Провадження № 2/643/2066/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2026 Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Мельникової І.Д.,

за участю секретаря Шалі А.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради, третя особа Приватний нотаріус ХМНО Харківської області Харченко Любов Леонідівна, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась суду з позовом, в якому просила визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 37,2 кв.м., житловою площею 18,1 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що Позивачка, ОСОБА_2 є онукою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.11.2021 року, серії НОМЕР_3 . ОСОБА_4 (прізвище від першого шлюбу ОСОБА_5 , прізвище при народженні ОСОБА_6 ) була донькою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.042017 року, які були зареєстровані та проживали разом за однією адресою АДРЕСА_2 (колишня адреса - АДРЕСА_3 , що підтверджується відмітками у паспортах. Спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 складається з однокімнатної квартири АДРЕСА_4 загальною площею 37,2 кв.м., житловою площею 18,1 кв.м., яка належала на праві власності ОСОБА_4 відповідно до договору купівлі-продажу, зареєстрований 16.08.1996 року біржею нерухомості та основних фондів «Україна», реєстраційний номер № H3-1133, який додається. Згідно довідки про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об?єкт нерухомого майна №1167537 від 13.10.2025 року, КП «Харківське міське бюро інвентаризації» Харківської міської ради підтвердило зареєстроване право власності на вищевказану квартиру за ОСОБА_7 , яка після укладення шлюбу стала ОСОБА_4 . Після смерті доньки ОСОБА_4 була відкрита спадщина, її мати ОСОБА_3 подала заяву для оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину та отримала витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №51339590 від 23.03.2018 року, спадкова справа №62183263, однак свідоцтво про право на спадщину за життя так і не отримала. Оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були зареєстровані та проживали разом, таким чином ОСОБА_3 вважається такою, що фактично прийняла спадщину після смерті доньки ОСОБА_4 . Крім того, 23 березня 2018 року ОСОБА_3 заповіла квартиру АДРЕСА_4 Позивачці ОСОБА_2 , що підтверджується заповітом, який зареєстровано в реєстрі за №430, посвідчений Малік О.В., приватним нотаріусом ХМНО Харківської області. Однак в 2020 році Позивачка виїхала з міста Харкова в місто Львів на постійне проживання і в 2021 році з бабусею був втрачений зв?язок, та про її смерть Позивачка дізналась лише у 2025 році. 28 липня 2025 року Позивачка звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Харченко Л.)1. та була зареєстрована спадкова справа №74393544, згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №82010904, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом згідно постанови від 28.07.2025 року №233/02-31. Інших спадкоємців за законом або за заповітом, які б претендували на спадкове майно Померлої, немає. Таким чином, Позивачка ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої бабці ОСОБА_3 . Враховуючи вищенаведене, зважаючи на неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку, що позбавляє Позивачку можливості реалізувати своє право на спадкування через органи нотаріату, остання вимушена звернутися з вказаним позовом до суду.

10.02.2026 представником відповідача поданий відзив на позовну заяву, я якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначили, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_3 оформила спадщину після померлої ОСОБА_4 . З урахуванням вказаного вище, ОСОБА_3 не набула права розпорядження спадковим майном у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_5 . Враховуючи викладене, ОСОБА_3 склала заповіт від 23.03.2018 № 430, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малік О.В., яким заповіла ОСОБА_2 квартиру, щодо якої не мала права розпорядження. Заповіт ОСОБА_3 від 23.03.2018 №430, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малік О.В був складений особою, яка не мала на це права, оскільки ОСОБА_3 не було оформлено спадкові права на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , та, відповідно, право розпорядження зазначеною квартирою у неї не виникало, а отже цей заповіт є нікчемним. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, шестимісячній строк розпочався з 12.11.2021 та закінчився 12.05.2022. З матеріалів справи вбачається, що Позивач звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу Харківської області Харченко Любові Леонідівни 28.07.2025. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв?язку із пропуском ОСОБА_2 строку на прийняття спадщини. Жодних обставин та доказів на їх підтвердження щодо причин пропуску законодавчо встановленого строку Позивач не навів.

Представник позивача у судовому засідання просила позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харченко Л.Л., у судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_2 є онукою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.11.2021 року, серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_4 (прізвище від першого шлюбу ОСОБА_5 , прізвище при народженні ОСОБА_6 ) була донькою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.042017 року, які були зареєстровані та проживали разом за однією адресою АДРЕСА_2 (колишня адреса - АДРЕСА_3 , що підтверджується відмітками у паспортах.

Спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 складається з однокімнатної квартири АДРЕСА_4 загальною площею 37,2 кв.м., житловою площею 18,1 кв.м., яка належала на праві власності ОСОБА_4 відповідно до договору купівлі-продажу, зареєстрований 16.08.1996 року біржею нерухомості та основних фондів «Україна», реєстраційний номер N? H3-1133, який додається.

Крім того, згідно довідки про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об?єкт нерухомого майна№ 1167537 від 13.10.2025 року, КП «Харківське міське бюро інвентаризації» Харківської міської ради підтвердило зареєстроване право власності на вищевказану квартиру за ОСОБА_7 , яка після укладення шлюбу стала ОСОБА_4 .

Після смерті доньки ОСОБА_4 була відкрита спадщина, її мати ОСОБА_3 подала заяву для оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину однак свідоцтва про право на спадщину так і не отримала.

23 березня 2018 року ОСОБА_3 заповіла квартиру АДРЕСА_4 Позивачці ОСОБА_2 , що підтверджується заповітом, який зареєстровано в реєстрі за № 430, посвідчений Малік О.В., приватним нотаріусом ХМНО Харківської області.

Постановою приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу Харківської області Харченко Любові Леонідівни про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.07.2025 року №233/02-31, що міститься у матеріалах позовної заяви, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_4 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 пропущено строк для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтею 1221 ЦК України зазначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов?язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, шестимісячній строк розпочався з 12.11.2021 та закінчився 12.05.2022.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу Харківської області Харченко Любові Леонідівни 28.07.2025. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із пропуском ОСОБА_2 строку на прийняття спадщини.

Жодних обставин та доказів на їх підтвердження щодо причин пропуску законодавчо встановленого строку позивач суду не надала.

Частиною третьою ст. 1272 К України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Верховний Суд в постанові від 20.10.2021 у справі №405/7111/19-ц зробив висновок, згідно з яким при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначенні додаткового строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивн та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Судами, у кожному конкретному випадку, повинен бути врахований строк, який сплив після закінчення шестимісячного строку, і до вжиття Позивачем заходів щодо реалізації права на спадщину.

Після спливу шестимісячного строку до дати звернення Позивача із заявою про прийняття спадщини - 28.07.2025, минуло більше трьох років. Жодних же доказів щодо поважності причин зволікання зі зверненням до нотаріуса позивачем не надано.

На підставі вищенаведеного, позивачем не вказано поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач не зверталася до суду з вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, передбаченого статтею 1272 Цивільного кодексу України.

Позивач не прийняла спадщину у встановлений законом спосіб та у визначений строк.

Сама по собі наявність заповіту на користь позивача не є безумовною підставою для визнання права власності на спадкове майно, оскільки спадкоємець повинен прийняти спадщину у порядку та строки, встановлені законом.

Отже, у разі пропуску строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен спочатку звернутися до суду з вимогою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та після поновлення такого строку і прийняття спадщини у встановленому законом порядку має право порушувати питання щодо оформлення своїх спадкових прав, у тому числі шляхом звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Оскільки позивач не прийняла спадщину у встановлений законом строк та не звернулася до суду з вимогою про визначення додаткового строку для її прийняття, підстави для визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом відсутні.

За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не надала суду належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.4,12,13,141,263,265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Харківської міської ради, третя особа Приватний нотаріус ХМНО Харківської області Харченко Любов Леонідівна, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 16.03.2026.

Суддя І.Д. Мельникова