Провадження №4-с/748/1/26
Єдиний унікальний № 748/502/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Майбороди С.М.,

за участю секретаря Пасько К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіональого управління Міністерства юстиції Когадько Олени Миколаївни, -

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати незаконними дії державного виконавця Когадько О.М. Новозаводського ВДВС у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, скасувати постнову від 01.10.2025 у виконавчому провадженні № 22365363, мотивуючи скаргу тим, щовиконавче провадження відкрито без належного повідомлення, дії державного виконавця порушують права скаржника, як боржника, оскільки постанова від 01.10.2025, ВП №22365363, не містить номера судової справи, а також в цій постанові вказані дані про дату народження, яка не відповідає даті народження скаржника.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26.02.2026 року відкрито провадження у справі.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Головний державний виконавець Когадько О.М. просила розгляд справи здійснювати за відсутності представника Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові.

Головний державний виконавець Когадько О.М. надала відзив, в якому просила відмовити в задоволенні скарги, вказуючи, що виконавче провадження відкрито 01.11.2010 Прилуцьким ВДВС на підставі заяви стягувача за місцем прописки та мешкання боржника. який весь час ухилявся від сплати аліментів, внаслідок чого виникла заборгованість. Як встановлено в ході здійснення виконавчих дій боржник проходить службу у в/ч НОМЕР_1 , у зв`язку з чим винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, керуючись ст.10,68,69,70 Закону України "Про виконавче провадження". Постанова надсилалась простою кореспонденцією, відповідно до Журналу реєстру вихідної кореспонденції.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась.

Суд визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності нез`явившихся осіб.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, оглянувши надані копії матеріалів виконавчого провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03.09.2010 у справі № 2-964/2010 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22 липня 2010 року, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

З наданих на запит суду копій матеріалів виконавчого провадження встановлено, що постановою від 01.11.2010 у Прилуцькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження за заявою ОСОБА_2 за виконавчим листом №2-964, виданим 28.09.2010 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів в розмірі частини всіх видів заробітку щомісяця.

Під час перебування виконавчого листа на виконанні Прилуцькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби проводились виконавчі дії щодо розшуку боржника ОСОБА_1 . Мається ухвала Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 червня 2016 року про розшук боржника. Внаслідок розшукових дій встановлено, що ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови від 28.02.2018 виконавче провадження передано Новозаводському відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові.

Під час перебування виконавчого провадження в Нозаводському відділі державної виконавчої служби у місті Чернігові встановлювалось місцезнаходження боржника, наявність у нього майна, рахунків, його місце роботи.

Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01.10.2025 у ВП № 22365363 звернено стягнення на доходи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проходить службу та отримує дохід у в/ч НОМЕР_3 у розмірі 50% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 311440,42 грн, після утримання проводити у розмірі частини всіх видів заробітку щомісяця на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3 зворот-4).

Статтею 447-1 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України, У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

За статтею 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як вбачається з матеріалів справи державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 22365363 на підставі виданого стягувачу виконавчого листа за рішенням суду, яке набрало законної сили.

Підстав для повернення виконавчого листа, передбачених ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» при прийнятті виконавчого листа не було виявлено.

Таким чином державний виконавець зобов`язаний був винести постанову про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача.

Згідно ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до наданого витягу з журналу реєстрації вихідної кореспонденції, копія постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01.10.2025 у ВП № 22365363 була надіслана боржнику ОСОБА_1 01.10.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЗУ «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.2 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків.

Як слідує з матеріалів виконавчого провадження мається розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої складає 311 440,42 грн.

Таким чином постановляючи постанову 01.10.2025 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, інші доходи боржника державний виконавець діяв правомірно, оскільки стягувачка звернулась із заявою про стягнення аліментів. Встановлено, що боржник отримує заробітну плату. Також, підтверджено розрахунком наявність боргу зі сплати аліментів.

Доводи боржника про те, що у постанові від 01.10.2025 не вказано номеру судової справи не знайшли свого підтвердження, оскільки в постанові від 01.10.2025 зазначена назва документу : виконавчий лист № 2-964 виданий 28.09.2010 Чернігівським районним судом.

Згідно ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Так як у виконавчому листі № 2-964 від 28.09.2010 допущено помилку у даті народження боржника, стягувач та боржник не позбавлені можливості звернутись до суду із заявою про її виправлення.

Таким чином будь-яких порушень у діях державного виконавця, щодо виконання рішення суду про стягнення аліментів, в тому числі і щодо винесення постанови про звернення стягнення на заробітну, плату, пенсію стипендія та інші доходи боржника, судом не встановлено.

Таким чином, підсумовуючи викладене, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що державний виконавець діяв в межах наданих йому повноважень, керуючись вимогами закону, а отже скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.258, 260, 353, 354, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіональого управління Міністерства юстиції Когадько Олени Миколаївни - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.М. Майборода