Справа № 569/1939/26
12 березня 2026 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючого судді Бучко Т.М.
секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третьої частини заробітку ( доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину з дати подання позову і до досягнення дитини повноліття.
В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що з 29 січня 2010 року перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 , від якого мають двох дочок. Нині подружжя разом не проживає, шлюб існує лише формально, діти проживають з нею. Батько дітей не бере участі в їх утриманні, вихованні та забезпеченні, аліментів не сплачує. Домовленості щодо розміру аліментів або іншого матеріального забезпечення дітей між ними немає. Інших неповнолітніх дітей та осіб, які б перебували на його утриманні, відповідач не має. Відповідач є працездатним, має всі можливості для утримання та забезпечення дітей.
Ухвалою від 11 лютого 2026 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.
У заяві від 12 березня 2026 року представник позивача ОСОБА_5 просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про місце, час та дату судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.
Суд встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в шлюбі, зареєстрованому 29 січня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
Сторони мають спільних дітей - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчать, відповідно, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 14 лютого 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, та свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане 05 березня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції.
Діти сторін зареєстровані та проживають з матір`ю (позивачем), що підтверджується талонами реєстрації за місцем проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , паспортом громадянина України позивача серії НОМЕР_4 , виданим 24 квітня 2010 року Здолбунівським РВ УМВС України в Рівненській області.
За положеннями ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього кодексу.
Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).
Згідно зі ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При визначені розміру аліментів суд враховує передбачені ч.1 ст.182 СК України обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення.
З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів неспроможності відповідача сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, беручи до уваги обов`язок відповідача утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та право дітей на належне утримання, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн, від сплати якого позивач звільнена.
На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 258, 263-265, 273, 280-282, 353, 354, 430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 28 січня 2026 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною.
Рішення у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя