УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року

м. Київ

справа № 441/388/25

провадження № 61-3042ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк»наухвалу Львівського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк»)звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

23 травня 2025 року Городоцький районний суд Львівської області постановив ухвалу, якою відкрив провадження у справі за вказаною позовною заявою та призначив підготовче засідання у справі.

19 серпня 2025 року Городоцький районний суд Львівської області постановив ухвалу, якою зупинив провадження у справі № 441/388/25 до набрання законної сили рішення у справі № 441/8/24.

Не погодившись з указаною ухвалою, АТ «Сенс Банк» подало апеляційну скаргу.

24 листопада 2025 року Львівський апеляційний суд постановив ухвалу, якою відкрив апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою АТ «Сенс Банк» на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від

19 серпня 2025 року.

06 січня 2026 року АТ «Сенс Банк» звернулося до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову, у якій просило накласти арешт на майно - земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:0029.

09 січня 2026 року Городоцький районний суд Львівської області постановив ухвалу, якою заяву АТ «Сенс Банк» про забезпечення позову повернув заявнику, оскільки суд встановив, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України.

Не погодившись з указаною ухвалою, АТ «Сенс Банк» подало апеляційну скаргу, апеляційне провадження за якою було відкрито ухвалою Львівського апеляційного суду 16 лютого 2026 року.

28 січня 2026 року АТ «Сенс Банк» подало до суду апеляційної інстанції заяву, яку зареєстровано судом 02 лютого 2026 року, про забезпечення позову, в якій заявник з метою забезпечення позову у даній справі просив накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :06:000:0029.

03 лютого 2026 року Львівський апеляційний суд постановив ухвалу, якою відмовив АТ «Сенс Банк» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

05 березня 2026 року АТ «Сенс Банк» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Львівського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову після відкриття провадження у справі подається до суду, у провадженні якого перебуває справа.

При цьому заяву про забезпечення позову слід подавати до суду тієї інстанції, який розглядає справу по суті. Це означає, що якщо справа знаходиться у провадженні суду першої інстанції та її розгляд по суті не завершений, то заява про забезпечення позову подається саме до цього суду. Подання заяви про забезпечення позову до суду апеляційної інстанції можливе у тому випадку, коли цим судом здійснюється апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції, прийнятого по суті спору.

До такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 05 серпня

2025 року у cправі № 920/1497/24.

Львівській апеляційний суд встановивши, що справа за позовом АТ «Сенс Банк» по суті судом апеляційної інстанції не розглядається, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у забезпеченні позову не є процесуальним рішенням, яким закінчено розгляд справи.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржуване судове рішення є законним, ухваленим з додержанням норм права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Сенс Банк» на ухвалу Львівського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов