УХВАЛА

06 березня 2026 року

м. Київ

справа № 761/13612/24

провадження № 61-6255св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Гудими Д. А, Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І.,

учасники справи:

позивач -ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана представником ОСОБА_3 , на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року та ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року в складі судді Фролової І. В., ухвалу Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року у частині, постанови Київського апеляційного суду від 04 червня 2025 року в складі колегії суддів: Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О., Яворського М. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 серпня 2024 року заяву ОСОБА_1 про залишення частини позовних вимог без розгляду задоволено.

Залишено без розгляду позовні вимоги про поділ майна, а саме щодо:

визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину машиномісця № НОМЕР_1 в підземному паркінгу (підвал 2-й рівень) загальною площею 26.6 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 ;

визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 ;

визнання за ОСОБА_1 права власності на 50 % акцій компанії HEATING SYSTEMS OU (LAANEMERE TEE 39-38, 13914 TALLINN, EESTI REG № 12956749).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 21 жовтня 2008 року Совєтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 307, розірвано. Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року заяву ОСОБА_2 про виправлення описки в рішенні суду від 07 листопада 2024 року задоволено. Виправлено описку, допущену в рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року у цій справі, зазначивши по тексту рішення правильну адресу місця проживання ОСОБА_1 : « АДРЕСА_4 ».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року заяву ОСОБА_2 про виправлення описки в рішенні суду від 07 листопада 2024 року задоволено. Виправлено описку, допущену в рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року у цій справі, зазначивши по тексту рішення правильнуадресу місця проживання ОСОБА_2 : « АДРЕСА_5 ».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року заяву ОСОБА_2 про виправлення описки в рішенні суду від 07 листопада 2024 року в частині дати ухвалення судового рішення залишено без задоволення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2024 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2025 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення залишено без задоволення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року в задоволенні зауважень ОСОБА_2 щодо протоколу судового засідання від 07 листопада 2024 року в цій справі відмовлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2025 року в задоволенні зауважень ОСОБА_2 щодо протоколу судового засідання від 22 серпня 2024 року у цій справі відмовлено.

Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою представником ОСОБА_3 , на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року; заяви ОСОБА_2 , подані представником ОСОБА_3, про постановлення ухвали щодо усунення недоліків Шевченківським районним судом м. Києва залишено без задоволення; відмовлено у прийнятті доповнень до апеляційної скарги ОСОБА_2 , поданих представником ОСОБА_3 , на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року та повернуто їх заявникові.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року про внесення виправлень у рішення залишено без руху та встановлено строк тривалістю десять днів з дня вручення копії ухвали для виправлення вказаних недоліків.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року про відмову у внесенні виправлень у рішення залишено без руху та встановлено строк тривалістю десять днів з дня вручення копії ухвали для виправлення вказаних недоліків.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2025 року про відмову в ухваленні додаткового рішення залишено без руху та встановлено строк тривалістю десять днів з моменту вручення копії ухвали для виправлення вказаних недоліків.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року про відмову у внесенні виправлень у рішення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року про внесення виправлень у рішення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено, поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2025 року про відмову в ухваленні додаткового рішення, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2025 року про відмову в ухваленні додаткового рішення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року справу повернуто до Шевченківського районного суду міста Києва для усунення недоліків (для розгляду зауважень ОСОБА_2 до протоколу судового засідання від 22 серпня 2024 року) протягом п`яти днів з дня надходження справи до суду першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року про відмову у задоволенні зауважень щодо протоколу судового засідання від 07 листопада 2024 року повернуто особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2025 року про відмову у задоволенні зауважень щодо протоколу судового засідання від 22 серпня 2024 року повернено особі, яка подала апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 червня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року та ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2025 року - без змін.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року про внесення виправлень у рішення - без змін.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року щодо відмови у внесенні виправлень у рішення - без змін.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У липні 2025 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_3, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року; постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2025 року про відмову у задоволенні апеляційної скарги на рішення суду; ухвалу Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року в частині відмови у прийнятті доповнень від 19 грудня 2024 року до апеляційної скарги; ухвалу Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року в частині відмови у прийнятті доповнень від 14 березня 2025 року до апеляційної скарги; ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року щодо відмови у внесенні виправлень у рішенні суду та постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2025 року про відмову у задоволенні апеляційної скарги на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року щодо відмови у внесенні виправлень у рішенні суду.

У вказаній касаційній скарзі відповідач просить:

ухвалу Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року скасувати в частині відмови у прийнятті доповнень від 19 грудня 2024 року до апеляційної скарги та передати справу на новий розгляд до апеляційного суду в цій частині;

ухвалу Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року скасувати в частині відмови у прийнятті доповнень від 14 березня 2025 року до апеляційної скарги та передати справу на новий розгляд до апеляційного суду в цій частині;

рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року скасувати та направити справу на розгляд за встановленою законом підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси;

постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2025 року про відмову у задоволенні апеляційної скарги скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким апеляційну скаргу задовольнити, рішення Шевченківського районного суду від 07 листопада 2024 року скасувати та передати справу за встановленою законом підсудністю до Малиновського районного суду міста Одеси;

ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року про залишення без задоволення заяви про виправлення описки скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву адвоката Дівіної А. А. від 20 листопада 2024 року про виправлення описки задовольнити, у рішенні суду першої інстанції виправити описку, а саме в останньому реченні судового рішення зазначити дату складання повного тексту судового рішення не «08 листопада 2024 року», а правильну - «19 листопада 2024 року».

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 11 липня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі № 761/13612/24.

У липні 2025 року матеріали справи № 761/13612/24 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 01 грудня 2025 року справу призначено судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Під час підготовки справи до касаційного розгляду з`ясовано, що касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023)

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

У пункті 4 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи про розірвання шлюбу.

Справа № 761/13612/24 є малозначною в силу вимог закону.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. Крім того, таких посилань немає й в ухвалі Верховного Суду від 11 липня 2025 року про відкриття касаційного провадження.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалені у малозначній справі. За таких обставин касаційне провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, статтями 19, 260, 389 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , яка подана представником ОСОБА_3 , на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року та ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року у частині, постанови Київського апеляційного суду від 04 червня 2025 року, у справі № 761/13612/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Д. А. Гудима

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

П. І. Пархоменко