Провадження № 22-ц/801/508/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Слісарчук О. М.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 рокуСправа № 127/27286/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя доповідач),

суддів Рибчинського В.П., Оніщука В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження справу № 127/27286/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» на рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 24.12.2025, ухвалене у складі судді Слісарчука О.М. в приміщенні суду в м. Оратів, повний текст рішення складено 25.12.2025,-

в с т а н о в и в :

28.08.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі ТОВ «ФК «Ейс») звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 700812509 від 29.04.2021 у розмірі 85002,33 грн, з яких: 21335,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 63647,33 грн заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом та судові витрати (судовий збір у розмірі 2422,40 грн; витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29.04.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 700812509 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор 29.04.2021 надав відповідачу кредит у розмірі 22000,00 грн на його банківську карту № НОМЕР_1 , яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копією платіжного доручення.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до зазначеного договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії даного договору. При цьому, умовами договору факторингу між сторонами визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта (первісного кредитора) до боржників (відповідача) по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 145 від 3.08.2021, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. Додатково, для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) первісного кредитора зі сторони ТОВ «Таліон Плюс» згідно договору факторингу саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у реєстрі прав вимоги № 145 від 03.08.2021 до договору факторингу (до якого також входило відступлення права вимоги щодо заборгованості відповідача по кредитному договору), додано акт звірки взаємних розрахунків та протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги.

5.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, умовами якого визначено, що ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим договором. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання вказаного договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до договору факторингу, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги.

20.10.2023 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 20/10/23-03, відповідно до умов якого перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 20.10.2023 за договором факторингу № 20/10/23-03 від 20.10.2023 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 85002,33 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином зобов`язань за кредитним договором № 700812509 від 29.04.2021 утворилась заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 700812509 від 29.04.2021, розмір якої становить 85002,33 грн, з яких: 21335,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 63647,33 грн заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом.

Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 24.12.2025 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ «ФК «Ейс» подано апеляційну скаргу (вх № 185/26 від 7.01.2026), в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить : (1) скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог; (2) стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 6056 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не враховано те, що позивачем доведено позовні вимоги, в тому числі відступлення прав вимог за кредитним договором № 700812509 від 29.04.2021 до відповідача.

27.01.2026 до Вінницького апеляційного суду надійшли додаткові пояснення (вх № 1220/26-вх) ТОВ «ФК «Ейс», в яких позивач просить взяти до уваги правову позицію, викладену в постанові ВС від 7.01.2026 по справі № 727/2790/25, відповідно до якої майбутня вимога - це право грошової вимоги, що виникне в майбутньому (частина перша статті 1078 ЦК України), тобто майбутніми мають кваліфікуватися такі права грошової вимоги, що «з`явилися» із тих чи інших договорів, укладених після договору факторингу. Майбутня вимога має піддаватися індивідуалізації не пізніше, аніж в момент її виникнення. Тобто майбутня вимога повинна мати потенційну властивість для ідентифікації в момент її виникнення.

У строк встановлений судом відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Щодо розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

ТОВ «ФК «Ейс» подано апеляційну скаргу на рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 24.12.2025 у справі з ціною позову (85002,33), що є менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (99840 грн).

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 756/1529/15-ц).

Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

У справі встановлено наступні обставини.

Щодо договору № 700812509 від 29.04.2021, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1

29.04.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 700812509 (далі по тексту кредитний договір) у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому кредитному договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (п.1.1). Кредит надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником (далі по тексту - «дисконтний період»). У випадку надання кредиту не в день укладення договору, загальний строк надання кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання кредиту. Сторони погодили, що встановлений в п. 1.2. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом, за умови якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем позичальника або шляхом активації позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена (п.1.2., п. 1.3). Договір підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» /а. с. 13 зворотна сторона 14/.

Відповідно до додатку № 1 до договору № 700812509 від 29.04.2021, сторони погодили графік розрахунків, а саме: термін платежу - 29.05.2021, суму кредиту - 22000,00 грн, нараховані проценти - 2178,00 грн, а також суму до сплати - 24178,00 грн. Орієнтовна реальна процентна ставка, що базується на припущенні про застосування до взаємовідносин між сторонами дисконтної процентної ставки, складає 121,94 процентів річних. У випадку надання кредиту не в день укладення договору, термін платежу автоматично зміщується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання кредиту, та є 30 (тридцять) днем користування кредитом починаючи з дати отримання кредиту позичальником. У разі користування кредитом понад встановлений в п. 1.2. договору строк дисконтного періоду чи у разі продовження строку дисконтного періоду на умовах п. 1.3. договору, графік розрахунків наведений в п. 1 цього додатку втрачає юридичну силу, а оновлений актуальний графік розрахунків відображається кредитодавцем позичальнику в особистому кабінеті позичальника. У разі настання передбаченої п. 1.4.3. договору відкладальної обставини, без застосування п.1.4.2 договору, щодо виникнення у позичальника зобов`язань по оплаті процентів за встановлений в п. 1.2. договору строк у розмірі розрахованому за базовою процентною ставкою, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 332200 грн 00 коп та буде включати в себе: 1) загальні витрати за кредитом - проценти за користування кредитом у розмірі 11220 грн 00 коп; 2) суму кредиту у розмірі 22000 грн 00 коп. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за базовою процентною ставкою складе - 620,50 процентів річних. В період продовження строку надання кредиту після закінчення дисконтного періоду проценти нараховуються за ставкою зазначеною в п. 1.7.2. договору. Цей додаток є невід`ємною частиною договору № 700812509 від 29.04.2021. Додаток № 1 до кредитного договору № 700812509 від 29.04.2021 підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» /а. с. 14 зворотна сторона/.

29.04.2021 ОСОБА_1 подана заявка на отримання грошових коштів в кредит на картковий рахунок № НОМЕР_2 /а. с. 21/.

Згідно довідки щодо дій позичальника в інформаційного-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», 29.04.2021 о 10:57 було подано ОСОБА_1 заявку на кредит, в подальшому 29.04.2021 о 10:58:23 одноразовий ідентифікатор було відправлено позичальнику ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_3 , в подальшому 29.04.2021 о 10:59:07 ідентифікатор було введено позичальником /відправлено товариству, та 29.04.2021 о 10:59:53 було здійснено перерахування грошових коштів позичальнику /а. с. 21 зворотна сторона/.

З платіжного доручення № 27d44d6c-8905-4f97-9e9e-49d08b37e77 від 29.04.2021 убачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було перераховано на картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 22000,00 грн. У графі «призначення платежу» вказано про переказ коштів згідно договору № 700812509 від 29.04.2021 для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_2 /а. с. 23/.

Факт переказу коштів в сумі 22000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_2 підтверджується довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» №700812509/23052025/Є від 23.05.2025 /а. с. 23 зворотна сторона/.

Щодо відступлення права вимоги за договором № 700812509 від 29.04.2021.

договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс».

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1). Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним реєстром права вимоги (пункт 4.1). Цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (п. 8.1). Строк дії цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1. цього договору та закінчується 28.11.2019, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 8.2)

/а. с. 27-29/.

28.11.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої п. 8.2 договору викладено в наступній редакції «строк дії цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1. цього договору та закінчується 31.12.2020, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором», інші умови залишено без змін.

/а. с. 29 зворотна сторона/.

31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 було викладено у новій редакції. Зокрема, згідно пункту 8.2 договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції від 31.12.2020) строк дії цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1. цього договору та закінчується 31.12.2021, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.

/а. с. 30-32/.

31.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 включно.

/а. с. 32 зворотна сторона/.

31.12.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023 включно.

/а. с. 33/.

31.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої було продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року, у зв`язку з чим було внесено зміни до п.8.2 договору та замінено в ньому попередню дату новою «31 грудня 2024 року», доповнено договір п.11.10, а також викладено розділ 3 договору у новій редакції.

/а. с. 33/.

Відповідно до реєстру прав вимоги № 145 від 3.08.2021, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 58970,32 грн.

/а. с. 33 зворотна сторона 34/.

Відповідно до протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно реєстру прав вимоги № 145 від 3.08.2021, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов щодо відступлення клієнтом фактору прав грошових вимог, визначених в реєстрі, правочин щодо їх передачі є завершеним. Сторони підтверджують, що предмет факторингової операції, зокрема зміст та обсяг відступлених прав вимоги згідно реєстру (як то ПІБ та РНОКПП боржника, № та дата кредитного договору, суми заборгованості (сума відступленої грошової вимоги) (грн.) і далі за переліком згідно реєстру) індивідуалізовано належним чином. Сторони підтверджують погоджену дату відступлення (передачі) прав вимоги, визначених в реєстрі - 03.08.2021. З урахуванням п. 4.1 договору, вони перейшли від клієнта до фактора у вказану дату, будь-яких зауважень немає. Клієнт передав, а фактор прийняв за реєстром прав вимоги до боржників в кількості 3225 осіб. Загальна сума заборгованості переданої за реєстром становить 56516807,72 грн.

/а. с. 34 зворотна сторона/.

Згідно акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2021 зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги № 145 від 3.08.2021 за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 сторони підтверджують, що станом на 31.12.2021 фактором здійснено повну оплату суми фінансування за відступлення (передачу) прав вимог за Реєстром прав вимоги № 145 від 3.08.2021 за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018

/а. с. 34 зворотна сторона /.

договір факторингу № 05/0820-01 від 5.08.2020, укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».

5.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, згідно умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1). Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку (п. 4.1). Фактор має право розпоряджатись правом вимоги на свій власний розсуд. У тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб (п.5.3.3). Цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (п. 8.1). Строк дії цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1. цього договору та закінчується 04 серпня 2021 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 8.2).

/а. с. 35-37/.

3.08.2021 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено додаткову угоду № 2 від 03.08.2021 до договору факторингу № 05/0820-01 від 5.08.2020, відповідно до якої сторони домовилися продовжити строк дії договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 до 31.12.2022 включно.

/а. с. 37/.

30.12.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено додаткову угоду № 3 від 30.12.2022 до договору факторингу № 05/0820-01 від 5.08.2020, відповідно до якої сторони домовилися продовжити строк дії договору факторингу № 05/0820-01 від 5.08.2020 до 30.12.2024 включно, всі інші умови договору факторингу № 05/0820-01 від 5.08.2020 залишаються без змін.

/а. с. 37 зворотна сторона/.

Відповідно до реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 85002,33 грн.

/а. с. 38-39/.

Відповідно до протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023, ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов щодо відступлення клієнтом фактору прав грошових вимог, визначених в реєстрі, правочин щодо їх передачі є завершеним. Сторони підтверджують, що предмет факторингової операції, зокрема зміст та обсяг відступлених прав вимоги згідно реєстру (як то ПІБ та РНОКПП боржника, № та дата кредитного договору, суми заборгованості (сума відступленої грошової вимоги) (грн.) і далі за переліком згідно реєстру) індивідуалізовано належним чином. Сторони підтверджують погоджену дату відступлення (передачі) прав вимоги, визначених в реєстрі - 30.05.2023. З урахуванням п. 4.1 договору, вони перейшли від клієнта до фактора у вказану дату, будь-яких зауважень немає. Клієнт передав, а фактор прийняв за реєстром прав вимоги до боржників в кількості 19691 осіб. Загальна сума заборгованості переданої за реєстром становить 666162445,30 грн.

/а. с. 40/.

На аркуші справи 40 міститься платіжна інструкція від 30.05.2023 № 4097, відповідно до якої ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перерахувало ТОФ «Таліон Плюс» оплату в розмірі 3818981,17 грн за відступлення права вимоги згідно Реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 та договору факторингу № 05/0820-01 від 5.08.2020.

договір факторингу № 20/10/23-03 від 20.10.2023, укладений між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс».

20.10.2023 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 20/10/23-03, згідно умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 є невід`ємною частиною договору (п. 1.1). Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2). Клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства (п.1.3).

/а. с. 40 зворотна сторона -42/.

Відповідно до реєстру боржників від 20.10.2023 до договору факторингу № 20/10/23-03 від 20.10.2023, ТОВ «ФК «Ейс» передано право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 85002,33 грн, з яких: 21355,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 63647,33 грн заборгованість по процентам.

/а. с. 43/.

Відповідно до копії платіжної інструкції від 20.10.2023 № 2109 ТОВ «ФК «Ейс» перерахувало ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» оплату в розмірі 191710,49 грн за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 20/10/23-03 від 20.10.2023

/а. с. 44 зворотна сторона/.

Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору № 700812509 від 29.04.2021 заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 85002,33 грн.

/а. с. 45/.

Згідно виписки з особового рахунка за кредитним договором № 700812509 від 29.04.2021, заборгованість ОСОБА_1 не погашена, залишок заборгованості складає 85002,33 грн, з яких: 21355,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 63647,33 грн заборгованість по процентам.

/а. с. 46/.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факт відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 700812509 від 29.04.2021 від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», а також наявність у позивача права звернення до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 700812509 від 29.04.2021, який було укладено вже після відступлення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «Таліон Плюс», оскільки договір факторингу не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги. Наступні переходи прав вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс», не можуть підтвердити набуття ТОВ «ФК «Ейс» прав первісного кредитора, оскільки ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не мали права на подальше відступлення права вимоги, якою вони не володіли, а тому правові підстави для задоволення позову відсутні.

Висновок суду першої інстанції зроблено за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права та з порушення норм процесуального права з огляду на наступне.

Щодо доведеності укладення договору № 700812509 від 29.04.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 ..

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами (частина перша статті 13 Закону України «Про споживче кредитування»).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як установлено судом першої інстанції, 29.04.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 700812509 (далі по тексту кредитний договір) у формі електронного документу з використанням електронного підпису, за допомогою одноразового ідентифікатора MNV5VH44 /а. с. 13 зворотна сторона - 14 зворотна сторона/.

У постанові Верховного Суду від 7.10.2020 по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

В силу припису статті 204 ЦК України, правомірність правочину презюмується. Отже, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на відповідача.

У постанові ВС від 31.01.2024 у справі № 671/1832/20 зазначено, що укладання кредитного договору в електронному вигляді регулюється Законом України «Про електронну комерцію». Такий договір укладається шляхом акцепту оферти через інформаційно-телекомунікаційну систему, із застосуванням електронного підпису, зокрема одноразового ідентифікатора. Електронний договір, підписаний у передбаченому законом порядку, прирівнюється до письмового. Особа, що укладає електронний договір, має бути ідентифікована за допомогою особистих даних (паспорт, ІПН, телефон, банківська картка тощо). Відповідно до законодавства, факт входу користувача в особистий кабінет, подання заявки, акцепт умов та підтвердження через одноразовий ідентифікатор свідчать про волевиявлення на укладення договору.

Відповідачем не надано доказів, що у цій справі кредитний договір був укладений з порушенням вимог законодавства.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність позивачем укладання договору № 700812509 від 29.04.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 ..

Щодо відступлення права вимоги за договором № 700812509 від 29.04.2021, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 ..

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: «за приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).

Тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним (Постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 2-2035/11, постанова Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15).

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про недоведеність позивачем відступлення права вимоги за договором № 700812509 від 29.04.2021 до відповідача з огляду на наступне.

У постанові ВС від 7.01.2026 у справі № 727/2790/25 зазначено, що майбутня вимога - це право грошової вимоги, що виникне в майбутньому (частина перша статті 1078 ЦК України), тобто майбутніми мають кваліфікуватися такі права грошової вимоги, що «з`явилися» із тих чи інших договорів, укладених після договору факторингу. Майбутня вимога має піддаватися індивідуалізації не пізніше, аніж в момент її виникнення. Тобто майбутня вимога повинна мати потенційну властивість для ідентифікації в момент її виникнення.

Позивачем на підтвердження відступлення права вимоги до відповідача за договором № 700812509 від 29.04.2021 надано наступні докази :

(1)копію договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» /а. с. 27-29/; копію додаткової угоди № 19 від 28.11.2019 /а. с. 29 зворотна сторона/; копію додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 /а. с. 30-32/; копію додаткової угоди № 27 від 31.12.2021 /а. с. 32 зворотна сторона/; копію додаткової угоди № 31 від 31.12.2022 /а. с. 33/; копію додаткової угоди № 32 від 31.12.2023 /а. с. 33/; копію витягу з реєстру прав вимоги № 145 від 3.08.2021 /а. с. 33 зворотна сторона 34/; копію протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно реєстру прав вимоги № 145 від 3.08.2021 /а. с. 34 зворотна сторона/; копію акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2021 зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги № 145 від 3.08.2021 за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 /а. с. 34 зворотна сторона /;

(2)копію договору факторингу № 05/0820-01 від 5.08.2020, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» /а. с. 35-37/; копію додаткової угоди № 2 від 03.08.2021 /а. с. 37/; копію додаткової угоди № 3 від 30.12.2022 /а. с. 37 зворотна сторона/; копію витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 /а. с. 38-39/;

копію протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 /а. с. 40/; копія платіжної інструкції від 30.05.2023 № 4097 /а. с. 40 зворотна сторона/;

(3)копію договору факторингу № 20/10/23-03 від 20.10.2023, укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» /а. с. 40 зворотна сторона-42/; копію витягу з реєстру боржників від 20.10.2023 до договору факторингу № 20/10/23-03 від 20.10.2023 /а. с. 43/; копію платіжної інструкції від 20.10.2023 /а. с. 44 зворотна сторона/.

Доказів того, що договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», договір факторингу № 05/0820-01 від 5.08.2020, укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», договір факторингу № 20/10/23-03 від 20.10.2023, укладений між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» визнані недійсними суду не надано, а тому колегія суддів вважає, що позивачем надано докази, які підтверджують ту обставину, що ТОВ «ФК «Ейс» набуло статус нового кредитора за договором № 700812509 від 29.04.2021, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 ..

Щодо розміру заборгованості.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У постанові Верховного Суду від 9.01.2020 у справі № 643/5521/19 зазначено, що: в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Умовами договору № 700812509 від 29.04.2021, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 передбачено, що :

кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому кредитному договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (п.1.1);

кредит надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником (далі по тексту - «дисконтний період»). У випадку надання кредиту не в день укладення договору, загальний строк надання кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання кредиту. Сторони погодили, що встановлений в п. 1.2. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом, за умови якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем позичальника або шляхом активації позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена (п.1.2., п. 1.3);

за користування кредитом протягом дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку визначеного в п. 1.2 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 120,45 процентів річних, що становить 0,33 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним (п. 1.4.1);

за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.3. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 580,66 процентів річних, що становить 1,59 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті (п. 1.4.2);

у випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.3 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду (п. 1.4.3);

сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах (п.1.7):

зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду (п. 1.7.1);

з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п. 1.7.2).

строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п. 1.3. та п. 1.7. договору. У будь-якому разі зобов`язання що виникли під час дій договору діють до повного їх виконання. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному в п.1.7.2. договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис (п.4.1.-п. 4.4).

В позовній заяві ТОВ «ФК «Ейс» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 700812509 від 29.04.2021 у розмірі 85002,33 грн, з яких: 21335,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 63647,33 грн заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом (період з 29.04.2021 по 25.09.2021 (150 днів)).

Період нарахування процентів : з 29.04.2021 по 29.05.2021 (72,60 грн розмір процентів в день) (пункт 1.2); з 30.05.2021 по 28.06.2021 (339,54 грн розмір процентів в день) (пункт 1.3); 2.07.2021 нараховано 11711,68 грн проценти (п.1.4.3); з 3.07.2021 по 25.09.2021 (491,17 грн розмір процентів в день) (п.1.7.1). Проценти нараховано позивачем за період 150 днів. /а. с. 77-80/.

Колегія суддів враховує те, що проценти нараховано позивачем в межах строку кредитування, передбаченого пунктами 1.2, 1.3, 1.7.1 договору № 700812509 від 29.04.2021.

У постанові Верховного Суду від 6.05.2020 у справі № 372/223/17 міститься правовий висновок, згідно з яким факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо.

Колегія суддів вважає доведеним розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 700812509 від 29.04.2021 у розмірі 85002,33 грн, з яких: 21335,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 63647,33 грн заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом (період з 29.04.2021 по 25.09.2021), оскільки факт надання кредиту відповідачу підтверджується довідкою щодо дій позичальника в інформаційного-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відповідно до якої 29.04.2021 о 10:57 було подано ОСОБА_1 заявку на кредит, в подальшому 29.04.2021 о 10:58:23 одноразовий ідентифікатор було відправлено позичальнику ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_3 , в подальшому 29.04.2021 о 10:59:07 ідентифікатор було введено позичальником /відправлено товариству, та 29.04.2021 о 10:59:53 було здійснено перерахування грошових коштів позичальнику /а. с. 21 зворотна сторона/; копією платіжного доручення № 27d44d6c-8905-4f97-9e9e-49d08b37e77 від 29.04.2021, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перераховано на картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 22000,00 грн; у графі «призначення платежу» вказано про переказ коштів згідно договору № 700812509 від 29.04.2021 для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_2 /а. с. 23/; факт переказу коштів в сумі 22000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_2 підтверджується довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» №700812509/23052025/Є від 23.05.2025 /а. с. 23 зворотна сторона/; відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 14.11.2025 № 20.1.0.0.0/7-251110/62318-БТ /а. с. 81-83/.

У постанові ВС від 23.12.2020 у справі № 127/23910/14-ц зазначено, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

Розмір заборгованості по тілу кредиту та процентам відповідачем не спростовано, власного розрахунку не надано.

Підставами для зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункт 1-4 частини першої статті 376 ЦПК України).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу позивачем надано суду : копію договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-02 від 5.06.2025 /а. с. 46 зворотна сторона/; копію дотикової угоди № 9 до договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-02 від 5.06.2025 /а. с. 47/; копію акту прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 /а. с. 47 зворотна сторона/; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю /а. с. 48/; копію довіреності від 4.12.2024 /а. с. 48/.

Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідачем не подано.

Колегія суддів враховує те, що позовні вимоги апеляційним судом задоволено в повному обсязі, відтак з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 6056 грн (за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн /а. с. 12/, за подання апеляційної скарги 3633,60 грн /а. с. 126/), витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» задовольнити.

Рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 24.12.2025 у даній справі скасувати та ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 700812509 від 29.04.2021 у розмірі 85002,33 грн, з яких: 21335,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 63647,33 грн заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 6056 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 гривень, всього 13056 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: В. П. Рибчинський

В. В. Оніщук