Справа № 467/1/26
Провадження № 2/467/179/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09.03.2026 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Догарєвої І.О.,

за участю секретаря Скорнякової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

31.12.2025 року директор ТОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я. через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» звернулась до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 42801,60 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на оплату судового збору 2422,40 грн та на правову допомогу 16000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 27.12.2021 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 було укладено договір №61, відповідно до якого відповідач отримав позику у розмірі 2300,00 гривень, фіксована процентна ставка 800% річних від суми позики, стандартна процентна ставка 950 % річних від суми позики та інших платежів, що передбачені договором.

05.12.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір №4930233, за умовами якого відповідачу надано грошові кошти (кредит) у розмірі 10000,00 гривень, а останній зобов`язався повернути дані кредитні кошти, сплатити комісію та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором.

18.12.2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір №18/12-2023, відповідно до якого позивач отримав право вимоги до відповідача за договором №61.

26.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс», було укладено Договір №26-07/2024, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4930233.

Станом на день формування позовної заяви заборгованість за Договором №61 від 27.12.2021 року відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість, розмір якої становить 2801,60 грн, з яких: 2300,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 501,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Станом на день формування позовної заяви заборгованість за Договором №4930233 від 05.12.2021 року становить 40000,00 грн, з яких: 10000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 28100,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 1900,00 заборгованість за комісіями.

Загальний розмір заборгованості за двома кредитними договорами становить 42801,60 грн.

Ухвалою судді від 06.01.2026 року за позовною заявою відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, справу просив розглядати без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання за адресою реєстрації, рекомендованими поштовими відправленнями, однак не з`явився в судове засідання без повідомлення причин. Відзив відповідачем не подано, у зв`язку з чим, за відсутності заперечень позивача проти такого вирішення справи, справа розглядається в порядку ст. 280 ЦПК України шляхом ухвалення заочного рішення на підставі доказів, що є у справі.

Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 27.12.2021 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір позики №61. Договір був підписаний електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «2411». Відповідно до умов договору відповідач отримав позику у розмірі 2300,00 грн, знижена фіксована процентна ставка 800% річних від суми позики, стандартна процентна ставка 950 % річних від суми позики, що становить 2,6% на день, на 30 календарних днів.

Відповідно до п. 3.3. договору умовою застосування зниженої процентної ставки є дотримання позичальником терміну повного повернення позики, зазначеного у Графіку платежів.

Довідкою про ідентифікацію по договору №61 від 27.12.2021 року підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 акцепт договору здійснив шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 2411.

ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» умови договору позики виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на суму 2300,00 грн, що підтверджується листом первісного кредитора ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та квитанцією від 27.12.2021 року про здійснення переказу через платіжну систему Liqpay, ID платежу . Карта отримувача 516874*92. Призначення платежу: видача кредитних коштів. Сума платежу: 2300.00 гривень.

Відповідно до довідки по договору позики №61 від 27.12.2021 року первісним кредитором ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» виконано розрахунок заборгованості ОСОБА_1 , яка становить 5891,60 грн, з яких: 2300,00 - сума позики, 3591,60 грн - проценти.

18.12.2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №18/12-2023, відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» передало ТОВ «Факторинг Партнерс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами згідно з реєстром. Встановлену договором плату позивач сплатив, що підтверджується платіжними інструкціями.

Відповідно до Актів приймання-передавання реєстру боржників від 22.12.2023 року до договору факторингу №18/12-2023 від 18.12.2023 року, реєстру боржників від 22.12.2023 року до договору факторингу №18/12-2023 від 18.12.2023 року та витягу з реєстру боржників, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №61 у розмірі 5891,60 грн, з яких: 2300,00 - сума позики, 3591,60 грн - проценти.

Після отримання права вимоги до відповідача за договором позики №61 від 05.12.2021 року, ТОВ «Факторинг Партнерс» нарахувань не здійснювалось. З розрахунку заборгованості, виконаного позивачем убачається зарахування кредитором сплачених позичальником коштів у рахунок погашення заборгованості за відсотками 3090,00 грн. Таким чином заборгованість ОСОБА_1 за договором позики №61 за розрахунком позивача становить 2801,60 грн, з яких: 2300 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 501,60 грн - заборгованість за процентами.

Крім того, 05.12.2021 року між ТОВ «Мілоан», як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, укладено Договір про споживчий кредит №4930233, за умовами якого відповідач отримав кредит на наступних умовах: сума (загальний розмір) кредиту становить 10000,00 гривень (п. 1.2 Договору); кредит надається строком на 30 днів з 05.12.2021 року (п 1.3 Договору); термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 04.01.2022 року (п 1.4 Договору); комісія за надання кредиту: 1900,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1. договору); проценти за користування кредитом: 5100,00 грн, які нараховуються за процентною ставкою 1,70 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.п.1.5.2 Договору), стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 Договору); кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1 Договору).

Такі ж відомості містять додаток №1 (Графік платежів), № 2 (Паспорт споживчого кредиту) до кредитного договору №4930233 від 05.12.2021 року.

Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 акцепт договору здійснив шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора L29741.

За умовами Договору про споживчий кредит №4930233 від 05.12.2021 року укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з відповідачем у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом відповідача, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Укладений ТОВ «Міолан» з відповідачем договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору).

Відповідно до пункту 2.3.1.1. Договору про споживчий кредит №4930233 від 05.12.2021 року сторони передбачили можливість його пролонгації на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Строк продовження кредиту може становити 3, 7 та 15 днів з максимальним розміром комісії та з максимальним розміром комісії у відсотковому значенні від поточного залишку кредиту за його продовження 3.00, 5.00 та 10.00 відповідно.

Згідно до пункту 2.3.1.2. Договору про споживчий кредит №4930233 від 05.12.2021 року передбачена пролонгація на стандартних умовах, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6 Договору.

ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на суму 10000,00 грн, що підтверджується квитанцією від 05.12.2021 року про здійснення переказу через платіжну систему Liqpay, ID платежу . Карта отримувача 516874*92. Призначення платежу: Кошти згідно договору 4930233. Сума платежу: 10000.00 гривень

Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором про споживчий кредит №4930233 від 05.12.2021 року належним чином не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, яка відповідно до здійсненого ТОВ «Міолан» розрахунку за період з 05.12.2021 року по 24.02.2022 року складає 42000,00 грн, з яких: 10000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 30100,00 грн - заборгованість по процентам; 1900,00 грн заборгованість по комісії за надання кредиту.

За умовами п.3.2.6 кредитного договору (індивідуальної частини) передбачено право ТОВ «Міолан» як позикодавця відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника.

Між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 року, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим Договором ТОВ «Факторинг Партнерс», а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «Міолан» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до актів приймання-передачі Реєстру Боржників від 26.07.2024 року, Реєстру боржників до Договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 року та відповідного витягу з реєстру боржників ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит №4930233 від 05.12.2021 року на загальну суму 42000,00 грн, з яких: 10000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 30100,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 1900,00 гривень - заборгованість за комісіями.

Після отримання права вимоги до відповідача за Договором про споживчий кредит №4930233 від 05.12.2021 року, ТОВ «Факторинг Партнерс» нарахувань не здійснювалось. З розрахунку заборгованості, виконаного позивачем убачається зарахування кредитором сплачених позичальником коштів у рахунок погашення заборгованості за відсотками. Таким чином заборгованість ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит №4930233 від 05.12.2021 року становить 40000,00 грн, з яких: 10000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 28100,00 грн - заборгованість за процентами; 1900,00 гривень - заборгованість за комісіями.

За змістом ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму (Постанова першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 16.12.2020 р. у справі №561/77/19).

Аналізуючи порядок укладення договорів у цій справі суд враховує, що договір був підписаний відповідачем аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Договір про споживчий кредит підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.

Висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові у справі №524/5556/19 від 12.01.2021.

Таким чином, у відповідача в силу наведених вище умов укладеного ним договору та положень чинного законодавства, існує обов`язок щодо повернення коштів, взятих ним у кредит.

За змістом п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, нормами Закону України «Про споживче кредитування» кредитору надано право встановлювати в договорі умову щодо комісії пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, а також відносити плату за такі послуги до загальних витрат за споживчим кредитом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).

Згідно зі статтею 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Мілоан», ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» кредитні договори, підписавши їх одноразовим ідентифікатором, та отримав кредитні кошти. Зобов`язання за кредитними договорами він належним чином не виконав, кредитні кошти у встановлений строк не повернув, унаслідок чого утворилась заборгованість. Право вимоги за вказаними вище кредитними договорами відповідно до договорів факторингу та відступлення прав вимог перейшло до позивача.

Однак, щодо розміру процентів, нарахованих позивачу за користування кредитними коштами слід зазначити наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року у справі №910/4518/16 зазначила: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України».

Згідно розрахунку, виконаного ТОВ «Міолан» убачається, що в порядку, визначеному п. 2.3.1.2. Договору про споживчий кредит №4930233 від 05.12.2021 року первісним кредитором проценти нараховувались з урахуванням пролонгації договору на стандартних умовах. Таким чином розмір заборгованості, яка підлягає стягненню за цим договором з відповідача становить 40000,00 грн, з яких: 10000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 28100,00 грн - заборгованість за процентами; 1900,00 гривень - заборгованість за комісіями.

Договір позики №61 від 27.12.2021 року, укладений між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та відповідачем передбачає строк кредитування 30 днів та не містить положень щодо можливості його автоматичної пролонгації. Отже розмір процентів, які належали до сплати за цим договором становить 1794,00 грн (2300,00 грн х 2,6% х 30 дн).

З урахуванням сплачених позичальником коштів у рахунок погашення заборгованості за відсотками 3090,00 грн (відповідно до розрахунку позивача станом на 16.12.2025 року), заборгованість ОСОБА_1 за договором позики №61 від 27.12.2021 року таким чином становить 1004,00 грн заборгованості за основним зобов`язанням.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» такими, що підлягають частковому задоволенню в загальному розмірі 41004,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат,пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

02.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено Договір №02-07/2024 про надання правової допомоги.

Обсяг виконаних робіт визначений у Витязі з Акту №23 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025 року, та у заявці на надання юридичної допомоги №1781 від 03.11.2025 року, згідно з якими позивачу надано правову допомогу на суму 16000,00 грн. Вартість та види послуг зазначені у прайс-листі АО «Лігал Ассістанс».

Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Також, за звернення до суду з позовною заявою в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40 грн.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України)

Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2320,66 грн (2422,40 грн х 95,80%) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15328,00 грн (16000,00 грн х 95,80%).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521; ) заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 41004 (сорок одна тисяча чотири) гривні 00 копійок, у тому числі:

за договором позики №61 від 27.12.2021 року 1004,00 грн заборгованості за основним зобов`язанням;

за Договором про споживчий кредит №4930233 від 05.12.2021 року в розмірі 40000,00 грн, з яких: 10000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 28100,00 грн - заборгованість за процентами; 1900,00 гривень - заборгованість за комісіями.

Стягнути з ОСОБА_1 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521; ) судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2320 (дві тисячі триста двадцять) гривень 66 копійок та судові витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 15328 (п`ятнадцять тисяч триста двадцять вісім) гривень 00 копійок.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Арбузинським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене іншими учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О.Догарєва