03.03.2026 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомир у складі головуючого судді Перекупка І.Г., при секретарі судового засідання Конончук Ю.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомир в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Могильницького Віктора Юрійовича до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
До Богунського районного суду м. Житомир звернувся адвокат Могильницький Віктор Юрійович, який представляє інтереси ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказав, що з 16.03.2013 р. позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Під час шлюбу у них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16.09.2024 р. у справі № 295/8020/24 шлюб було розірвано та визначено місце проживання малолітніх дітей з матір`ю - ОСОБА_1 . Починаючи з січня 2024 р. відповідач не бере жодної участі в утриманні дітей. Донька ОСОБА_5 навчається в 7 класі ліцею №3 м. Житомира за програмою «Ліга крилатих», відвідує інші гуртки. ОСОБА_6 є дитиною з інвалідністю та відповідно до протоколу ЛКК від 04.12.2023 р. діагностовано атиповий аутизм з вираженою дезадаптацією. Дитина потребує постійного лікування, додаткових обстежень та спеціальних занять із дефектологом. Представник позивачки зазначає, що розмір щомісячних на утримання доньки та сина з урахуванням витрат на харчування, одяг та забезпечення дозвілля, лікування становить 40 000,00 грн. на кожну дитину. У свою чергу, відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи та є фізичною особою підприємцем, який надає стоматологічні послуги. Окрім того, відповідач має нерегулярний та неофіційний дохід, розмір якого іноді сягає 200 000 грн. на місяць, проте брати участь в утриманні своїх дітей не бажає.
Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 18.12.2025 р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено до судового розгляду. (а. с. 43).
21.01.2026 р. представник позивачки через систему «Електронний суд» подав до суду заяву про зменшення/збільшення розміру позовних вимог та подав позовну заяву про стягнення аліментів (в новій редакції). (а. с. 50-52).
Відповідач відзив не подав, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомив, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Представник позивачки подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності, позов підтримав в повному обсязі, не заперечував щодо розгляду справи в заочному провадженні. (а. с. 59).
Відповідач у судові засідання не з`являвся, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом подання відзиву не скористався, інших заяв, клопотань не подав, ухвала про відкриття провадження по справі, позовна заява з додатками, судові повістки, направлені відповідачці поштовим зв`язком, повернулись на адресу суду не врученими адресату.
У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. (а. с. 6-7).
16.09.2024 р. Богунським районним судом м. Житомира у справі № 295/8020/24 ухвалено рішення, яким розірвано шлюб між громадянами України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 16.03.2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського Міського управління юстиції, актовий запис № 358.
Визначено місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 . (а. с. 8-9).
Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частинами 2 і 3 ст. 150 СК України встановлено обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
В силу дії ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років 2 817,00 грн.; дітей віком від 6 до 18 років 3 512,00 грн.
З одного боку, суд враховуює розмір прожиткового мінімуму в 2026 р. на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 3 196 грн., відсутність доказів про наявність у відповідача інших утриманців.
З іншого боку, суд враховує відсутність доказів про розмір доходу відповідача і матеріалах справи.
В підсумку, суд вважає, що справедливим та розумним буде покласти на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі на кожну дитину у розмірі 35 000,00 (тридцять п`ять тисяч) грн. щомісячно та до досягнення дітьми повноліття.
Такий розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин та обсягу доказів, які наявні у цій справі.
Щодо вимоги про стягнення додаткових витрат.
07.06.2024 р. директором ліцею № 3 м. Житомира видано довідку № 179, про те що, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з першого класу 2019 р. навчається за програмою ТОВ «Освітній проект» «Ліга Крилатих». Комплект посібників для 6-го класу на 2024-2025 рік коштував 3 700,00 грн.
22.05.2024 ФОП ОСОБА_7 видано довіку, якою підтверджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідула корекційні та розвивальні заняття з навчальних предметів з вересня 2020 року по травень 2024 р., місячна оплата за заняття становила 2 700,00 грн.
Довідкою директора ТОВ «Навчально-консалтингової компанії «ПРОФІ-ЦЕНТР» від 05.06.2024 р. № 40 вказано, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вересня 2023 року по час надання довідки відвідує заняття з англійської мови. Сума, яка була внесена за навчання складає 18 772,00 грн., місячна оплата 2 190,00 грн.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в закладі «Художня школа ім. Віктора Шкуринського» Житомирської міської ради з вересня 2023 р. по теперішній час. Оплата за навчання станговить 700,00 грн. в місяць, загальна сума за навчальний рік становить 6300,00 грн. Дане підтверджується копією довідки В.о. директора закладу «Художня школа ім. Віктора Шкуринського» Житомирської міської ради № 104 від 07.06.2024 р.
Згідно копії повідомлення про акцепт публічної фоети договоро про надання спортивно-оздоровчих послуг ТОВ «СЛ ФІТНЕС КОНСАЛТИНГ» від 17.01.2024 р. зазначено, що ОСОБА_3 відвідує заняття в спортзалі для дітей та басейн. Витрати на відвідування спортзалу на рік становлять 15 790,00 грн.
Враховуючи викладене, позивачка вказує, що розмір щомісячних витрат на утримання доньки з урахуванням витрат на харчування, одяг та забезпечення дозвілля становить близько 40 000,00 грн.
ОСОБА_4 є дитиною з інвалідністю, що підтверджується посвідчення серія НОМЕР_1 . Відповідно до протоколу ЛКК від 04.12.2023 р. у ОСОБА_8 діагностовано атиповий аутизм з вираженою дезадаптацією.
Згідно консультаційного висновку лікаря-генетика КНП «Обласний перинатальний центр» Житомирської обласної ради від 02.05.2025 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено діагноз: атиповий дитячий аутизм з вираженою дезадаптацією у вигляді якісних поршуень комунікації, мовлення, когнітивним дефіцитом помірного супеня, гіперкінетичним та опозиційним розладом поведінки. Розлад експресивного та репептивного мовлення. Гетерозиготний носій патогенного варіанту H63D гену HFE (ризик розвитку спадкового гемохроматозу). Енурез нічний. Гастроінтестинальні розлади внаслідок лактозної непереносимості. Недиференційована дисплазія сполучної тканини. Вроджена дійкоподібна деформація грудної клітини 0-1 ст. Плосковальгусні стопи.
06.06.2024 р. ФОП ОСОБА_9 видано довіку, якою зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує на постійній основі з 2021 р. по теперішній час навчально-корекційні заняття. З травня 2023 р. по травень 2024 р., сума яка була внесена за заняття складає 144 000,00 грн. Місячна оплата за заняття складає 12 000,00 грн.
Враховуючи викладене, позивачка вказує, що розмір щомісячних витрат на утримання сина становить близько 40 000,00 грн.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та курортного відпочинку.
Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).
Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС у складі Верховного Суду від 04.12.2019 в справі № 320/383/19.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Також, на підтвердження інших витрат на утримання дітей позивачкою надано ряд квитанцій, платіжних документів про оплату. (а. с. 10-31).
На переконання суду, у даній ситуації стосовно сина сторін дійсно існують особливі обставини, оскільки він має складну хворобу та матір дитини регулярно несе витрати на багаточисельні обстеження у медичних центрах, придбання спеціальних медичних засобів, а також на реабілітацію дитини.
У такому випадку суд вважає за можливим присудити на користь позивача додаткові витрати на утримання дітей, та враховуючи системність їхніх потреб, такі витрати слід стягувати періодично, тобто, щомісячно у фіксованій сумі і до досягнення дітьми повноліття.
За таких обставин, суд вважає, що відповідач об?єктивно не має можливості нести додаткові витрати на утримання дитини в обсязі, заявленому позивачкою.
Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, тобто з 05.12.2025 р.
На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
При вирішенні питання розподілу судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд зважає на те, що при визначенні суми відшкодування необхідно виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Вимоги сторони позивача про стягнення з відповідача судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 7 000,00 грн підтверджено наступними доказами:
- договором про надання правничої допомоги, укладеним 16.05.2024 р. між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро "Могильницький та Партнери", згідно п. п. 3.1, 3.2 якого гонорар - винагорода адвокатського бюро за здійснення захисту, представництва інтересів Клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором; гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких згоджені сторонами та зазначені в Додатку 1 до цього договору;
- додатком 1 до Договору про надання правничої допомоги від 16.05.2024 р., згідно якого підготовка проекту позовної заяви про стягнення аліментів складає 7000,00 грн;
- копією платіжної інструкції № МВ85380659 від 16.05.2024 р. про сплату адвокату Могильницькому В.Ю. грошових коштів в сумі 7 000,00 грн.
- актом наданих послуг від 17.11.2025 р., який підписаний адвокатом Могильницьким В.Ю. та ОСОБА_1 , згідно якого до переліку наданих адвокатом послуг входить підготовка позовної заяви про стягнення аліментів, вартість послуги становить 7000,00 грн.
Обсяг виконаних адвокатом робіт підтверджується матеріалами справи. (а. с. 34-38)
Частинами 4, 5 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Враховуючи категорію і складність даної справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт, виконаних адвокатом; з огляду на те, що позивач поніс судові витрати на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги, що підтверджено належними доказами; суд вважає, що вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню і стягує з відповідача на користь позивачки 7 000,00 грн. понесених нею витрат на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги. (а. с. 34-38).
Суд вважає, що такий розмір витрат на правничу допомогу є реальним, обгрунтованим та співмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт, що підтверджується матеріалами справи. На переконання суду понесені витрати не є завищеними або такими, що явно не співмірні із наданими адвокатом послугами, клопотання про зменшення заявлених до стягнення витрат сторона відповідача не заявляла.
Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 191 СК України, ст. ст. 5, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд
Позовні вимоги представника ОСОБА_1 адвоката Могильницького Віктора Юрійовича до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 35 000,00 (тридцять п`ять тисяч грн.) 00 коп. щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з 05.12.2025 та до досягнення повноліття дітей.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 20 000 (двадцять тисяч грн.) 00 коп. щорічно, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч грн.) 00 коп. щорічно.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 000 (сім тисяч грн.) 00 коп. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

В решті позовних вимог, відмовити.

Рішення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 09.03.2026.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка