Провадження № 2/201/1665/2026
УХВАЛА

про вирішення питання щодо зупинення провадження по справі

10 березня 2026 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г.,

за участю представника позивача адвокатки Полонської Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідачки ОСОБА_1 про зупинення провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

Від представника відповідачки адвоката Янчука М.О. надійшло клопотання про зупинення провадження по цивільній справі до припинення її перебування на військовій службі. В обґрунтування заявленого клопотання представник відповідача посилається на те, що відповідачка проходить військову службу у складі Збройних Сил України, що підтверджується довідкою військової частини.

Від представника позивача адвокатки Полонської Л.М. надійшли письмові заперечення на клопотання, у яких представник вказала, що згідно із наданою довідкою відповідач проходить службу в загоні Державної прикордонної служби (ДПСУ), яка не входить до складу Збройних Сил України, а є окремим правоохоронним органом спеціального призначення... який підпорядковується Кабінету Міністрів України. Фізично відповідач проходить службу в м. Житомирі, іншої адреси свого місцезнаходження відповідачу суду не повідомляла. Місто Житомир не входить до переліку зон бойових дій. Відповідач не знаходиться у бойовому підрозділі, не є учасником бойових дій. З 19.05.2024 відповідачка має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТСЮ а отже і реальну можливість реалізації своїх процесуальних прав. Процесуальну поведінку відповідачки слід розцінити як зловживання, оскільки на 11-00 год. 18.03.2026 призначено засідання між тими ж сторонами в справі №296/7908/24, де вона не ініціює зупинення провадження з аналогічних підстав.

Окремо звернула увагу суду на те, що позивач є УБД, полковником запасу, особою з інвалідністю внаслідок війни 2 групи.

Просила відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі

Представник позивача в судовому засіданні заперечення проти клопотання підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи. На відеозв`язок у режимі ВКЗ на запрошення суду не вийшов.

Вислухавши в судовому засіданні представника позивача, ознайомившись із заявою та запереченнями, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання та у відповідності до ч. 5 ст. 259 ЦПК України зазначив про це у протоколі судового засідання та оформлює таку ухвалу окремим документом після закінчення судового засідання.

Вирішуючи дане клопотання, суд виходив із такого.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, мають враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду вказав, що належним письмовим доказом для зупинення провадження у зв`язку з перебуванням сторони у складі Збройних Сил України є наказ по особовому складу, виданий у порядку пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008. Інші докази (довідки, листи з військової частини) суд визнав недостатніми для встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом /контрактом/ (постанова від 29.03.2023 по справі 756/3462/20).

Отже, самі по собі довідки, листи, виписки про перебування особи на військовій службі, у складі Збройних Сил України, не є достатніми для зупинення провадження по справі. Прецедентна практика Верховного Суду вимагає від сторін надання доказів залучення особи до бойових дій, здійснення заходів з національної безпеки та оборони, переведення конкретної військової частини на військовий стан тощо.

З огляду на наведене, долучена до клопотання копія довідки, видана для надання до суду штаб-сержанту ОСОБА_3 , яка проходить військову службу за контрактом у НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) з 21.09.2016 року по теперішній час (Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан. Військова частина з 24.02.2022 року по теперішній час приведена в повну бойову готовність) не є належними та достатніми доказами перебування відповідачки у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, що в свою чергу давало б підстави для зупинення провадження у справі за пунктом 2 частини 1 статті 251 ЦПК України.

Аналогічні правові висновки викладені й у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року в справі № 753/19628/17.

Згідно статті 58 ЦПК України, сторона, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини 1 статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Із матеріалів справи вбачається, що права та інтереси відповідача представляє адвокат.

Таким чином, відповідач вже реалізовує своє право на участь у судовому процесі через представника, який вчиняє від його імені необхідні процесуальні дії, володіє передбаченими правами та несе процесуальні обов`язки.

Крім того, відповідно до змісту статті 251 ЦПК України провадження у справі підлягає зупиненню лише у випадку наявності обставин, які перешкоджають розгляду справи, однак зазначене не повинно призвести до затягування розгляду справи.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

До основних засад судочинства частиною третьої статті 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.

Виходячи зі змісту статті 12, частини третьої статті 13 ЦПК України кожна сторона реалізує свої процесуальні права на власний розсуд з метою досягнення бажаного процесуального результату.

У правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 645/331/17, (провадження № 61-3429зпв18), зазначено, що межі зупинення провадження у справі неповинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі

Таким чином, суд дійшов висновку, що правових підстав для задоволення клопотання відповідача та його представника про зупинення провадження у справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 258-260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_1 про зупинення провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана суддею 13 березня 2026 року.

Суддя О.С. Наумова