У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Верещінської І.В., за участю секретаря судового засідання Негари А., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укртехфінанс», третя особа: ОСОБА_3 про визнання іпотеки припиненою, скасування заборони відчуження, вилучення запису про іпотеку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з заявою про забезпечення позову.

Заява обґрунтована тим, що у провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа № 760/23615/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Укрсиббанк", правонаступником якого ухвалою суду від 27.02.2025 залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укртехфінанс", третя особа: ОСОБА_3 , про визнання іпотеки припиненою, скасування заборони відчуження, вилучення запису про іпотеку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 01.10.2024 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 04.09.2025 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Отже, на даний час спір по суті не вирішений, а вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, продовжує перебувати на розгляді суду.

На підставі виконавчого напису № 2511, вчиненого 27.11.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Найдою Оленою Іванівною, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мілоцьким Олегом Леонідовичем 08.04.2020 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3.

Предметом примусового виконання у вказаному виконавчому провадженні є звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що належала на праві власності ОСОБА_4 та є тим самим іпотечним майном, щодо якого між сторонами виник спір у даній справі. У позовній заяві позивач оспорює як саме існування іпотеки, так і законність подальшого примусового виконання за вказаним виконавчим написом.

02.11.2021 приватним виконавцем Мілоцьким Олегом Леонідовичем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_3. Як прямо зазначено у постанові, виконавчі дії були зупинені у зв`язку зі зверненням стягувача до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Після ознайомлення з клопотанням правонаступника відповідача про долучення доказів до матеріалів справи, поданим 24.02.2026, позивачу стало відомо, що ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15.01.2026 у справі № 760/16941/25 вже вирішено питання про заміну сторін у виконавчому провадженні № НОМЕР_3, а саме: стягувача Акціонерне товариство "Укрсиббанк" замінено на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укртехфінанс", а боржника ОСОБА_4 замінено на її правонаступника - ОСОБА_1 .

На даний час усунено саме ту обставину, яка була підставою для зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_3. За таких умов приватний виконавець має законні підстави поновити виконавчі дії та продовжити примусове звернення стягнення на спірне іпотечне майно. Зазначене свідчить не про абстрактний, а про реальний та безпосередній ризик поновлення примусового виконання виконавчого напису № 2511 від 27.11.2013 до вирішення даної справи по суті. При цьому виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3, є безпосереднім предметом оскарження у справі № 760/23615/24, оскільки позивач просить суд визнати цей виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Підсумовуючи викладене вказує, що невжиття заходів забезпечення позову у даному випадку може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача та призвести до настання негативних і потенційно незворотних наслідків у вигляді поновлення процедури звернення стягнення на квартиру, яка є предметом спору. У разі продовження виконавчих дій до вирішення справи по суті сам судовий захист може виявитися неефективним, а відновлення порушених прав позивача - істотно ускладненим.

Надаючи оцінку заяві про забезпечення позову, суд керується наступним.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних права бо інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (пункт 5 частини першої статті 150 ЦПК України), а також забороною вчинення будь-яких дій (пункт 2 частини першої статті 150 ЦПК України).

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

За змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року № 753/22860/17, провадження № 14 - 88цс20).

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 зауважує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

При оцінці зазначеної співмірності, необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

У постанові від 24 квітня 2024 року в справі № 754/5683/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач претендує на частину спірного майна.

Застосування вказаного виду забезпечення позову є адекватним, оскільки його невжиття може призвести до обмеження прав позивача на ефективний судовий захист.

При цьому суд зазначає, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Суд зазначає,що забезпечення позову має тимчасовий запобіжний характер і спрямоване на забезпечення можливості виконання ймовірного рішення суду та на недопущення порушень прав осіб, інтересів яких стосується спір, а вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті.

Зустрічне забезпечення судом не застосовується.

Відповідно до частини першої та другої ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укртехфінанс», третя особа: ОСОБА_3 про визнання іпотеки припиненою, скасування заборони відчуження, вилучення запису про іпотеку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні №61771094, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мілоцьким Олегом Леонідовичем 08.04.2020 на підставі виконавчого напису № 2511, вчиненого 27.11.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Найдою Оленою Іванівною, про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 .

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укртехфінанс» (адреса: 01001, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд. 10, кімн. 212, );

третя особа - ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.В. Верещінська