Справа № 173/2036/18
Провадження №6/173/11/2026
У Х В А Л А

про відмову у заміні стягувача у виконавчому листі

09 березня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кожевник О.А.,

за участю секретаря судового засідання Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС», боржник: ОСОБА_1 , треті особи: Акціонерне товариство КБ «ПриватБанк», Верхньодніпровський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся заявник Товариство з обмеженою відповідальність «КАПІТАЛРЕСУРС» із заявою про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа, відповідно до якої просить замінити стягувача у виконавчому листі виданому Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області від 21.03.2019 у справі № 173/2036/18 з ПАТ КБ «Приватбанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» та видати Товариству з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» дублікат виконавчого листа № 173/2036/18 від 21.03.2019 р., виданого Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення боргу з ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявленого зазначив, що Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області 21 березня 2019 року видано виконавчий лист на підставі рішення суду у справі № 173/2036/18, яким вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

22 серпня 2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» укладено Договір факторингу № 8-22-08/2025, за яким відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 . Таким чином кредитора по договору змінено з АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС». Окрім того, кредитний договір Відповідача на момент звернення Заявника з даною заявою є дійсним та не оскаржувався сторонами по справі.

На примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 58997990 з примусового виконання вищевказаного Виконавчого листа. 12 грудня 2019 року державним виконавцем ВДВС вищевказане ВП завершено, оригінал вищевказаного Виконавчого листа направлено стягувачу.

Станом на теперішній час оригінал вищевказаного Виконавчого листа на адресу стягувача не надходив, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження жодних відкритих виконавчих проваджень про стягнення боргу з Боржника на підставі вищевказаного виконавчого листа немає.

У зв`язку з вказаним, ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» на даний час через відсутність виконавчого документу не може реалізувати свої права, як стягувача.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 17.4 розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягував або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що 11 січня 2019 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення по справі 173/2036/18, яким задоволено позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у розмірі 110 728 грн. 86 коп. за кредитним договором № б/н від 17.08.2012 року та 1762 грн. на відшкодування понесених судових витрат.

На виконання вказаного рішення суду 21 березня 2019 року видано виконавчий лист.

Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження ВП № 58997990, відкрите 25 квітня 2019 року станом на 21 листопада 2025 року завершено.

Заявником подано заяву про видачу дубліката виконавчого листа, в якій вказано, що дублікат виконавчого листа необхідний для виконання рішення суду, оскільки оригінал втрачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Судом також встановлено, що 12 грудня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу ВП № 58997990, через відсутність майна у боржника.

За приписами ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Пунктом першим частини четвертої ст. 12 Закону України передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Однак, відповідно до пп. 4 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про виконавче провадження» визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Таким чином, строки для пред`явлення виконавчого лист, виданого 21 березня 2019 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області у справі № 173/2036/18 не спливли.

Щодо заміни стягувача у виконавчому листі суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до вимог ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Положення ст. 442 ЦПК України застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У справі № 910/10031/13 Верховний Суд зазначив, що стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання.

Отже, після видачі виконавчого листа і до відкриття виконавчого провадження здійснюється заміна боржника чи стягувача у виконавчому листі, після відкриття виконавчого провадження - заміна сторони виконавчого провадження.

У п. 51 постанови Верховного Суду від 10 вересня 2025 року у справі № 369/13444/20 зазначено, що суд повинен надати оцінку саме наявності у кредитора права вимоги та його чинності (неприпинення) на момент подання заяви про заміну стягувача у виконавчому листі. Зокрема, суд має з`ясувати, чи не настали визначені законом чи договором підстави для припинення зобов`язання (наприклад, його належне виконання), що матиме наслідком відсутність у первісного кредитора права вимоги до боржника.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальних правовідносинах відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідносинах у визначених законом випадках (п. 68 69 постанови Верховного Суду від 10 вересня 2025 року у справі № 369/13444/20).

За приписами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

До матеріалів заяви заявником долучено Договір факторингу № 8-22-08/2025 та Витяг з реєстру боргових зобов`язань № 8 до Договору факторингу № 8-22-08/2025 від 22 серпня 2025 року.

Відповідно до п. 1 Договору факторингу № 8-22-08/2025 від 22 серпня 2025 року Фактор здійснює фінансування Клієнта шляхом купівлі у нього Прав вимоги та сплачує Клієнту за Права вимоги грошові кошти (купівельну ціну) у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Моментом (днем) переходу до Фактора Прав вимоги (у відповідній частині) є день підписання Сторонами відповідного Акту приймання-передачі відповідного Реєстру боргових зобов`язань (за формою, що наведена у Додатку №2 до цього Договору), що відповідає частині Основних договорів за відповідним етапом відступлення Прав вимоги, як зазначено у попередньому абзаці цього Договору, який підписується Сторонами на паперових носіях і в електронному вигляді шляхом підписання кваліфікованими електронними підписами уповноважених представників Сторін (п. 4 Договору Факторингу № 8-22-08/2025).

Однак до матеріалів справи не долучено Акту прийому передачі відповідного Реєстру боргових зобов`язань, як і не долучено доказів на підтвердження виконання умов договору в частині фінансування у порядку, визначених Договором.

У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявником не доведено факту набуття права вимоги за виконавчим листом № 173/2036/18, виданим 21 березня 2019 року на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, яким ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК суми заборгованості у розмірі 110 728 грн. 86 коп за кредитним договором № б/н від 17.08.2012 року, відповідно до чого, суд не вбачає підстав для видачі дубліката виконавчого листа.

Керуючись п. 17.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС», боржник: ОСОБА_1 , треті особи: Акціонерне товариство КБ «ПриватБанк», Верхньодніпровський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у заміні стягувача та видачі дубліката виконавчого листа.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, яким ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної копії ухвали.

Суддя: О.А. Кожевник