Справа № 685/192/26
Провадження № 2-ві/685/1/26
У Х В А Л А

16 березня 2026 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Теофіполь в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Турчин-Кукаріної Ірини Вікторівни

в с т а н о в и в :

в провадженні Теофіпольського райсуду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницьенергозбут» про відновлення електропостачання. 12.03.2026 ОСОБА_1 подала заяву про відвід головуючої судді Турчин -Кукаріної І.В., мотивуючи його тим, що головуюча розглядала справу Судовий Наказ за заявою ТОВ «Хмельницькенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за електроенергію, тому просить відвести суддю згідно ст. 20 УПК України. В ухвалі від 12 березня 2026 року суддя Теофіпольського райсуду Турчин-Кукаріна І.В. зазначила, що заява про відвід є необґрунтованою.

Відповідно до ст 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява про відвід задоволенню не підлягає.

Підстави для відводу судді визначені ст. 36,37 ЦПК України.

Зі змісту заяви про відвід, суд дійшов висновку, що позивач вважає підставою для відводу головуючої судді Турчин-Кукаріної І.В. те, що вона видала судовий наказ за заявою ТОВ «Хмельницькенергозбут» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію.

В судовому засіданні встановлено, що 07.01.2026 суддя Теофіпольського райсуду Турчин-Кукаріна І.В. видала судовий наказ за заявою ТОВ «Хмельницькенергозбут» про стягнення з ОСОБА_1 2584,84 грн боргу за спожиту електроенергію та 302,80 грн судового збору. Ухвалою Теофіпольського райсуду під головуванням судді Турчин-Кукаріної І.В. задоволено заяву ОСОБА_1 та скасовано вказаний наказ.

Відповідно до ч.1 ст 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі

Порядок видачі судового наказу регулюється розділом ІІ ЦПК України. З його аналізу випливає висновок, що наказне провадження - це самостійний вид провадження цивільного судочинства, що існує поряд із позовним і окремим провадженням, якому притаманна певна процесуальна форма, і має певні особливості. По-перше, наказне провадження - це специфічна процесуальна форма захисту прав та інтересів стягувача, що спирається на документи проти сторони, яка не виконує свої зобов`язання. По-друге, наказне провадження можливе тільки за певними вимогами і є процесуальною формою захисту лише тих вимог, які перелічені у законі (ст. 161 ЦПК). По-третє, видача судового наказу провадиться без судового розгляду і виклику заявника і боржника. По-четверте, у наказному провадженні сторони мають статус заявника та боржника. По-п`яте, у цьому провадженні не діє принцип змагальності.

До особливостей наказного провадження також можна віднести наступне: розглядаються лише безспірні вимоги і тільки на підставах, визначених у законі; підставою відкриття провадження у справі є заява про видачу судового наказу, зміст якої має свою специфіку; наявна можливість пред`явлення позову, якщо буде відмовлено у видачі судового наказу або суд його скасує; скорочений до трьох днів строк розгляду справи; суд ухвалює рішення у формі судового наказу, який одночасно виступає виконавчим документом; боржникові надано право оскаржити судовий наказ протягом десяти днів з дня його отримання; скорочений строк набрання судовим наказом законної сили.

Серед ознак наказного провадження можна виділити і такі: розгляд справи на підставі письмових доказів; відсутність позовної форми захисту права (неможливим є пред`явлення зустрічної вимоги боржником); відсутність судового доказування у повному обсязі; спрощений зміст судового наказу; скасування судового наказу судом тієї ж інстанції.

На підставі викладеного, суд дійшов переконання, що видача суддею судового наказу та його подальше скасування не є підставою для відводу судді у розумінні ст.37 ЦПК України у справі за позовом між стягувачем та боржником чи боржником та стягувачем, оскільки суддя, видаючи наказ, не вирішує справу по суті, а лише перевіряє відповідність заяви вимогам ст.161 та ст.163 ЦПК України .

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, підставами для відводу судді є :

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Оскільки у заяві про відвід не вказано підстав, зазначених у ч.1 ст 36 ЦПК України, а незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу про що зазначає ч.4 ст.36 ЦПК , суд дійшов переконання, що відсутні підстави для відводу, зазначені у ст. 36 ЦПК України.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що підстави для задоволення заяви про відвід судді відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.36,37, 40 ЦПК України, районний суд

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Турчин-Кукаріної Ірини Вікторівни у справі № 685/192/26 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницьенергозбут» про відновлення електропостачання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча