Справа № 454/2228/15-ц Головуючий у 1 інстанції Веремчук О.А.
Провадження № 22-з/811/22/26 Доповідач в 2-й інстанції Бойко С. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Ніткевича А.В., Савуляка Р.В.,

секретаря Хоцяновича О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду в цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: комунальне підприємство Львівської обласної ради Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації, приватний нотаріус Бойчук Наталія Іванівна, реєстраційна служба Сокальського районного управління юстиції, публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», про визнання договорів недійсними, спонукання до вчинення дій та скасування державної реєстрації права власності,

встановив:

Заочним рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 20 листопада 2017 року, з урахуванням виправлених у ньому описок ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 21 червня 2018 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу майнового комплексу нежитлових приміщень, загальною площею 649,1 кв.м., за адресою : АДРЕСА_1 , від 29.10.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений 29.10.2007 року приватним нотаріусом Бойчук Н.І., за реєстровим №6373.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,6203 га, кадастровий номер :01:001:0018, АДРЕСА_1 , від 29.10.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений 29.10.2007 року приватним нотаріусом Бойчук Н.І. та зареєстрований в реєстрі №6375.

Зобов`язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 у власність: 1) нежитлові приміщення комплексу нежитлових виробничих приміщень, загальною площею 649,1 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .; 2) земельну ділянку для обслуговування виробничого приміщення, загальною площею 0,6203 га, кадастровий номер :01:001:0018, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасовано державну реєстрацію права власності на: 1) нежитлові приміщення комплексу нежитлових виробничих приміщень, загальною площею 649,1 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .; 2) земельну ділянку для обслуговування виробничого приміщення, загальною площею 0,6203 га, кадастровий номер :01:001:0018, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 06 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про поновлення строку та про перегляд заочного рішення.

Постановою Львівського апеляційного суду від 24 лютого 2025 року скасовано ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 06 вересня 2024 року і направлено заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 01 травня 2025 року поновлено відповідачу ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 листопада 2017 року оскаржив відповідач ОСОБА_2 , просив його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постановою Львівського апеляційного суду від 29 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 листопада 2017 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними, зобов`язання повернути майно та скасування державної реєстрації права власності, відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4384 грн. 80 коп.

09.02.2026 року від позивача ОСОБА_1 надійшла до апеляційного суду заява, в якій він просить роз`яснити постанову Львівського апеляційного суду від 29 січня 2026 року, зокрема, роз`яснивши йому:

1) щодо предмета спору та можливості виконання рішення:

-яким чином суд розуміє вимогу про «повернення майна» за умови, що відповідач не є власником та фактичним володільцем спірного майна;

-яким чином постанова апеляційного суду може бути виконана на практиці за встановленої судом обставини перебування майна у третіх осіб;

2) щодо правового інтересу відповідача:

-у чому саме полягає правовий інтерес відповідача в апеляційному перегляді рішення про повернення майна, яке йому не належить;

-якими нормами матеріального права суд керувався, визнаючи наявність такого правового інтересу;

3) щодо процесуальних передумов апеляційного перегляду:

-з яких конкретних підстав суд визнав поважними причини поновлення строку апеляційного оскарження після спливу понад шести з половиною років;

-яким чином суд застосував принцип правової визначеності при ухваленні постанови;

-з яких підстав суд виходив, що повернення повістки не є належним повідомленням, коли, відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи;

4) щодо правових наслідків встановлених судом фактів (фактів вибуття майна, участі третіх осіб та припинення права власності відповідача):

-чому зазначені встановлені факти не призвели до вирішення питання про відсутність предмета спору;

-чому суд дійшов висновку про відмову в позові по суті, а не застосував процесуальні наслідки відсутності предмета спору;

5) щодо оцінки доказів:

-з яких причин апеляційний суд відкинув або не надав оцінки доказам, які були належним чином подані, досліджені та прийняті судом першої інстанції;

-чому у тексті постанови відсутня оцінка значної частини доказів;

6) щодо поданих клопотань і пояснень:

-чому апеляційний суд не надав оцінки поданим ОСОБА_1 клопотанням та поясненням щодо пропуску відповідачем строків оскарження, безпідставності їх поновлення та недопустимості доказів, на які посилався відповідач;

-чому зазначені обставини, які безпосередньо впливають на можливість апеляційного перегляду, не були відображені у мотивувальній частині постанови;

7) щодо встановлених та спростованих обставин:

-які саме обставини суд визнав встановленими, а які спростованими;

-з яких причин у постанові містяться взаємовиключні висновки, що унеможливлюють однозначне тлумачення рішення;

8) щодо правового обґрунтування задоволення апеляційної скарги:

-на підставі яких норм права апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги за відсутності доказів розрахунку відповідача за майно;

-чому суд не навів логічного та послідовного правового обґрунтування своїх висновків.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.3 ст.271 та ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи проведено апеляційним судом у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 10.03.2026 року, є дата складення повного судового рішення 13.03.2026 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість заявлених вимог, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця, суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Згідно з пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14, роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Враховуючи наведені вище норми процесуального закону й те, що апеляційний суд своїм рішенням відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 , підстав для висновку про ускладнення розуміння резолютивної частини рішення немає.

Також необхідно зазначити, що скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення по суті заявлених позивачем позовних вимог, апеляційний суд виклав обґрунтування своїх висновків в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, згідно з приписами статті 367 ЦПК України, про що зазначено в мотивувальній частині судового рішення.

Окрім того, заявлені позивачем вимоги стосуються роз`яснення мотивів прийнятого апеляційним судом рішення, оскільки позивач вважає таке не обґрунтованим, зокрема, в контексті правової оцінки доказів та правильності застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи, що по суті є доводами касаційної скарги і не можуть бути підставами для роз`яснення судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку про те, що у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 необхідно відмовити, оскільки підстав для роз`яснення судового рішення апеляційного суду, встановлених статтею 271 ЦПК України, немає.

Керуючись ст.ст.271, 368, 389 ЦПК України, суд

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Львівського апеляційного суду від 29 січня 2026 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Повний текст ухвали складений 13 березня 2026 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: А.В. Ніткевич

Р.В. Савуляк