КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1391/2026
справа №756/6155/23
УХВАЛА

13 березня 2026 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Поліщук Н.В., суддів Желепи О.В., Соколової В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Поліщук Н.В., Желепи О.В., Соколової В.В.

у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 18 червня 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання права власності та стягнення грошових коштів, -

встановив:

В провадженні Київського апеляційного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Державний ощадний банк України», Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання права власності та стягнення грошових коштів із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 18 червня 2025 року.

27 серпня 2025 року ОСОБА_1 заявлено відвід колегії суддів Поліщук Н.В., Желепи О.В., Соколової В.В.

Заяву про відвід мотивовано тим, що у зв`язку із касаційним переглядом рішення суду першої інстанції від 24 вересня 2024 року та постанови суду апеляційної інстанції від 20 березня 2025 року, ініційованим заявницею, суд апеляційної інстанції після відкриття апеляційного провадження 16 липня 2025 року мав би зупинити апеляційне провадження до завершення розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції від 24 вересня 2024 року та постанову суду апеляційної інстанції від 20 березня 2025 року. Вказує, що за клопотанням представника відповідачів ? адвоката Волкова А.В. від 25 серпня 2025 року розгляд справи відбудеться в режимі відеоконференції.

Заперечуючи проти участі судді Соколової В.В. у розгляді справи, вказує, що суддя Соколова В.В. приймала участь у справі по розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року, яким відмовлено у задоволенні позову, яке постановою апеляційного суду від 20 березня 2025 року залишено без змін. Суд касаційної інстанції ухвалою від 28 травня 2025 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року та на постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року.

Уважає, що участь судді Соколової В.В. у розгляді цієї апеляційної скарги є неможливою у зв`язку з тим, що постанова від 20 березня 2025 року, ухвалена за участі вказаної судді, є предметом касаційного перегляду та є судовим рішенням, на підставі якого скасованого арешт, що оскаржується заявницею. Зазначає, що з огляду на вказане суддя Соколова В.В. має сформовану думку щодо обставин справи, що може вплинути на її неупередженість та об`єктивність при розгляді цієї апеляційної скарги.

Заперечуючи проти участі суддів Поліщук Н.В. та Желепи В.О., вказує, що існують сумніви щодо їх неупередженості та об`єктивності з огляду на те, що апеляційним судом у цій справі призначено розгляд апеляційної скарги заявниці на ухвалу про зняття арешту вже після відкриття касаційного провадження, не зважаючи на процесуальний зв`язок між поданою апеляційною скаргою заявниці та судовими рішеннями, що оскаржуються в касаційному порядку.

Мотивуючи наведеним, просить задовольнити заяву про відвід колегії суддів Поліщук Н.В., Желепи О.В., Соколової В.В.

Відповідно до окремих положень статті 40 ЦПК України:

1. Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

2. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

3. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

7. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

8. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

11. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

З матеріалів справи убачається наступне.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року, ухваленою колегією суддів Нежура В.А. (суддя-доповідач), Невідома Т.О., Соколова В.В., рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 травня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року. Витребувано матеріали справи.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 18 червня 2025 року скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 15 червня 2023 року у справі № 756/6155/23 (провадження № 2/756/425/24).

20 червня 2025 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 18 червня 2025 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 червня 2025 року визначено колегію суддів для розгляду вказаної апеляційної скарги у складі головуючий суддя Поліщук Н.В. судді Желепа О.В., Соколова В.В.

08 липня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшли матеріали справи на запит суду.

14 липня 2025 року від Верхового Суду надійшов лист із повідомленням про витребування матеріалів справи для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 .

Ухвалами Київського апеляційного суду від 16 липня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 18 червня 2025 року. Справу призначено до розгляду на 03 вересня 2025 року.

Супровідним листом від 21 липня 2025 року матеріали справи надіслано до Верховного Суду на запит.

24 липня 2025 року до Київського апеляційного суду від представника відповідачів - адвоката Волкова А.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу.

25 серпня 2025 року до Київського апеляційного суду від представника відповідачів - адвоката Волкова А.В. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

27 серпня 2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії суддів.

10 березня 2026 року виділені матеріали справи надійшли до Київсього апеляційного суду.

Відповідно до частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У Конвенції про захист прав і основних свобод людини передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (пункт 1 статті 6 Конвенції).

Наявність безсторонності відповідно до пункт 1 статті 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. Об`єктивний критерій безсторонності означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Правосуддя повинно не тільки чинитись, повинно бути також видно, що воно чиниться. Важливим питанням є довіра, яку суду повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

(Рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі "Білуха проти України").

Кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи.

(Рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Згідно із статтею 124 Конституції України розв`язання спорів покладено виключно на суди. При розгляді справи, суд, у відповідності до вимог закону, наділяється правом керувати ходом судового засідання з метою спрямування розгляду у належне процесуальне русло шляхом прийняття відповідних процесуальних рішень.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Апеляційний суд зазначає, що за загальним принципом судочинства існує презумпція неупередженості судді, протилежне підлягає доведенню особою, якою заявлений відвід.

Відповідно до частини 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

В ухвалі від 13 січня 2021 року Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи №761/16124/15-ц вказала, що висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Із змісту поданої заяви убачається, що незгода із участю у справі судді Соковолої В.В. зводиться до незгоди із результатом розгляду апеляційної скарги заявниці на рішення суду першої інстанції, у зв`язку із чим остання оскаржує в касаційному порядку рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року, ухвалену за участі судді Соколової В.В.

Твердження заявниці щодо сформованої у судді Соколової В.В. думки відносно обставин цієї справи з огляду на участь судді у апеляційному перегляді справи по суті є припущенням останньої щодо безсторонності, об`єктивності і неупередженості судді та не дають підстав уважати заявлений відвід обґрунтованим, з урахуванням того, що подана апеляційна скарга в межах апеляційного провадження №22-ц/824/1391/2026 стосується перегляду ухвали про скасування заходів забезпечення позову, а не розгляду справи по суті.

Заперечення заявниці щодо участі суддів Поліщук Н.В. та Желепи О.В. у цій справі зводиться до незгоди із процесуальними рішеннями вказаних суддів на стадії відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 18 червня 2025 року.

Таким чином, слід зробити висновок, що підстави для відводу суддів Поліщук Н.В. та Желепи О.В. ґрунтуються на незгоді із процесуальними рішеннями, що не може підставою для відводу.

Відтак, відвід колегії суддів Поліщук Н.В., Желепі О.В., Соколовій В.В. суд визнає необґрунтованим.

Відповідно до частини 3 статті 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Керуючисьстатями 33, 36, 39, 40 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Визнати відвід, заявлений ОСОБА_1 , колегії суддів Поліщук Н.В., Желепі О.В., Соколовій В.В., ? необґрунтованим.

Наявні в суді апеляційної інстанції матеріали цивільної справи №756/6155/23 передати до канцелярії суду для визначення у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України, судді для вирішення питання про відвід колегії суддів Поліщук Н.В., Желепи О.В., Соколової В.В.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді В.О. Желепа

В.В. Соколова