Провадження № 2/953/1097/26
11 березня 2026 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Власової Ю.Ю.
за участю секретаря Панченко Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Харківської міської ради, третя особа: Циркунівська сільська рада, про визнання рішення неправомірним та зобов`язання вчинити дії , -
Короткий зміст позовних вимог та доводів сторін.
Позивачі звернулися до Київського районного суду м. Харкова із позовом, у якому просять визнати неправомірним рішення Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради у вигляді листа № 8018 від 22.10.2025 про зняття з розгляду питання про приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та фактичну відмову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 у приватизації житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , визнати солідарно за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право на приватизацію житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язати солідарно Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Харківську міську раду вчинити дії направлені на приватизацію житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
В обґрунтування позовних вимог позивачі вказують, що вони вже багато років зареєстровані та фактично проживають у комунальній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ордера № 0078 серії А, виданого виконавчим комітетом Циркунівської сільської ради народних депутатів 23.05.1995, на підставі рішення виконавчого комітету Циркунівської сільської ради № 395 від 23.05.1995.
З метою набуття права власності на вказане приміщення у встановленому законом порядку позивачі звернулися до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради із заявою про приватизацію житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , надавши необхідний пакет документів.
Однак, 02.10.2025 Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради листом № 8018 відмовив позивачам у приватизації і повідомив, що питання про приватизацію їх квартири знято з розгляду.
Підставою зняття з розгляду питання про приватизацію квартири позивачів Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради зазначив те, що у ході опрацювання встановлено наступне: будинок АДРЕСА_2 не є об`єктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова, і що Управління має повноваження щодо квартир, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова.
При цьому відомості про те, що нібито будинок АДРЕСА_2 не є об`єктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова, є неправдивими.
Цей будинок з 2013 року є об`єктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова,і це підтверджується рішенням Харківської міської ради № 211 від 10.04.2013 «Про зміну та впорядкування адрес об`єктам нерухомого майна на території, що включена до меж міста Харкова».
У даному рішенні Харківської міської ради № 211 від 10.04.2013 та додатку 1 до нього Харківська міська рада вирішила змінити та впорядкувати адреси об`єктам нерухомого майна на території, що включена до меж міста Харкова в т.ч. у Київському районі міста Харкова .
Внаслідок зміни та впорядкування адрес будинок АДРЕСА_2 змінив свою адресу та впорядкування з с. Циркуни, МЖК «Інтернаціоналіст» на нову АДРЕСА_3 .
І саме після прийняття даного рішення Харківської міської ради № 211 від 10.04.2013 будинок АДРЕСА_2 став об`єктом комунальної власності не територіальної громади с. Циркуни, а територіальної громади м. Харкова.
Тому, саме Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради має повноваження щодо квартири позивачів приймати рішення щодо її приватизації.
У технічному паспорті на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , у Витязі з реєстру будівельної діяльності, також зазначено, що вона належить до Харківської територіальної громади.
Усно позивачам у ЦНАП при видачі даної відмови повідомили, що дійсно, їх будинок був переданий до територіальної громади м. Харкова, однак, архіви передані не були. Тому вони не бачать їх у своїй базах, і не можуть вирішити питання щодо приватизації.
Однак, позивачі не можуть нести відповідальність за те, хто і з якою швидкістю куди передає документи та архіви. Це повністю межа відповідальності відповідачів. І від цього його право на приватизацію не залежить. І вони все одно повинні розглядати його заяву і приймати рішення у відповідності із законом.
Такі дії позивачі вважають незаконними та такими, що порушують їх право на користування житловим приміщенням, оскільки позивачі фактично проживають у спірному житловому приміщенні понад 20 років; мають правовстановлюючі документи, зокрема чинний ордер на житло; дані документи дають їм право на користування на загальних підставах та можливість приватизації відповідно до чинного законодавства. Позивачі не скористались правом на безоплатну приватизацію житла та мають право на приватизацію частини квартири, що підтверджується копіями паспортів та іншими поданими документами.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.12.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Харківської міської ради, третя особа: Циркунівська сільська рада, про визнання рішення неправомірним та зобов`язання вчинити дії, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Відповідачі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Харківської міської ради та третя особа: Циркунівська сільська рада, належним чином повідомлені судом про час і місце підготовчого судового засідання шляхом направлення ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі від 23.12.2025 та судових повісток до електронних кабінетів, а також поштовими відправленнями.
Правом подання відзиву на позов відповідачі та поясненнями третя особа не скористалися, що процесуально не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання у цивільній справі.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.02.2026 підготовче провадження у цивільній справі за ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Харківської міської ради, третя особа: Циркунівська сільська рада, про визнання рішення неправомірним та зобов`язання вчинити дії закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Уповноважені представники відповідачів Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Харківської міської ради та третьої особи: Циркунівської сільської ради неодноразово належним чином повідомлені судом про час і місце розгляду, у судові засідання не з`явилися, клопотань про відкладення судового розгляду справи не подав.
Уповноважений представник третьої особи: Циркунівської сільської ради адвокат Кабанець В.О. просив розглядадти справу без участі, при прийнятті рішення покладався на розсуд суду.
Відповідно до п. 2) ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципів) цивільного судочинства, окрім іншого, є верховенство права, розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Згідно з частиною 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.
Таким чином, зважаючи та належне повідомлення відповідачів про дату, час і місце судових засідань, та численні неявки представників Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Харківської міської ради на виклики до суду, враховуючи наявність у матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін, суд вирішує справу за їх відсутності, і згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані та фактично проживають у комунальній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ордера № 0078 серії А, виданого виконавчим комітетом Циркунівської сільської ради народних депутатів 23.05.1995, на підставі рішення виконавчого комітету Циркунівської сільської ради № 395 від 23.05.1995.
З метою набуття права власності на вказане приміщення у встановленому законом порядку позивачі звернулися до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради із заявою про приватизацію житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , надавши необхідний пакет документів.
02.10.2025 Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради листом № 8018 відмовив позивачам у приватизації і повідомив, що питання про приватизацію їх квартири знято з розгляду.
Підставою зняття з розгляду питання про приватизацію квартири позивачів Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради зазначило те, що в ході опрацювання встановлено наступне: будинок АДРЕСА_2 не є об`єктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова, і що Управління має повноваження щодо квартир, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова.
Разом із цим, будинок АДРЕСА_2 з 2013 року є об`єктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова, що підтверджується рішенням Харківської міської ради № 211 від 10.04.2013 «Про зміну та впорядкування адрес об`єктам нерухомого майна на території, що включена до меж міста Харкова».
У даному рішенні Харківської міської ради № 211 від 10.04.2013 та додатку 1 до нього Харківська міська рада вирішила змінити та впорядкувати адреси об`єктам нерухомого майна на території, що включена до меж міста Харкова в т.ч. у Київському районі міста Харкова.
Внаслідок зміни та впорядкування адрес будинок АДРЕСА_2 змінив свою адресу та впорядкування з с. Циркуни, МЖК «Інтернаціоналіст» на нову АДРЕСА_3 .
І саме після прийняття даного рішення Харківської міської ради № 211 від 10.04.2013 будинок АДРЕСА_2 став об`єктом комунальної власності не територіальної громади с. Циркуни, а територіальної громади м. Харкова.
У технічному паспорті на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , у Витязі з реєстру будівельної діяльності, також зазначено, що вона належить до Харківської територіальної громади.
Тому, саме Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради має повноваження щодо квартири Позивачів приймати рішення щодо її приватизації.
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду .
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному. Повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість , достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен громадянин має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Згідно з частиною третьою ст. 9 ЖК УРСР громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.
Одним із конституційних прав громадян є право на житло. Гарантіями здійснення цього права є обов`язок створення державою умов, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду; надання державою та органами місцевого самоврядування відповідно до закону житла безоплатно або за доступну плату (ч. 1, 2 ст. 47 Конституції України).
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми житлової площі. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використано житлові чеки. Таким чином, закон не позбавляє права на отримання житла осіб, які мають у приватній власності житло, однак при дотриманні двох умов - житло має бути надане у межах норми, а також при умові не використання житлових чеків.
Можливість одержання житла у межах встановленої норми жилої площі при передачі громадянами житла, яке перебуває у їх приватній власності, органу, який здійснює поліпшення житлових умов. Вказана норма визначає також дві складові - передачу громадянами житла, яке перебуває у їх приватній власності (меншої площі) і забезпечення їх натомість житлом у межах встановлених законодавством норм житлової площі.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир з розрахунку санітарної норми 21 кв. м загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 кв.м. на сім`ю.
Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» житлові чеки - це приватизаційні папери, які отримують усі громадяни України і які використовуються при приватизації державного житлового фонду.
Пунктом 5 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що кожен громадянин має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлових чеків або з частковою доплатою один раз.
Відповідно до роз`яснення Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 4/2-696 від 04.10.2002, кожний громадянин відповідно до п. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлових чеків або з частковою доплатою. Безоплатна передача житла здійснюється з розрахунку 21 кв.м загальної площі на кожного наймача та додатково 10 кв.м на сім`ю. Тобто, в межах норми, визначеної вказаним Законом, громадяни мають право скористатися правом приватизувати житло в повному обсязі один раз. Таке право може бути використано повністю і по частинах.
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 10.06.2010 у справі № 1-38/2010 також зазначив, що приватизація державного житлового фонду здійснюється з розрахунку санітарної норми 21 кв.м. загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 кв.м. на сім`ю.
Також, відповідно до ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом, а саме: передбачених п. 2 ст.2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовне (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.
Вказаний вище перелік підстав для відмови у приватизації квартири є вичерпним, отже відмова Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради у приватизації займаного позивачами приміщення з посиланням на те, що воно нібито не знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста Харкова, та зняття з розгляду питання про приватизації квартири позивачів, при наданні передбаченого пакету документів, є неправомірною.
Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
За таких обставин, відмова та бездіяльність Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради в оформленні приватизації квартири позивачів порушує їх права на отримання житла у свою власність.
Враховуючи правові позиції Верховного Суду, висловлені у постанові від 12.03.2020 у справі № 483/731/19 (провадження № 61-1845св20), Верховний Суд застосував такий спосіб захисту у справі про приватизацію квартири державного житлового фонду, як визнання безпідставною відмови органу приватизації передати у приватну власність квартиру державного житлового фонду з покладанням обов`язку на останнього оформити право власності на приміщення.
Враховуючи правові позиції Верховного Суду висловлені в постанові від 08.06.2022 у справі № 202/3820/19 (провадження № 61-836св21), Верховний Суд вважав обґрунтованими вимоги про зобов`язання державного департаменту житлового господарства міської ради як органу приватизації державного житлового фонду провести приватизацію квартири. Тобто, був обраний спосіб захисту зобов`язати провести приватизацію квартири.
Тобто, судова практика передбачає такі способи захисту, які зводяться до визнання безпідставною відмови органу приватизації і зобов`язання органу приватизації здійснити приватизацію житла.
За таких обставин, з урахуванням вищезазначених норм права щодо можливості суду обрати спосіб захисту, який не суперечить закону відповідно до ч. 2 ст. 5 ЦПК України, з метою ефективного захисту прав позивачів, враховуючи способи захисту цивільних прав, суд вважає, що така відмова та фактична бездіяльність відповідачів, є незаконною та такою що порушує права позивачів на набуття права власності на житло у встановленому законом порядку.
Встановивши наведені у справі обставини, керуючись принципом пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивачів в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та наявність правових підстав для задоволення позовниз вимог у повному обсязі.
Матеріали справи означеного висновку суду не спростовують.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: (1) на професійну правничу допомогу ; (2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; (3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; (4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з позовом позивачами сплачено 3 633,60 грн судового збору.
Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, судові витрати у розмірі 3 633,60 грн підлягають стягненню з відповіідачів на користь позивачів у рівних частках, по 1 816,80 грн з кожного.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 174-177 ЦПК України, ст. 47 Конституції України, ст. ст. 3, 4, 5, 8 Закону України «Про приватизацію земель державного житлового фонду», ст. 9 ЖК УРСР, ст. 48 ЖК України, ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування»,
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Харківської міської ради, Третя особа Циркунівська сільська рада, про визнання рішення неправомірним та зобов`язати вчинити дії, - задовольнити.
Визнати неправомірним рішення Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради у вигляді листа № 8018 від 22.10.2025 про зняття з розгляду питання про приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та фактичну відмову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у приватизації житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати солідарно за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право на приватизацію житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати солідарно Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Харківську міську раду вчинити дії, направлені на приватизацію житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Стягнути з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 3 633 (три тисячі шістсот тридцять три) гривні 60 копійок, по 1 816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 80 копійок з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивачі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), АДРЕСА_4 .
Представник позивача ОСОБА_5 , м. Харків, вул. Слов`янська, 3, офісний центр, 4 пов., кімната 407,
Повний текст заочного рішення виготовлений і підписаний 11.03.2026.
Суддя Ю.Ю. Власова