Провадження № 2-др/756/36/26
оболонський районний суд міста києва
16 березня 2026 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Пукала А.В., розглянувши заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною,
У провадженні суду перебувала зазначена цивільна справа.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною було задоволено частково.

Представник відповідача звернулася із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила ухвалити додаткове рішення у справі № 756/12057/25 та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 32 640 грн.

Представник позивача подала до суду заперечення, в яких просила зменшити заявлені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу до співмірного та обґрунтованого розміру.

Представник позивача зазначила, що частина заявлених сум не є витратами на професійну правничу допомогу.

Оплата послуги «засідання опіки» не відноситься до витрат, пов`язаних із розглядом справи судом.

Відповідачкою окремо заявлено оплату участі у «засіданні опіки» у розмірі 4100,00 грн.

Разом з тим, орган опіки не є судом, а участь у його засіданні не є процесуальною дією суду в межах розгляду справи. Відповідачкою не доведено, що зазначені витрати були об`єктивно необхідними для належного здійснення представництва саме у межах судового розгляду цієї справи.

Тому такі витрати не можуть бути покладені на іншу сторону як судові.

З огляду на викладене, позивач вважає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та таким, що не повною мірою відповідає критеріям реальності, необхідності та співмірності.

Заявлена відповідачкою сума включає витрати, які не є правничою допомогою у розумінні процесуального закону, а також витрати, що не пов`язані безпосередньо з розглядом справи судом, що свідчить про її неспівмірність.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною було задоволено частково.

Було визначено спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши графік побачень батька з дитиною у присутності матері дитини: кожної І та ІІІ неділі місяця з 11:00 год до 14:00 год; кожної ІІ та IV суботи місяця з 11:00 год до 19:00 год; з можливістю спілкування батька з дитиною в телефонному режимі з урахуванням стану здоров`я та звичайного розпорядку дня дитини.

Згідно із ст. 270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

- складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

- часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

- обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

- ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано:

- додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 18.08.2025;

- рахунки на оплату від 01.08.2025, 17.09.2025, 21.10.2025, 14.12.2025, 05.02.2026;

- платіжну інструкцію № 1.268916285.1 від 19.08.2025.

Також у заяві представником наведено розрахунок та докладний опис виконаних робіт.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17 наголосив, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Зважаючи на викладене, з огляду на зміст відзиву, враховуючи категорію справи, її складність та обсяг доказів, які підлягали дослідженню та оцінці, враховуючи, що позовну заяву було задоволено частково, втім визначити пропорційність з огляду на характер вимог неможливо, стягненню з позивача підлягають витрати на правову допомогу у загальному розмірі 20 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн.

В решті вимог відмовити.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, , адреса: 01030, м. Київ, бульв. Тараса Шевченка, 26/4.

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Андрій ПУКАЛО