування позовних вимог у тій мірі, в якій вона вважає за необхідне, оскільки одним із визначальних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, а особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 ЦПК України суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1-3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

З аналізу ч. 1 ст. 117 ЦПК України слідує, що у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, а також обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

Відтак, процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом надання доступу судовому експерту до квартири, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку ст.ст. 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, чи клопотання про призначення експертизи, яке може бути подане учасником справи у відповідності до відповідних статей ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 116, п. 5 ч.1 ст. 117 ЦПК України та обґрунтування заяви про забезпечення доказів, суд доходить висновку, що заявник не обґрунтував у своїй заяві, що є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим та відповідно, що є необхідність забезпечення доказів. Жодних доказів до клопотання не додав.

Суд звертає увагу, на те, що за правовою природою клопотання про забезпечення доказів подане в порядку ст. 116 ЦПК України не є клопотанням про витребування доказів, чи клопотанням про призначення експертизи вимоги до яких визначені ЦПК України.

При цьому, заявником не подано клопотання про призначення експертизи.

Згідно з ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог ст. 117 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

У постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 зазначено, що «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

З огляду на вищезазначене та те, що заява про забезпечення доказів подана без додержання вимог статті 117 ЦПК України, суд доходить висновку, що заява про забезпечення доказів необґрунтована та підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 76, 77, 84, 116, 117, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ломага Антон Альбертович, про забезпечення доказів -повернути заявнику.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: