Справа № 944/7042/25
Провадження №2/944/1278/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

13.03.2026 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Матвіїв І.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

29.12.2025 року на адресу Яворівського районного суду Львівської області надійшли матеріали позовної заяви адвоката Климович Т.Д. в інтересах ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 ( адреса зазначена у позовній заяві: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу.

На підставі ч.6 ст.187 ЦПК України, судом скеровано запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЗМУ ДМС України в Львівській області щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача.

Згідно з інформацією ЗМУ ДМС України у Львівській області про зареєстроване місце проживання відповідача, яка надійшла до суду 02.02.2026 року, ОСОБА_3 зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться.

Згідно з відповіді виконавчого комітету Новояворівської міської ради Львівської області про зареєстроване місце проживання відповідача, яка надійшла до суду 06.03.2026 року, у програмному комплексі «Реєстр територіальної громади відсутні дані щодо місця проживання ОСОБА_2 .

Отже, місце проживання відповідача (перебування) не значиться зареєстрованим у встановленому законом порядку на території Яворівського району Львівської області.

В позовній заяві зазначено місце проживання ОСОБА_2 (громадянин Сполучених Штатів Америки) за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з тим, позивач ОСОБА_1 є громадянкою України та має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки позивачка є громадянкою України, а відповідач громадянином іншої країни, то правовідносини між сторонами обтяжені ознакою «іноземний елемент», а тому вирішення спору між ними щодо розірвання шлюбу в судових-органах України необхідно здійснювати відповідно до Закону України «Про міжнародне приватне право», з врахуванням вимог ЦПК України та інших законів України.

Визначення поняття «іноземний елемент» наведено у п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право». Іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: - хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою.

Підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається ЦПК, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» (ч. 1 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», в якій містяться підстави для визначення підсудності справ судам України, суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, зокрема, якщо на території України відповідач має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме майно чи нерухоме майно, на яке можна покласти стягнення, або знаходиться філія або представництво юридичної особи - відповідача.

Визначення підсудності справ з іноземним елементом залежить від категорії спору. При вирішенні питання про підсудність справ судам України також мають враховуватися вимоги загальної, альтернативної, договірної, виключної підсудності.

Згідно з ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України про «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, у разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими ЦПК.

Відповідно до ч.2 ст.28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до ч.1 ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у ст. 77 цього Закону (виключна підсудність, яка на спори про розірвання шлюбу не розповсюджується). Такої угоди для визначення підсудності до матеріалів позову не надано.

За змістом ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Відповідно до п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02 березня 2016 року № 207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 № 1382-IV, реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до ст. 11 цього ж Закону, реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації.

При досліджені позовної заяви та доданих до неї документів, суддею встановлено, що від спільного життя в шлюбі, сторони мають спільних дітей, відповідач є громадянином Сполучених Штатів Америки, відомостей про зареєстроване місце проживання чи перебування відповідача на території України матеріали справи не містять.

Відповідно, позовна заява подана з порушенням ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: відсутні докази спільного проживання сторін на території України, наявності (або відсутності) угоди, згідно якої сторони передбачили підсудність такої справи (про розірвання шлюбу) судам України або іноземним судам; домовленості подружжя про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них; поважних причин неможливості виїзду до місця проживання відповідача, відсутні докази того, що відповідач має місце проживання або місцезнаходження на території України; відсутні докази щодо наявності нерухомого майна відповідача на території України.

Вищевикладене не дає підставу суду зробити висновок про належне оформлення позовної заяви у відповідності до ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху, встановивши позивачці строк для усунення недоліків.

Виявлені недоліки мають бути усунені шляхом подання до суду належних доказів того, що, відповідач має на території України місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно. В іншому випадку позивачці необхідно надати до позову угоду про визначення сторонами підсудності даного позову судам України для подальшого визначення підсудності даного позову, та оформити позовну заяву відповідно до Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах, щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27 червня 2008 року №1092/5/54, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 липня 2008 року за № 573/15264.

Зазначені недоліки є суттєвими, оскільки розгляд справи з порушенням правил про підсудність є безумовною підставою для скасування рішення у справі.

Крім того, наявність даних недоліків позовної заяви у сукупності позбавляє суд можливості забезпечити процесуальні права відповідача відповідно до статей 43, 49, 130 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.175, 177, 185, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

В разі не усунення до встановленого терміну недоліків, зазначених в ухвалі, заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу з усіма додатками до неї.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І.М.Матвіїв