справа № 208/7279/25
провадження № 2/208/889/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського, Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Кузнєцової А.С.,

за участю секретаря судового засідання: Вікторовської О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в загальному порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Кам`янського з позовом до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

1. Визнати дії Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради щодо відмови в проведенні приватизації (передачі у приватну власність) квартири АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю копії ордеру на вселення на жиле приміщення, неправомірними.

2. Зобов`язати Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради провести дії по приватизації (передачі у приватну власність) квартири АДРЕСА_1 за відсутності ордеру на вказану квартиру.

Згодом представником позивача, адвокатом Стребіж А. О. подано на підставі частини 2 статті 49 ЦПК України заяву про зменшення розміру позовних вимог, визначивши наступні позовні вимоги:

1. Зобов`язати Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради провести дії по приватизації (передачі у приватну власність) квартири АДРЕСА_1 за відсутності ордеру на вказану квартиру.

Позов мотивовано тим, що 16.02.1993 року ОСОБА_2 та членам її сім`ї Державним підприємством Придніпровська залізниця було надано житлове приміщення: квартира АДРЕСА_1 в користування та укладено відповідний договір найму.

27.10.2004 року рішенням №760 виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради «Про затвердження актів приймання - передачі відомчого житлового фонду Дніпропетровської дистанції колії державного підприємства Придніпровська залізниця в комунальну власність міста» відомчий житловий фонд (в тому числі квартира АДРЕСА_1 ) був переданий в комунальну власність міста.

21.11.2007 року рішенням виконавчого комітету Заводської районної ради № 374«Про зміну договору найму житлового приміщення» було вирішено:

«...3. Роз`єднати договір найму на 3-кімнату квартиру по АДРЕСА_2 і відкрити договори найму згідно з заявами на:

- дві кімнати 24,6 кв.м. житл. пл. на ОСОБА_2 , склад сім`ї 3 чол.;

- одну кімнату 13,6 кв.м. житл. пл. на ОСОБА_3 , склад сім`ї 3чол.»

09.06.2018 року ОСОБА_4 та її малолітній син - ОСОБА_5 , були зняті з реєстрації з квартири АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

27.03.2024 року ОСОБА_2 була знята з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

31.07.2024 року виконавчим комітетом Кам`янської міської ради Дніпропетровської області прийнято рішення № 604 «Про внесення змін до договору найму житлових приміщень», яким вирішено:

«1. Дозволити Комунальному підприємству Кам`янської міської ради «Добробут» внести зміни до договорів найму житлових приміщень, які перебувають у комунальній власності Кам`янської міської територіальної громади:

1.1. Договору найму двох кімнат у квартирі спільного заселення жилою площею 24,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 на гр. ОСОБА_1 , 1988 року народження у зв`язку зі смертю відповідального наймача...»

04.09.2024 року між Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Добробут» (Наймодавець) та ОСОБА_1 ( ОСОБА_6 ) був укладений договір № 76-н/жкв найму житлового приміщення, яке перебуває у комунальній власності.

Відповідно до п.1.1 ч.І «Наймодавець надає Наймачу у безстрокове користування житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 35,7 кв.м, що складається з 2 кімнат, житловою площею 24,6 кв.м.

Згідно довідки № 001342529 про склад сім`ї, за адресою: АДРЕСА_4 зареєстрована одна особа: ОСОБА_1 (квартиронаймач).

ОСОБА_1 для реалізації свого права на приватизацію, як єдина особа, що має право користування квартирою АДРЕСА_1 , звернувся до Департаменту комунальної власності, земельних відносинта реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради з заявою проприватизацію квартири відповідно до закону України «Про приватизацію державногожитлового фонду», але листом департаменту комунальної власності, земельних відносинта реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради від 24.04.2025року № 05-11/526 йому було відмовлено у приватизації у зв`язку з тим, що у наданих дозаяви про приватизацію житла відсутня копія ордеру на жиле приміщення.

Ордер на жиле приміщення не зберігся у позивача, оскільки квартира надавалась в користування його матері, яка на момент звернення вже померла.

Позивач вселений в квартиру та користується останньою на законних підставах, а відсутність ордеру позбавляє його можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири.

Крім того, з моменту реєстрації позивача в спірній квартирі, його право на користування житловим приміщенням ніким, в тому числі відповідачем, не оскаржувалось, із позовними вимогами до суду про визнання позивача таким, що втратив право користування житловим приміщенням,відповідач не звертався.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області Кузнєцової А.С прийнято справу до свого провадження. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України

Ухвалою Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області від 18.12.2025 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання сторони не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 про дату, час проведення судового засідання повідомлений належним чином відповідно до ст.ст.128,130 ЦПК України, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України представником позивача адвокатом Стребіж А.О. надано суду заяву про розгляд справи у її та позивача відсутність, позовні вимоги підтримано.

Відповідачем відзиву на позовну заяву в порядку ст. 191 ЦПК України, не подано, про дату, час судових засідань по справі відповідач повідомлялась належним чином. Надано заяву про розгляд справи на розгляд суду і без участі його представника.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

27.10.2004 року рішенням №760 виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради «Про затвердження актів приймання - передачі відомчого житлового фонду Дніпропетровської дистанції колії державного підприємства Придніпровська залізниця в комунальну власність міста» відомчий житловий фонд (в тому числі квартира АДРЕСА_1 ) був переданий в комунальну власність міста (а.с.11-15).

21.11.2007 року рішенням виконавчого комітету Заводської районної ради № 374«Про зміну договору найму житлового приміщення» було вирішено:

«...3. Роз`єднати договір найму на 3-кімнату квартиру по АДРЕСА_2 і відкрити договори найму згідно з заявами на:

- дві кімнати 24,6 кв.м. житл. пл. на ОСОБА_2 , склад сім`ї 3 чол.;

- одну кімнату 13,6 кв.м. житл. пл. на ОСОБА_3 , склад сім`ї 3 чол.» (а.с.16)

Відповідно до копії особового рахунку № НОМЕР_1 , до складу сім`ї ОСОБА_2 входили її діти, - син ОСОБА_1 , 1988 року народження та донька ОСОБА_7 , 1989 року народження, у якій у 2014 році народився син ОСОБА_5 (а.с.9).

09.06.2018 року ОСОБА_4 та її малолітній син - ОСОБА_5 були зняті з реєстрації з квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується особовим рахунком № НОМЕР_1 , довідкою ТОВ «Абонент ХХІ» та витягами з реєстру територіальної громади № 2025/007106242. Зараз постійним місцем їх проживання є адреса: АДРЕСА_5 (а.с.18-19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а.с.17).

На підставі рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 31.07.2024 року № 604 «Про внесення змін до договору найму житлових приміщень» внесені зміни до договорів найму житлових приміщень, які перебувають у комунальній власності Кам`янської міської територіальної громади. Зокрема, договору найму двох кімнат у квартирі спільного заселення жилою площею 24,6 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 переоформлений на ОСОБА_1 у зв`язку зі смертю відповідального наймача (а.с.20-21, 22-24).

Відповідно до довідки ТОВ «Абонент ХХІ» та витягу з реєстру територіальної громади, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.8, 25)

ОСОБА_1 для реалізації свого права на приватизацію, як єдина особа, що має право користування квартирою АДРЕСА_1 , звернувся до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради з заявою про приватизацію квартири відповідно до закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», але листом департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради від 24.04.2025 року № 05-11/526 йому було відмовлено у приватизації у зв`язку з тим, що у наданих до заяви про приватизацію житла відсутня копія ордеру на жиле приміщення (а.с.26).

Керуючись частиною 3 статті 89 Цивільного процесуального кодексу, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Встановлено, що відмову позивачеві у приватизації житлового приміщення було мотивовано посиланням на пункт 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396.

Цим пунктом встановлюється перелік документів, які надаються до органу приватизації. Серед них вказується на ордер на житлове приміщення.

Суд вважає, що відмова у приватизації квартири посиланням на ненадання копії ордеру є формальним підходом. Ордер на квартиру документ, який дозволяє заселитися в нерухомість державного житлового фонду.

Пунктом 72 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. № 470 (далі - постанова № 470), встановлюється, що при вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію. Тому у наймача квартири цей документ завжди відсутній, і з різних причин він не завжди може отримати копію цього документу.

Для громадян ордер діє 30 днів, а після заселення основним документом стає договір найму, який зберігається до 5-7 років після припинення дії, але сам ордер залишається в архіві установи.

Дійсна необхідність надання цього документу обумовлена метою підтвердження легітимності права користування заявником конкретною житловою площею. Тому суд вважає, що саме такими документами є рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ради про передачу у користування позивача спірної житлової площі та укладення з ним договору безстрокового користування нею, факт реєстрації на цієї житлоплощі.

Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватно правових відносин.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК), статей 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказана норма визначає об`єктом захисту як порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені Законом України від 19 червня 1992 року N 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду».

Згідно із частиною одинадцятою статті 8 цього Закону спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Згідно з пунктом десятим статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 статті 2 цього Закону.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивача не розповсюджується.

Згідно із ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Умовою для проведення приватизації житла є обов`язкове постійне проживання осіб у житлі, яке підлягає приватизації.

Відмова позивачеві у здійсненні приватизації займаної квартири обґрунтовується тим, що пунктом 18 Положення № 396, задля здійснення приватизації житла громадянином до органу приватизації подається: повний перелік документів, які надаються громадянами для приватизації. Одним з необхідних документів є ордер про надання житлової площі.

Враховуючи те, що у позивача оригінал ордеру на квартиру відсутній і він навіть не може дізнатися, де і в кого він зараз знаходиться, формально позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на приватизацію житла.

Розглядаючи цю справу, суд посилається на постанову Верховного Суду від 05.02.2020 р. у справі № 759/20387/18, в якій сформульований такий правовий принцип:

«При розгляді вказаної справи, з метою належного виконання судом покладеного на нього цивільним процесуальним законодавством обов`язку щодо здійснення захисту порушеного права заявника, необхідним є врахування конкретних обставин цієї справи, застосування загальних засад цивільного права - принципу справедливості, добросовісності та розумності, а також застосування однієї з аксіом цивільного судочинства: "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem", що означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Такий підхід відповідає принципу пропорційності, який у розумінні Європейського суду з прав людини полягає в оцінці справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право людини на повагу до житла, й інтересами особи, яка зазнає негативних наслідків від цього втручання. Пошук такого балансу не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості у кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між легітимною метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її до стягнення. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа внаслідок втручання в її право на повагу до житла несе надмірний тягар. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були би менш обтяжливими для прав і свобод цієї особи, оскільки обмеження її прав не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для досягнення вказаної мети.

Згідно з положеннями пункту 10 статті 8 у прив`язці до пункту 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому посилання відповідача на те, що позивач не має права на приватизацію згідно з положенням 18 Положення № 396, оскільки не надано ордеру, є безпідставним.

Виходячи з положень законодавства, а саме п.18 Положення № 396 з урахуванням змісту п. 69 постанови № 470, сама по собі наявність чи відсутність ордера на житлове приміщення в пакеті документів, які подаються громадянином для приватизації житла, не може бути єдиною і остаточною причиною відмови у визнанні права громадянина на приватизацію на тій підставі, що відповідно до п.68 постанови № 470 ордер дійсний лише протягом 30 днів з дня його видачі.

З моменту реєстрації позивача в квартирі і зняття з реєстрації його сестри та її сина, а також смерті матері, його право на користування житловим приміщенням ніким, в тому числі відповідачем не оспорювались, із позовними вимогами до суду про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, ніхто, у тому числі відповідач не звертався.

Стосовно обраного позивачем способу захисту своїх прав суд враховує правові висновки Верховного Суду, висловлені в постанові від 12 березня 2020 року у справі № 483/731/19, в якій Верховний Суд застосував такий спосіб захисту у справі про приватизацію квартири державного житлового фонду, як визнання безпідставною відмови органу приватизації передати у приватну власність квартиру державного житлового фонду з покладанням обов`язку на останнього оформити право власності на приміщення. При цьому у цій справі було зроблено правовий висновок, що не є належним способом захисту визнання права власності на квартиру. Тобто, суд не може визнати право власності, він може лише визнати безпідставною відмову і зобов`язати орган оформити цю приватизацію.

Таку ж позицію Верховним Судом висловлено в постановах від 08 червня 2022 року у справі № 202/3820/19; від 18 грудня 2018 року у справі № 183/2859/16; від 19 червня 2019 року у справі № 338/347/16-ц; від 30 вересня 2020 року у справі № 754/6918/18; та у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 200/18858/16-ц.

Тобто, судова практика передбачає такі способи захисту, які зводяться до визнання безпідставною відмови органу приватизації і зобов`язання органу приватизації здійснити приватизацію житла.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про стягнення судових витрат по справі позивачем не заявлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст., ст. 15, 16 Цивільного кодексу України; ст., ст. 64, 65 Житлового кодексу; ст., ст. 4, 5, 19, 141, 265 Цивільного процесуального кодексу України,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради провести дії по приватизації (передачі у приватну власність) квартири АДРЕСА_1 за відсутності ордеру на вказану квартиру.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 354, 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення суду 04.03.2026 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ,тел.: НОМЕР_3 ;

- представник позивача адвокат Стребіж Анна Олегівна, РНОКПП НОМЕР_4 , місцезнаходження заадресою:51925, м. Кам`янське, вул. Прохідний Тупик, буд.№2,каб№1-б;

- відповідач - Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, юридична адреса: Дніпропетровська область, м.Кам`янське, пр.-т В.Стуса 10/12, .

Суддя А.С. Кузнєцова