№ 201/5530/18
провадження 6/201/95/2026
УХВАЛА

10 березня 2026 року Соборний районний суд міста Дніпра

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

за участі секретаря Плевако О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС», заінтересовані особи: акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_1 , Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого листа

ВСТАНОВИВ:

До Соборного районного суду міста Дніпра 25 лютого 2026 року надійшла заява ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС», заінтересовані особи: АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_1 , Соборний ВДВС у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого листа.

ТОВ «Капіталресурс» звернулося до суду з заявою про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 201/5530/18 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат. Вимоги заяви обґрунтовано тим, що рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 18.02.2019 року відмовлено в задоволені позовних вимог.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2019 року скасовано. Позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат задовольнити частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 15 лютого 2010 року в розмірі 16.163 грн. 76 коп., з яких 3.981 грн. 72 коп. - тіло кредиту, 4.248 грн. 62 коп. - відсотки за користування кредитом, 7.933 грн. 42 коп. - пеня. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" судові витрати у розмірі 4.405 грн.

Судом видано виконавчий лист у справі.

22.08.2025 року між АТ КБ "Приватбанк" та ТОВ "Капіталресурс" було укладено договір факторингу № 8-22-08/2025, за яким відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором № б/н від 15 лютого 2010 року. На примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 60974222, проте 20.09.2023 року державним виконавцем вказане ВП було завершено, оригінал виконавчого листа направлено стягувачу. Станом на теперішній час оригінал вказаного виконавчого листа на адресу стягувача не надходив, згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження жодних відкритих виконавчих проваджень про стягнення боргу з боржника на підставі вказаного виконавчого листа немає. ТОВ «Капіталресурс» на даний час у зв`язку з відсутністю виконавчого документу не може реалізувати свої права, як стягувача, що гарантовані законодавством України, тому звернулись до суду.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заявник у заяві просив дане питання розглянути за його відсутності. На підставі ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд вважає можливим розглядати питання про заміну сторони виконавчого провадження за їх відсутності.

За таких обстави, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати без фіксування процесу технічними засобами.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіривши матеріали справи, заяви та оцінивши обставини справи, а також надані та добуті докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно ст. 442 ЦПК України: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець; положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Статтями 512 та 514 ЦК України передбачено: кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно п.п. 17.4 п. 17 Розділу XIII ''Перехідні положення'' ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року по справі № 419/310/12 (провадження № 61-13084св21) зроблено висновок, що: «єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2023 року по справі № 6-66/2011 (провадження № 61-8679св22) зроблено висновок, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 18.02.2019 року відмовлено в задоволені позовних вимог.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2019 року скасовано. Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат задовольнити частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 15 лютого 2010 року в розмірі 16 163 грн. 76 коп., з яких 3 981 грн. 72 коп. - тіло кредиту, 4 248 грн. 62 коп. - відсотки за користування кредитом, 7 933 грн. 42 коп. - пеня. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 4 405 грн..

На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист, який відповідно до даних автоматизованої системи «Д-3» 02.01.2020 року було зроблено відмітку, про те, що представник стягувачу АТ КБ «Приватбанк» отримав виконавчі листи нарочно.

22.08.2025 року між АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Капіталресурс» було укладено договір факторингу № 8-22-08/2025, відповідно умов якого АТ КБ «Приватбанк» відступив на користь ТОВ «Капіталресурс» своє право вимоги за кредитним договором № б/н від 15 лютого 2010 року, боржником відповідно до якого є ОСОБА_1 .

20.09.2023 року державним виконавцем ВДВС вищевказане ВП було завершено, оригінал вищевказаного Виконавчого листа направлено стягувачу

Зваживши у сукупності наведені вище матеріали вбачається, що відсутні документи, що підтверджують перехід права вимоги від АТ КБ «Приватбанк» до ТОВ «Капіталресурс» за кредитним договором № б/н від 15.02.2010 року, боржником відповідно якого є ОСОБА_1 , оскільки долучений до заяви договір факторингу є неповним і містить тільки 1, 2, 9 та 10 аркуш, що позбавляє суд можливості встановити в повному обсязі умови договору. За таких обставин, вимога заяви про заміну стягувача не підлягає задоволенню. Крім того, звертаючись з заявою про видачу дублікату виконавчого листа заявник не надав жодних доказів втрати первісним стягувачем виконавчого листа, а також не обґрунтував факт невиконання рішення по вказаній справі, отже, вимога заяви про видачу дубліката виконавчого листа не підлягає задоволенню.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви, як необґрунтованої належними доказами.

Керуючись ст. 512, 514 ЦК України, п. 17 Розділу XIII ''Перехідні положення'', ст. 258-260, 433 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС», заінтересовані особи: акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_1 , Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого листа.

Ухвала набрала законної сили 10 березня 2026 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя О.А Антонюк