СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/5734/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кравченка Ю.В., за участю секретаря судового засідання Корецької М.С., розглянувши спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

12 березня 2026 року до суду надійшла спільна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження у справі мирової угоди, а також сама мирова угода від 12 березня 2026 року, яка підписана сторонами і приєднана до матеріалів справи.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши вказану заяву та мирову угоду, суд дійшов таких висновків.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є диспозитивність.

Принцип диспозитивності полягає, зокрема, у тому, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу. Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі (частина четверта статті 207 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

З огляду на те, що умови мирової угоди не суперечать вимогам закону, не порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що заяву сторін слід задовольнити, затвердити подану і підписану сторонами мирову угоду та закрити провадження у справі.

Відповідно до статті 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 13, 49, 207, 208, 255, 256, 258-261, 353-355ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити повністю.

Затвердити мирову угоду, укладену ОСОБА_1 та ОСОБА_2 12 березня 2026 року, такого змісту:

«Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ,

та

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ,

які є сторонами у цивільній справі № 759/31298/25, що перебуває на розгляді у Святошинському районному суді міста Києва за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

керуючись статтями 180, 181, 182, 185, 189, 190 Сімейного кодексу України, статтею 207 Цивільного процесуального кодексу України, з метою мирного врегулювання спору та забезпечення належного утримання дитини, уклали цю мирову угоду про наступне.

1. Предмет мирової угоди

1.1. Сторони підтверджують, що мають спільну неповнолітню дитину:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

1.2. Неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

1.3. Ця мирова угода укладається з метою врегулювання спору щодо утримання дитини, який є предметом розгляду у цивільній справі № 759/31298/25.

2. Розмір та порядок сплати аліментів

2.1. ОСОБА_2 зобов`язується сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень щомісячно.

2.2. Аліменти сплачуються ОСОБА_2 щомісячно не пізніше 10 числа кожного місяця шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок ОСОБА_1 або іншим погодженим між сторонами способом.

2.3. Обов`язок зі сплати аліментів виникає з дня звернення Позивача з позовом до Святошинського районного суду м. Києва, а саме з 19.12.2025 року. Ця мирова угода діє з дня затвердження цієї мирової угоди судом та триває до досягнення дитиною повноліття.

2.4. Сторони погоджуються, що розмір аліментів, визначений цією мировою угодою, не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України.

2.5. У разі зміни матеріального або сімейного стану сторін, кожна із сторін має право звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів у порядку, передбаченому законодавством України.

3. Додаткові витрати на дитину

3.1. Відповідно до статті 185 Сімейного кодексу України, сторони домовилися, що додаткові витрати на дитину, пов`язані з:

-лікуванням та медичним обслуговуванням;

-навчанням;

-розвитком здібностей дитини;

-оплатою гуртків, секцій, курсів;

-придбанням необхідних речей для розвитку та навчання дитини,

несуться обома батьками у рівних частках - по 50 відсотків кожною стороною.

3.2. Підтвердженням понесених витрат є:

-фіскальні чеки;

-квитанції;

-банківські виписки;

-рахунки;

-інші платіжні документи.

3.3. Сторона, яка понесла відповідні витрати, має право вимагати від іншої сторони компенсацію 50 відсотків фактично понесених витрат шляхом надання підтверджуючих документів.

3.4. Відшкодування відповідної частини витрат здійснюється протягом трьох календарних днів з моменту отримання документів, що підтверджують такі витрати.

4. Наслідки затвердження мирової угоди

4.1. Сторони усвідомлюють правові наслідки укладення мирової угоди, передбачені ст. ст. 207, 208, 255, 256 ЦПК України сторонам відомі та зрозумілі.

4.2. Після затвердження мирової угоди Святошинським районним судом міста Києва провадження у справі № 759/31298/25 підлягає закриттю.

4.3. Ухвала суду про затвердження мирової угоди є виконавчим документом відповідно до законодавства України та може бути пред`явлена до примусового виконання у разі невиконання умов цієї угоди.

5. Підтвердження сторін

5.1. Сторони підтверджують, що:

-умови мирової угоди відповідають їх дійсній волі;

-угода укладена добровільно, без будь-якого примусу;

-її умови не порушують прав, свобод та законних інтересів дитини.

6. Заключні положення

6.1. Сторони звертаються до Святошинського районного суду міста Києва з проханням затвердити цю мирову угоду.

6.2. Мирова угода складена у трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу:

один примірник - для суду;

один - для Позивача;

один - для Відповідача.

6.3. Мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом».

Провадження у справі № 759/31298/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Дані сторін:

Позивачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Повна ухвала суду складена 16 березня 2026 року.

Суддя Ю.В. Кравченко