Справа № 308/1331/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Шумило Н.Б.

за участю секретаря судового засідання Дуб В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин справи

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Порада С.В., звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут», у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 69 497,32 грн., у тому числі: суму основної заборгованості у розмірі 52 937,92 грн.; інфляційні втрати у розмірі 12 498,61 грн.; 3 % річних у розмірі 4 060,80 грн. та судовий збір.

Позов мотивовано тим, що між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Укладений договір про постачання електричної енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг ТОВ «Закарпаттяенергозбут». Договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством є додатком до договору про постачання електричної енергії із постачальником універсальних послуг.

На підставі наявного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, між позивачем та відповідачем укладено договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 180013073 від 24.09.2019.

Предметом вказаного договору зобов`язання споживача продавати постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства та зобов`язання постачальника універсальних послуг купувати у споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, в строки, передбачені цим Договором.

Вказує, що в актах купівлі-продажу електроенергії за березень 2023 року та липень 2023 року постачальник зазначив, що оскільки показник «Wспожит» дорівнює нулю, плата за вироблену електричну енергію не нараховується (згідно з пп.11.3.23, 11.3.24 ПРРЕЕ).

Відтак у зазначених актах відповідач зазначив, що сума, яка підлягає сплаті позивачу за вироблену електроенергію дорівнює 0.

Водночас як вбачається із звітів, обсяг електроенергії виробленої генеруючими установками споживача та переданої в мережу постачальника універсальних послуг становить: за березень 2023 - 3712 кВт/год; за липень 2023 - 5979 кВт/год.

Крім того, обсяг виробленої електроенергії за липень 2023 зазначений і в акті купівлі-продажу електроенергії за відповідний період.

Вказує, що враховуючи встановлений позивачу зелений тариф, з урахуванням обсягу виробництва електричної енергії за спірні періоди, відповідач був зобов`язаний оплатити позивачу 68 750,54 грн (березень 25 946,88 грн та липень 42 803,66 грн).

Всупереч умовам договору, відповідач не здійснив оплату електричної енергії за періоди березня, липня 2023, посилаючись на пп.11.3.23, 11.3.24 ПРРЕЕ та наявність факту нульового споживання е/е на об`єкті позивача.

Позивач вважає таку позицію відповідача безпідставною.

Зазначає, що імперативність оплатності договору купівлі-продажу електричної енергії та пріоритетність у застосуванні норм ЦК України за наявності колії із нормами НКРЕКП. Відповідно договір укладений між позивачем та відповідачем не визнаний недійсним, не розірваний, а тому є обов`язковим до виконання та, в свою чергу, породжує для відповідача грошове зобов`язання з оплати електричної енергії фактично прийнятої ним у межах цього договору.

Пояснює, що сам по собі факт нульового місячного споживання електричної енергії приватним домогосподарством не має правового значення для виникнення та виконання грошового зобов`язання з оплати електричної енергії, яка фактично прийнята постачальником універсальних послуг, оскільки такий обов`язок випливає з чинного договору купівлі-продажу та імперативної оплатності договору купівлі-продажу

Також вказує, що оплата електричної енергії, виробленої приватним домогосподарством за «зеленим» тарифом, є доходом фізичної особи, на відповідача як на податкового агента покладено обов`язок нарахувати, утримати та перерахувати до бюджету податки з такого доходу у момент його нарахування.

Втім, відповідач, посилаючись на нульове споживання електричної енергії, безпідставно не нарахував плату за фактично прийняту електричну енергію, що, у свою чергу, призвело до невиконання обов`язку податкового агента щодо утримання та перерахування обов`язкових податкових платежів.

Нарахування доходу у вигляді вартості придбаної електричної енергії зумовлює обов`язок утримання: податку на доходи фізичних осіб за ставкою 18 %; військового збору за ставкою 5 %.

З огляду на вищевказане, сума основної заборгованості відповідача перед позивачем після відрахування податків і зборів, складає: 19 979,10 грн за березень 2023 року (сума до оподаткування 25 946,88 грн * загальна ставка податків - 23% = 5 967,78 грн. 25 946,88 грн - 5 967,78 грн = 19 979,10 грн); 32 958,82 грн за липень 2023 року (сума до оподаткування 42 803,66 грн * загальна ставка податків 23% = 9 844,84 грн. 42 803,66 грн 9 844,84 грн = 32 958,82 грн).

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України: сума основної заборгованості у розмірі 52 937,92 грн.; інфляційні втрати у розмірі 12 498,61 грн.; 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 4 060,80 грн.; всього 69 497,32 грн.

Індекс інфляції позивач визначив відповідно до формули, наведеної Верховним Судом у постанові від 24.09.2020 у справі № 915/2095/19, у п. 47 постанови від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19, постанові від 25.08.2020 у справі № 924/534/19 та згідно з правовою позицією, що викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19.

Процесуальні дії по справі, заяви сторін

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.01.2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

18 лютого 2026 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Закарпаттяенергозбут» укладено публічний Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №180013073 від 24.09.2019. Між сторонами укладено Договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №180013073, який є додатком №2 до Договору №1.

Відповідач посилається, що абзацом 2 п. 11.3.23 ПРРЕЕ визначено, якщо Wспожит дорівнює нулю, плата за вироблену електричну енергію не нараховується. Отже, ПРРЕЕ було визначено, що у випадку, якщо обсяг спожитої електричної енергії приватного домогосподарства дорівнює нулю, то плата за вироблену електричну енергію генеруючою установкою цього приватного домогосподарства не нараховується, оскільки у випадку, якщо відсутня різниця між обсягом виробленої та спожитої електричної енергії, то відсутній і сам предмет Договору 2.

У Роз`ясненнях НКРЕКП з питань сонячної генерації у приватних домогосподарств, які найчастіше виникають у зв`язку із прийняттям змін до Правил роздрібного ринку електроенергії, що були опубліковані на веб-сайті НКРЕКП від 20.12.2022 о 16:38 год, регулятор підтвердив вищенаведене.

Відтак, ПрАТ «Закарпаттяобленерго», який є оператором системи розподілу та виконував функції адміністратора комерційного обліку визначило, що приватне домогосподарство ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 спожило на власні побутові потреби в періодах березні 2023 та липні 2023 0 кВт.год., та відповідні дані комерційного обліку передало у порядку визначеному ПРРЕЕ, ККОЕЕ ТОВ «Закарпаттяенергозбут» для здійснення відповідних розрахунків.

Вказує, що звертаючись до суду з даним позовом, позивач не заперечує факт нульового споживання електричної енергії на власні побутові потреби у спірний період, натомість стверджує про імперативність оплатності договору купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом. Пояснює, що виходячи з обов`язковості виконання норм ПРРЕЕ (п.1.1.1) всіма учасниками ринку електричної енергії, вбачається, що сторони не можуть відступати від положень ПРРЕЕ. Відносини на ринку електричної енергії є специфічними і підлягають чіткому врегулюванню з боку держави. Отже, норми ПРРЕЕ мають перевагу над положеннями договору. Положення договору, які не відповідають ПРРЕЕ, є нікчемними і не можуть бути застосовані.

18.02.2026 року через канцелярію суду представником відповідача адвокатом Фартушок Т.І. подано заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та перехід до розгляду справи у загальне позовне провадження. Заява обґрунтована тим, що у сторін наявні протилежні правові позиції щодо застосування норм матеріального права, що зумовлено, зокрема, відсутністю одностайної судової практики з приводу спірних правовідносин, оскільки відсутні правові висновки Верховного Суду щодо даного питання, відтак така справа має виняткове значення для відповідача та наявність взаємовиключних доводів та різного тлумачення правових норм свідчить про складність спору та унеможливлює його повний і всебічний розгляд лише за письмовими матеріалами. Усні пояснення сторін, можливість реагування на доводи опонента в режимі судового засідання, подання доказів та уточнення правових позицій сприятимуть встановленню дійсних обставин справи та правильному застосуванню норм права.

20.02.2026 року представником позивача подано відповідь на відзив, згідно якого вказує, що доводи відповідача про відсутність предмета договору є юридично помилковими та ґрунтуються на підміні предмета договору розрахунковою величиною. Предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 ЦК України). Отже предметом укладеного між сторонами договору є електрична енергія, а не абстрактна розрахункова величина у вигляді «різниці між виробленням і споживанням». Така різниця лише має значення для визначення обсягу до оплати.

Електрична енергія фактично вироблена, передана в мережу та прийнята відповідачем, використана в енергосистемі та має економічну вартість, що об`єктивно підтверджує існування предмета договору та виключає можливість його заперечення. Однак, очевидною є договірна підстава передачі електричної енергії, що імперативно є підставою для виконання відповідачем зустрічного обов`язку з оплати електричної енергії (синалагматичність договору купівлі-продажу).

Позивач вказує, що Положення пунктів 11.3.23, 11.3.24 ПРРЕЕ, на які посилається відповідач, були запроваджені постановою НКРЕКП № 1272 від 05.10.2022 та в подальшому виключені постановою НКРЕКП № 1993 від 26.11.2024. Така тимчасовість регулювання свідчить про його несталість та підтверджує відсутність системної узгодженості відповідних положень із нормами Закону України «Про ринок електричної енергії» та ЦК України щодо засади оплатності договору купівлі-продажу.

25.02.2026 року від представника відповідача до суду надійшли заперечення, згідно яких зазначає, що на час спірних правовідносин (03.2023 та 07.2023), згідно абз. 2 п. 11.3.23 ПРРЕЕ плата не нараховувалась, а від 12.01.2024 розрахунок здійснюється за ціною, що склалась на РДН, а не за «зеленим» тарифом. Враховуючи вищенаведене, відсутні підстави для задоволення позову про стягнення коштів за ціною «зеленого» тарифу, з огляду на недотримання споживачем обов`язкових умов для застосування такої ціни, встановлених главою 11.3 розділу ХІ ПРРЕЕ

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2026 року заяву представника відповідача ТОВ «Закарпаттяенергозбут» адвоката Фартушок Т.І. про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, - залишено без задоволення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 24.09.2019 року між ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та ОСОБА_1 укладено договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 180013703, який є додатком до договору про постачання електричної енергії постачальника універсальних послуг за місцезнаходженням приватного домогосподарства споживача, на якому електрична енергія використовується для задоволення побутових потреб та/або потреб особистого селянського господарства, в якому зазначено, що під час виконання умов цього договору Сторони зобов`язуються діяти відповідно до чинного законодавства, Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку електричної енергії, Кодексу систем розподілу, Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Згідно п. 1.1 за цим Договором, Споживач бере на себе зобов`язання продавати Постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) Приватного домогосподарства, величина встановленої потужності становить: з енергії сонячного випромінювання 30,0 кВт, з енергії вітру 0,0 кВт., але не більше потужності, дозволеної до споживання за договором про приєднання та параметри якості якої відповідають державним стандартам, а Постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у Споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії Приватним домогосподарством, в строки, передбачені цим Договором

Відповідно до п. 2 Договору передбачені права та обов`язки сторін, одними з яких є те, що постачальник універсальних послуг має право купувати у споживача за «зеленим» тарифом, встановленим Регулятором, електричну енергію в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством

Згідно з п.2.3 даного договору споживач зобов`язаний продавати електричну енергію, вироблену генеруючою електроустановкою Приватного домогосподарства понад власне споживання протягом розрахункового періоду, постачальнику універсальних послуг за «зеленим» тарифом.

Згідно з п.3.1 даного договору для розрахунків за вироблену (понад власне споживання приватним домогосподарством) електричну енергію використовуються засіб (засоби) вимірювальної техніки, характеристики якого (яких) дозволяють одночасно обліковувати обсяги відпущеної в електричну мережу та отриманої з електричної мережі електричної енергії або сальдо перетоків електричної енергії за календарний місяць. Вузол обліку має бути обладнаний пристроєм, який забезпечує дистанційне зчитування даних для роботи в складі автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії постачальника послуг комерційного обліку (оператора системи).

Позивачем до матеріалів справи долучено Акт купівлі-продажу електроенергії за березень 2023 року, що складений відповідно до договору про купівлю-продаж електричної енергії, виробленої за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 180013073 від 25.09.2019, споживачем ОСОБА_1 передано, а постачальником прийнято за розрахунковий період березень 2023 року електричну енергію: обсяг електроенергії 0; сума до сплати 0.

Відповідно до Акту купівлі-продажу електроенергії за липень 2023 року, що складений відповідно договору про купівлю-продаж електричної енергії, виробленої за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 180013073 від 25.09.2019 споживачем ОСОБА_1 передано, а постачальником прийнято за розрахунковий період липень 2023 року електричну енергію: обсяг виробленої 5979; обсяг спожитої 0; сума до сплати 0.

Згідно звіту про покази засобу вимірювальної техніки, обсяги та напрямки пере торік прийнятої-переданої електричної енергії за березень 2023 року, де споживачем є ОСОБА_1 , лічильник №84304482, обсяг спожитої електроенергії 0 кВт, обсяг електроенергії виробленої генеруючи ми установками та переданої в мережу постачальника універсальних послуг 3712 кВт.

Згідно звіту про покази засобу вимірювальної техніки, обсяги та напрямки пере торік прийнятої-переданої електричної енергії за липень 2023 року, де споживачем є ОСОБА_1 , лічильник №84304482, обсяг спожитої електроенергії 0 кВт, обсяг електроенергії виробленої генеруючи ми установками та переданої в мережу постачальника універсальних послуг 5979 кВт.

В даних Актах міститься посилання на п. 11.3.23 та п.11.3.24 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 зі змінами, затвердженими Постановою НКРЕКП № 1272 від 05.10.2022, яка набрала чинності з 12.10.2022, в разі якщо обсяг місячного споживання електроенергії приватним домогосподарством дорівнює нулю, плата за вироблену електричну енергію не нараховується.

Позивачем також долучено розрахунок сум, що стягуються станом на 20.01.2026 року, згідно якого сума основної заборгованості відповідача перед позивачем після відрахування податків і зборів, складає: 19 979,10 грн. за березень 2023 року (сума до оподаткування 25 946,88 грн. * загальна ставка податків - 23% = 5 967,78 грн. 25 946,88 грн. - 5 967,78 грн. = 19 979,10 грн.); 32 958,82 грн. за липень 2023 року (сума до оподаткування 42 803,66 грн. * загальна ставка податків 23% = 9 844,84 грн. 42 803,66 грн. 9 844,84 грн. = 32 958,82 грн.). Сума основної заборгованості у розмірі 52 937,92 грн.; інфляційні втрати у розмірі 12 498,61 грн.; 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 4 060,80 грн.,а всього 69 497,32 грн.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Застосоване судом законодавство, позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Права та обов`язки сторін у даній справі виникли на підставі договору №180013073 від 24.09.2019 року, який за своєю правовою природою є договором купівлі продажу електричної енергії.

Договір укладений належним чином, підписаний повноважними особами, у встановленому порядку не визнаний недійсним, а отже є обов`язковим для сторін.

Спірні правовідносини врегульовані як загальними положеннями ЦК України, так і нормами спеціального Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 №2019-VIII, низкою підзаконних нормативних актів, зокрема Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018, Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311, іншими нормативно - правовими актами та договорами, що укладені між відповідними учасниками такого ринку.

Частиною 1 статті 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 627 ЦК України, визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 629 ЦК України Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом - домовленість між індивідуальним побутовим споживачем та постачальником універсальних послуг, яка спрямована на врегулювання цивільних прав та обов`язків під час купівлі-продажу за "зеленим" тарифом електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання та/або з енергії вітру генеруючими установками приватного домогосподарства.

Згідно із положень ст. 1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» електрична енергія, вироблена з альтернативних джерел (зокрема сонячна енергія) виробляється на об`єктах альтернативної енергетики (зокрема генеруючі установки приватного домогосподарства) і може виступати товарною продукцією, призначеною для купівлі продажу.

Згідно із ч.1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів: …. про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом (п.18).

Відповідно до п.4 ч.5 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує величину, визначену для відповідних категорій генеруючих установок приватних домогосподарств відповідно до частини двадцять третьої статті 9-1 Закону України "Про альтернативні джерела енергії", за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, та у кожному розрахунковому періоді здійснювати пріоритетну оплату її вартості.

Згідно із п. п. 11.3.9, 11.3.11, 11.3.17 глави 11.3 розділу ХІ постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (в редакції із змінами, внесеними згідно з постановою НКРЕКП № 1272 від 05.10.2022) постачальник універсальних послуг купує у побутового споживача електричну енергію в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, за «зеленим» тарифом, установленим НКРЕКП.

Дані комерційного обліку, визначені у порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку електричної енергії, є підставою для визначення обсягу електричної енергії, за яку постачальник універсальних послуг розраховується за «зеленим» тарифом із побутовим споживачем.

Дані автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії (далі - АСКОЕ) оператора системи про обсяг електричної енергії, прийнятої з мереж приватного домогосподарства, що здійснює виробництво електричної енергії генеруючою установкою (генеруючими установками), що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, є підставою для проведення розрахунків з побутовим споживачем і врахування постачальником універсальних послуг даних про обсяг купленої електричної енергії та її вартості.

Абзацами першим п.11.3.18 глави 11.3 розділу ХІ постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (в редакції із змінами, внесеними згідно з постановою НКРЕКП № 1272 від 05.10.2022) визначено, що умови та порядок оплати електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, передбачені цими Правилами, зазначаються в договорі про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством.

Відповідно до п. 11.3.23 глави 11.3 розділу ХІ Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 (в редакції із змінами, внесеними згідно з постановою НКРЕКП № 1272 від 05.10.2022) розмір плати за придбану у побутового споживача електричну енергію, вироблену генеруючою установкою приватного домогосподарства, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, Pплати, визначається за формулою Pплати = (Wвиробл - Wспожит) ? T, грн, де Wвиробл - обсяг виробленої електричної енергії відповідною(-ими) генеруючою(-ими) установкою(-ами) приватного домогосподарства; Wспожит - обсяг місячного споживання електроенергії таким приватним домогосподарством; T - встановлений зелений тариф для приватного домогосподарства, яке виробляє електричну енергію відповідною(-ими) генеруючою(-ими) установкою(-ами), сумарна величина встановленої потужності якої(-их) не перевищує потужність, встановлену відповідно до закону, дозволену до споживання та зазначену в договорі (договорах) зі споживачем.

Якщо Wспожит дорівнює нулю, плата за вироблену електричну енергію не нараховується.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Виходячи з обов`язковості виконання норм ПРРЕЕ всіма учасниками ринку електричної енергії, суд констатує, що сторони не можуть відступати від положень ПРРЕЕ. Суд також враховує і той факт, що відносини на ринку електричної енергії є специфічними і підлягають чіткому врегулюванню з боку держави.

За своєю суттю договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством є публічним договором. Форма такого договору затверджена у Додатку 6 до ПРРЕЕ.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 633 ЦК України, актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Враховуючи вищезазначене, суд робить висновок, що норми ПРРЕЕ мають перевагу над положеннями договору.

Крім того, суд констатує, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, лише відповідно до законів України «Про ринок електричної енергії» та «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» вносить зміни до Правил роздрібного ринку електричної енергії, зокрема зміни затверджені постановою НКРЕКП № 1272 від 05.10.2022.

При цьому рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Таким чином, у зв`язку із прийняттям НКРЕКП нормативно-правового акта-постанови № 1272 від 05.10.2022 (яка набрала чинності 12.10.2022) - правовідносини між позивачем та відповідачем, що виникли раніше, були приведені у відповідність із новим юридичним регулюванням.

Так, отримавши від оператора системи ПрАТ «Закарпаттяобленерго» інформації про те, що обсяг спожитої електричної енергії за березень 2023 року, липень 2023 року на об`єкті позивача склав 0 кВт*год, у відповідача були відсутні підстави для нарахування вартості «зеленого» тарифу.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи, зокрема звітами про покази засобів вимірювальної техніки та актами за березень та липень 2023 року, підтверджено, що обсяг спожитої електричної енергії об`єктом позивача склав 0 кВт·год.

Дана обставина не заперечувалася позивачем під час розгляду справи.

Згідно з імперативними вимогами п. 11.3.23 ПРРЕЕ (в редакції Постанови НКРЕКП № 1272), обов`язок постачальника щодо нарахування плати за «зеленим» тарифом виникає виключно за умови наявності у звітному періоді споживання електричної енергії приватним домогосподарством.

Оскільки позивачем не доведено факту споживання хоча б мінімального обсягу енергії у спірні періоди, право на отримання виплати за «зеленим» тарифом у ці місяці не виникло.

Суд відхиляє твердження позивача про пріоритетність загальних норм ЦК України, оскільки регулювання ринку електричної енергії здійснюється спеціальними нормами, які є обов`язковими для обох сторін публічного договору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, не підтвердженими належними доказами в частині наявності права на виплату при нульовому споживанні, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Згідно з ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, то судовий збір не підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст. ст.12,13,7681,141,258,259,263265,268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» про стягнення заборгованості, - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут», місцезнаходження за адресою: 88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, площа Жупанатська, будинок 18, .

Повний текст рішення складено 12 березня 2026 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило