УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2026 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Губської Я.В.,

при секретарі Мисниченко Т.С.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні, в місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Лагуту Г.О. звернулася до Київського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2025 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

23.12.2025 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

16 березня 2026 року представник відповідача на адресу суду подав заяву про проведення судового засідання за відсутності відповідача та представника відповідача, просив закрити підготовче та прийняти зустрічну позовну заяву.

Суд, вивчивши обставини наведені у клопотанні відповідача, приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

28 грудня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 143/346/22, провадження № 61-10815св22 (ЄДРСРУ № 108262156) досліджував питання щодо доцільності, взаємопов`язаності та підстав спільного розгляду первісного та зустрічного позову.

Відповідно до процесуального закону одним із спеціальних прав відповідача є право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Зустрічний позов це позов, який подає відповідач до позивача у тому самому судовому процесі задля захисту проти первісних позовних вимог. Метою пред`явлення зустрічного позову є спільний розгляд позовів в інтересах процесуальної економії, а в ряді випадків уникнення постановлення суперечливих судових рішень.

У постанові від 13 березня 2019 року у справі № 916/3245/17 (провадження № 12-13гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила про таке: Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом».

У постанові від 27 січня 2021 року у справі № 908/1688/20 Верховний Суд зазначив, що: Зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог.

Суд враховує, що за змістом п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Розглянувши клопотання учасників судового провадження, враховуючи, що сторонам забезпечено рівні права як на підтвердження, так і на спростування позовних вимог, суд, з метою дотримання розумних та процесуальних строків розгляду справи, вважає за доцільне закрити підготовче судове засідання та призначити справу до судового розгляду по суті, оскільки до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті процесуальних дій вчиняти не потрібно.

Відповідно до п.15 ч.2 ст.197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що спір між сторонами до судового розгляду й надалі не врегульований, підстав для залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі немає, клопотань про залучення до участі у справі відповідачів, третіх осіб та інших клопотань до суду не надійшло. Підстави для відкладення підготовчого судового засідання відсутні.

Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п.3 ч 2 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Враховуючи, що первісний та зустрічний позови в справі №953/12567/25 взаємопов`язані, спільний їх розгляд є доцільним, оскільки вони виникли з одних правовідносин, пов`язаних з визнанням прав на майно і тому відповідно до вимог ст.193 ЦПК України слід прийняти зустрічний позов ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, та відповідно до вимог ч.3 ст.193 ЦПК України зустрічний позов об`єднати в одне провадження з первісним позовом.

При цьому, суд, з урахуванням приписів п. 2 ч. 5 ст. 12, ч. 7 ст. 49, ст. 142, п. 2 ч. 2 ст. 197, ст. 207, ч. 5 ст. 211 ЦПК України суд роз`яснює сторонам їх право на врегулювання спору шляхом досягнення угоди між ними.

На підставі викладеного, керуючись ст.193 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Прийняти зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Закрити підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про поділ майна подружжя та призначити справу до судового розгляду по суті у приміщенні Київського районного суду м.Харкова (м. Харків, вул. Валентинівська, 7-Б) на 09 квітня 2026 року о 14-00 год.

Кількість судових засідань визначити з врахуванням вимог ЦПК України. Про час і місце судового засідання повідомити учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя - Я.В.Губська