РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

17 березня 2026 року

Справа №366/3617/25
Провадження № 2/451/151/26

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді - Патинок О.П.

секретар судового засідання - Ференс І.І.

Справа № 366/3617/25

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Описова частина рішення: 19.01.2026 до Радехівського районного суду Львівської області згідно ухвали Шептицького міського суду Львівської області від 29.12.2025 надійшли матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за підсудністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2026 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В обгрунтування позовних вимог сторона позивача покликається на те, що 08.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредиту № 2887334. ОСОБА_1 отримала кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5 000 гривень. Однак, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст. 526 та ст. 527 Цивільного кодексу України, внаслідок чого, керуючись нормами ст. ст. 530, 1082, 1084 ЦК України. 10.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Секвоя Капітал» відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № АК-10/06/2025. 07.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Секвоя Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № ДФ-07072025. Таким чином, сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ФК «Солвентіс») є обґрунтованою та документально підтвердженою, яка становить 29 730,00 гривень, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5 000,00 гривень, заборгованість за відсотками становить 2 4730,00 гривень, заборгованість за штрафними санкціями та комісіями становить 0,00 гривень, заборгованість за пенею становить 0 гривень. Просить суд ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» заборгованість за Кредитним договором № 2887334 від 08.11.2019 у розмірі 29 730,00 гривень, судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надала, який би відповідав вимогам статті 178 ЦПК України.

06.02.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача Ланового Є.М. надійшли додаткові пояснення у справі, де представник щодо укладення договору про надання кредиту № 2887334 від 08.11.2019 в формі електронного правочину вказує, що 08.11.2019 між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання кредиту № 2887334. Договір про надання Документ сформований в системі «Електронний суд» 06.02.2026 8 кредиту № 2887334 від 08.11.2019 з додатками до нього, було підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, чим підтверджено укладання між ним та первісним кредитором такого правочину в електронній формі, оскільки без здійснення входу на сайт кредитора: https://alexcredit.ua/ за допомогою логіну та пароля до особистого кабінету, внесення свої персональних даних, номера телефону, договір з додатками до нього між сторонами не було би укладено. Щодо перерахування кредитних коштів в розмірі 5 000,00 гривень за Договором про надання кредиту № 2887334 від 08.11.2019 зазначає, що станом на дату перерахування коштів - 08.11.2019, ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» перебувало у статусі платіжної установи з ліцензією на надання платіжних послуг (вид послуги - переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків), що підтверджується інформацією з офіційного веб-сайту КІС. Отже, як небанківська установа ТОВ «Алекскредит» звернулося до платіжної установи, яка має відповідну ліцензію на надання платіжних послуг, задля перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача. На виконання вищевказаних норм закону, та в обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач надав суду документи, щодо надання кредитних коштів позичальнику, а саме: кредитний договір, який містить підписи обох сторін і в кредитних правовідносинах є первинним бухгалтерським документом, деталізований розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2887334 від 08.11.2019 та довідку від ТОВ «ФК «Елаєнс» від 03.11.2024, в якій виснується, про успішність проведення платежу. Щодо розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 2887334 від 08.11.2019 вказує, що відповідно до п.1.3. кредитного договору, сума кредиту складає 5 000,00 гривень. Відповідно до п.3.1., сторони погодили, що строк дії Договору (п. 2.41. Правил) встановлюється з дати укладення договору (п. 2.9. Правил) 08.11.2019 до кінцевої дати виконання договору 03.06.2020 (включно). Звертає увагу суду, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про виконання відповідачем своїх зобов`язань з повернення коштів за тілом кредиту у строк, визначений договором, тобто до 03.06.2020. Разом з позовною заявою, позивачем надано деталізований розрахунок заборгованості (детальний (щоденний) розрахунок заборгованості), в якому чітко зазначено нарахування відсотків за користування кредитом. Оскільки відповідно до п.1.7.4. кредитного договору № 2887334 від 08.11.2019 нарахування процентів у спеціальному періоді за спеціальною процентною ставкою є правом кредитодавця, а не його обов`язком, нараховані проценти за період з 03.05.2020 по 03.06.2020 не підлягають включенню до розміру заборгованості, що підлягає стягненню. Таким чином, розмір заборгованості за кредитним договором № 2887334 від 08.11.2019 становить 29 730,00 грн, що відповідає сумі, відступленій ТОВ «Алекскредит» за Договором факторингу № АК-10/06/2025 від 10.06.2025 та Договором факторингу № ДФ-07072025 від 07.07.2025. Просить суд позовні вимоги задовольнити.

17.02.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача Ланового Є.М. надійшла відповідь на відзив, однак подану відповідь на відзив, суд до уваги не бере, оскільки відзив, який би відповідав вимогам статті 178 ЦПК України до суду не надходив/відсутній у матеріалах справи.

Заяви (клопотання) учасників справи

У позовній заяві представник позивача просить суд у разі неявки у судове засідання належним чином повідомленого відповідача провести заочний розгляд справи без участі представника позивача та ухвалити заочне рішення (звор. арк. а.с.6).

16.02.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача Ланового Є.М. надійшла про розгляд справи без участі, де представник позивача просить суд судові засідання проводити за відсутності представника позивача, на підставі наявних в справі доказів заяву позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі (а.с.110-111).

30.01.2026 на електронну адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, водночас, згідно Акту про перевірку КЕП від 30.01.2026, відзив подано на електронну адресу суду без КЕП даного вкладення (а.с.84-85).

12.02.2026 на електронну адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, водночас, згідно Акту про перевірку КЕП від 12.02.2026, відзив подано на електронну адресу суду без КЕП даного вкладення (а.с.106-107).

16.02.2026 на електронну адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшло повідомлення, водночас, згідно Акту про перевірку КЕП від 16.02.2026, повідомлення подано на електронну адресу суду без КЕП даного вкладення (а.с.108-109).

Процесуальні дії у справі

Суддя своєю ухвалою від 20.01.2026 залишив матеріали позовної заяви без руху, 21.01.2026 представником позивача такі усунені.

Суддя своєю ухвалою від 21.01.2026 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судом здійснено виклик відповідача до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с.82).

Суддя своєю ухвалою від 02.02.2026 відзив відповідача ОСОБА_1 - повернув заявнику без розгляду, оскільки, встановив, що документ не містить КЕП, що унеможливлює ідентифікацію автора.

Суд своєю ухвалою від 10.02.2026 відклав судове засідання у зв`язку із неявкою відповідача. Попередив відповідача про наслідки неявки в наступне судове засідання. Судом здійснено виклик відповідача до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с.104). Поновив представнику позивача Лановому Є.М. процесуальний строк для подання клопотання про витребування доказів. Витребував за клопотанням представника позивача від АТ КБ «ПриватБанк» (Код ), юридична адреса: вул. Грушевського, 1д, м. Київ 01001, Україна, адреса для кореспонденції: вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094, Україна; електронна адреса: ; адреса офіційного вебсайта - https://www.privatbank.ua, наступні докази: -інформацію чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжну картку № НОМЕР_2 ; -виписку про рух грошових коштів з карткового рахунку, відкритого до платіжної картки № НОМЕР_2 за період з 08.11.2019 по 13.11.2019 з відображенням часу зарахування коштів; -ідентифікаційні дані власника карткового рахунку № НОМЕР_2 , у тому числі, прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти тощо) та усі інші наявні відомості щодо даної особи.

Суддя своєю ухвалою від 02.03.2026 відзив та повідомлення відповідача ОСОБА_1 - повернув заявнику без розгляду, оскільки, встановив, що документ не містить КЕП, що унеможливлює ідентифікацію автора. Попередив відповідача про наслідки неявки в наступне судове засідання. Судом здійснено виклик відповідача до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с.131). Направив нагадування АТ КБ «ПриватБанк» щодо виконання ухвали суду від 10.02.2026.

02.03.2026 на виконання ухвали суду від 10.02.2026 АТ КБ «ПриватБанк» надав витребувані докази.

Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, у судове засідання повторно не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзиву не подавала.

17.03.2026 постановлено ухвалу суду про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки сторони в судове засідання не з`явились.

Мотивувальна частина рішення: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Суд встановив, що 08.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №2887334. Згідно п. 1.3. Договору сума кредиту складає 5 000,00 гривень. Відповідно до п. 1.4. Договору кредит надається позичальнику в сумі, що зазначена в п. 1.3. цього договору, в безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника. Згідно п. 1.7. нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у наступному порядку: 1.7.1. У випадку використання кредиту (п. 2.20. правил) менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, включаючи дострокове виконання зобов`язань (п. 2.12. правил), позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 7,65% від визначеної в п. 1.3. цього договору суми кредиту. 1.7.2. У випадку використання позичальником лояльних (покращених) умов кредитування, а саме при повному поверненні суми кредиту (п. 1.3. договору) та сплати процентів за користування кредитом протягом 28 календарних днів з 08.11.2019 до 06.12.2019 (включно) (базовий період - п. 2.4. правил) процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,53% (акційна ставка (п. 2.1. правил) або ставка за програмою лояльності (п. 2.34. правил)). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні лояльних (покращених) умов кредитування складає 7 142,00 грн., у тому числі основна сума кредиту 5 000,00 грн., проценти за користування кредитом 2 142,00 грн. 1.7.3. При використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають: - в базовий період з 08.11.2019 року до 06.12.2019 року (включно) - 1,70 % за один день користування кредитом (базова процентна ставка - п. 2.3. правил); - в спеціальний період (п. 2.40. правил) з 07.12.2019 року до 03.06.2020 року (включно) - 3 % за один день користування кредитом (спеціальна процентна ставка - п. 2.34. правил). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні загальних умов кредитування складає 7 385,40 грн. 1.7.4. використання базової процентної ставки у базовому періоді, нарахування процентів у спеціальному періоді за спеціальною процентною ставкою є правом кредитодавця. кредитодавець без погодження з позичальником може на свій розсуд зменшити нарахування встановлених договором процентів за користування кредитом (а.с.19-21).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» виконало умови договору та 08.11.2019 перерахувало шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача через ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс», яке надає послуги з переказу коштів (переказ на картку), кошти в розмірі 5 000 грн., номер картки - НОМЕР_2 , що підтверджується копією довідки директора ТОВ ФК «Елаєнс» від 03.11.2024 (а.с.30).

10.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Секвоя Капітал» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (клієнт) було укладено договір факторингу № АК-10/06/2025, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» зобов`язується відступити Товариству з обмеженою відповідальністю «Секвоя Капітал» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Секвоя Капітал» зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити Товариству з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» ціну придбання за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб, що підтверджується копією договору факторингу № АК-10/06/2025 від 10.06.2025 (а.с.22-26).

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Секвоя Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2887334 від 08.11.2019 у розмірі 29 730,00 гривень, з яких: - сума заборгованості за тілом - 5 000,00 гривень, - сума заборгованості за відсотками - 24 730,00 гривень, що підтверджується копією Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № АК-10/06/2025 від 10.06.2025 (а.с.10).

Як вбачається із платіжної інструкції №185 від 16.06.2025 та повідомлення вих. №20250616 від 16.06.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Секвоя Капітал» перерахувало на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» грошові кошти у розмірі 1 900 000,00 грн, згідно договору факторингу №10062025 від 10.06.2025 (а.с.37-38).

07.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Секвоя Капітал» (клієнт) та між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» (фактор) укладено договір факторингу № ДФ-07072025, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Секвоя Капітал» зобов`язується відступити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб (а.с.48-52;55).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» набуло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №2887334 від 08.11.2019 у розмірі 29 730,00 гривень, з яких: - сума заборгованості за тілом - 5 000,00 гривень, - сума заборгованості за відсотками - 24 730,00 гривень, що підтверджується копією Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № ДФ-07072025 від 07.07.2025 (а.с.11).

Як вбачається із платіжної інструкції №812 від 08.07.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» перерахувало на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Секвоя Капітал» грошові кошти у розмірі 202 173,75 грн, згідно договору факторингу № ДФ-07072025 від 07.07.2025 (а.с.36).

Сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором про надання кредиту № №2887334 від 08.11.2019 складає 34 380,00 гривень, з яких: - сума заборгованості за тілом - 5 000,00 гривень, - сума заборгованості за відсотками - 29 380,00 гривень, що підтверджується копією детального (щоденного) розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту №2887334 від 08.11.2019 (а.с.12-14).

ОСОБА_1 за вих. №2887334 від 10.07.2025 направлено вимогу-повідомлення про обов`язок погашення заборгованості за кредитним договором №2887334 від 08.11.2019 (а.с.33).

Згідно інформації наданої АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 10.02.2026 на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 , на яку 08.11.2019 було зарахування коштів на суму 5 000,00 гривень, що підтверджується випискою за договором б/н за період 08.11.2019-13.11.2019 (а.с.132-135).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Висновки за результатами розгляду справи

Вивчивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить переконання про розгляд справи за наявними доказами та про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит".

Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та ОСОБА_1 кредитного договору в електронній формі, отримання відповідачем кредитних грошових коштів та їх неповернення позивачу, тобто невиконання відповідачем умов, укладеного договору в електронній формі.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Як встановлено ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «ФК «Солвентіс» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений між первісним кредитором №2887334 від 08.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та ОСОБА_1 .

Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного кредитного договору, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного кредитного договору та їх неналежного виконання відповідачем, наслідком якого є обов`язок відповідача повернути всю суму кредиту та сплатити відсотки, суд погоджується з доводами позивача і вважає, що з відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача суму заборгованості у розмірі 29 730,00 гривень.

Розподіл судових витрат між сторонами

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає розмір судових витрат.

У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню в користь позивача 2 422,40 гривень судового збору.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 гривень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.ст.12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобов`язані застосовувати як джерело права практику Європейського суду з прав людини, надалі ЄСПЛ.

В свою чергу ЄСПЛ у своїй практиці визначає поняття «фактично понесені витрати на сплату гонорару» (див., наприклад, рішення від 16.02.2012 у справі «Савін проти України», п. 97; рішення від 07.11.2013 у справі «Бєлоусов проти України», п. 115), не лише ті витрати, яким є документальне підтвердження, а і ті, які за умовами договору з адвокатом клієнт має сплатити як гонорар.

Наведена практика ЄСПЛ цілком узгоджується з приписами п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, щодо доказування обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Судом встановлено, що на підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Лівак І.М. додано: копію договору № 43657029 про надання правової допомоги від 01.07.2025 (а.с.16-18), копію додаткової угоди №2887334 від 30.09.2025 до Договору №43657029 про надання правової допомоги від 01.07.2025 (а.с.29), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І. М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «Солвентіс» щодо стягнення кредитної заборгованості від 30.09.2025 (а.с.15), копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, серії ВЛ №841 (а.с.39), акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30.09.2025 (а.с.8).

При цьому суд враховує правовий висновок Об`єднаної палати Верховного Суду висловлений у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 про те, що витрати на надану правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України - розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04).

Вищевказане в повній мірі відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17.

Враховуючи викладене, а також те, що заявлені позивачем витрати у сумі 6 000 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданими адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Резолютивна частина рішення:

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 279, 280-286 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» (, адреса для листування: 07406, Київська область, м.Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_5 в АТ «СЕНС БАНК», МФО: 300346) заборгованість за Кредитним договором № 2887334 від 08.11.2019 у розмірі 29 730,00 (двадцять дев`ять тисяч сімсот тридцять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» (, адреса для листування: 07406, Київська обл., м.Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_5 в АТ «СЕНС БАНК», МФО: 300346) суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні, 40 копійок) та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 (дві тисячі) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс», адреса: Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, ;

Представник позивача: Лановий Євген Миколайович, адреса: Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Судове рішення складено та підписано 17.03.2026.

Головуючий суддяПатинок О. П.