УХВАЛА

11 березня 2026 року

м. Київ

справа № 359/2996/23

провадження № 61-3062ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснол-Буд» на рішення Бориспільського районного суду Київської області від 09 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснол-Буд» про стягнення заподіяних збитків та пені,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснол-Буд» (далі - ТОВ «Краснол-Буд»), в якому просив суд:

- розірвати укладений 10 листопада 2017 року між ним та ТОВ «Краснол-Буд» Інвестиційний договір № 1-Л;

- стягнути з ТОВ «Краснол-Буд» 2 507 450,35 грн ринкової вартості будівельних матеріалів;

- стягнути з ТОВ «Краснол-Буд» пеню відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 27 456 581,30 грн.

У вересні 2023 року ТОВ «Краснол-Буд» звернулося до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 , в якому просило суд визнати недійсним укладений між сторонами Інвестиційний договір № 1-Л від 10 листопада 2017 року.

Рішенням Бориспільського районного суду Київської області від 09 травня 2024 рокупозов ОСОБА_1 до ТОВ «Краснол-Буд» про розірвання інвестиційного договору, стягнення коштів, задоволено частково.

Розірвано укладений 10 листопада 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Краснол-Буд» договір №1-Л.

Стягнуто з ТОВ «Краснол-Буд» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування заподіяних збитків у зв`язку з істотним порушенням умов Інвестиційного договору №1-Л від 10 листопада 2017 року грошові кошти в сумі 1 392 254,43 грн.

Стягнуто з ТОВ «Краснол-Буд» на користь ОСОБА_1 пеню відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у сумі 1 300 000,00 грн.

У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ТВО «Краснол-Буд» до ОСОБА_1 про визнання інвестиційного договору недійсним відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Краснол-Буд» судовий збір на користь держави в сумі 14 493,60 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року апеляційну скаргу ТОВ «Краснол-Буд», апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 травня 2024 року задоволено частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 травня

2024 року в частині стягнення з ТОВ «Краснол-Буд» на користь ОСОБА_1 заподіяних збитків та пені скасовано. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення заподіяних збитків та пені відмовлено.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 травня

2024 року в частині розірвання укладеного 10 листопада 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Краснол-Буд» Інвестиційного договору №1-Л та відмови у вимогах зустрічного позову про визнання недійсним Інвестиційного договору

№ 1-Л від 10 листопада 2017 року - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 24 вересня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Краснол-Буд» про стягнення заподіяних збитків та пені скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 січня 2026 року апеляційні скарги ТОВ «Краснол-Буд» та ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Бориспільського районного суду Київської області від 09 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Краснол-Буд» про стягнення пені скасовано.

Ухвалено у цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Краснол-Буд» про стягнення пені відмовлено.

Рішення Бориспільського районного суду Київської області від 09 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Краснол-Буд» у частині вирішення позовної вимоги про стягнення заподіяних збитків залишено без змін.

09 березня 2026 року представник ТОВ «Краснол-Буд» - адвокат Гамей В. В. через систему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Бориспільського районного суду Київської області від 09 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2026 року (повний текст постанови виготовлено 05 лютого 2026 року, касаційна скарга надійшла до суду

10 березня 2026 року), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати в частині задоволення позовної вимоги про стягнення збитків у розмірі 1 392 254,43 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана: юридичною особою 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви

і скарги від розміру оспорюваної суми; фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення

в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у 2023 році та заявляв 1 позовну вимогу немайнового характеру та позовну вимогу майнового характеру.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 073,60 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 13 420,00 грн).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Із прохальної частини касаційної скарги вбачається, що заявником оскаржується судові рішення суду першої та апеляційної інстанції в частині задоволених позовних вимог, а саме розірвання договору та стягнення коштів.

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги

у розмірі 23 189,76 грн, а саме:

1) Судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру - 1 073,60 грн;

2) Судовий збір за позовні вимоги майнового характеру - 13 420,00 грн (1 392 254,43*1%=13 922,54 грн, максимальний розмір судового збору - 13 420,00 грн);

3) Судовий збір за подачу касаційної скарги - 23 189,76 грн (13 420,00+1 073,60)*200%)*0,8=23 189,76).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснол-Буд» на рішення Бориспільського районного суду Київської області від 09 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2026 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць