КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5308/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Мальцева Д.О.,-

встановив:

У серпні 2025 року КП «Київтеплоенерго» звернулось до суду із названим позовом.

КП «Київтеплоенерго» просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 96 847 грн 31 коп., що складається із заборгованості: за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 17 456 грн 87 коп., інфляційна складова боргу у розмірі 3 020 грн 01 коп., 3 % річних у розмірі 740 грн 34 коп.; за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 24 187 грн 92 коп., інфляційної складової боргу у розмірі 4 440 грн 71 коп. та 3 % річних у розмірі 1 089 грн 87 коп.; за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання теплової енергії в розмірі 36 092 грн 29 коп., інфляційної складової боргу у розмірі 5 204 грн 44 коп., 3 % річних у розмірі 1 260 грн 98 коп., пені у розмірі 1 534 грн 20 коп.; плати за абоненське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 477 грн 24 коп.; заборгованості із обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 342 грн 44 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач отримує житлово-комунальні послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання, не сплачує кошти за надані послуги, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у розмірі 96 847 грн 31 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2025 року у задоволенні названого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі КП «Київтеплоенерго», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення суду про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог КП «Київтеплоенерго» про стягнення із відповідачів заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Враховуючи, що КП «Київтеплоенерго» звернулось до суду із позовом лише 05 серпня 2025 року, тобто з пропуском строку позовної давності, судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року та правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34.

11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» укладений договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у додатку № 1 та додатку № 2 до цього договору.

Позивач прийняв право вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води до 01 травня 2018 року у розмірі 17 456 грн 87 коп.

Обґрунтовуючи поданий позов, КП «Київтеплоенерго» зазначило, що відповідач своєчасно не сплачувала за спожиті послугиз централізованого опалення та гарячого водопостачання, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у розмірі 96 847 грн 31 коп.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За ст. ст. 156, 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.

Відповідно до ст. ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Згідно ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги», п. п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження позовних вимог КП «Київтеплоенерго» надало: розрахунки заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води; довідку про обсяги споживання послуги з постачання теплової енергії/гарячої води; договір про відступлення права вимоги № 602-18 від 11 жовтня 2018 року; корінці наряду; документи, які підтверджують надання послуг.

Звертаючись до суду із позовом КП «Київтеплоенерго» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги.

Так, відповідач не відмовлялась від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження направлення відповідачем на адресу КП «Київтеплоенерго» заперечень щодо договірних умов.

Доказів неотримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої водиза адресою: АДРЕСА_1 відповідачем не надано.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає доведеними позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» щодо стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 96 847 грн 31 коп.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач не наводить власного контррозрахунку заборгованості за отриманіпослуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

До матеріалів справи долучено заяву ОСОБА_1 від 27 жовтня 2025 року про застосування судом наслідків спливу позовної давності для звернення із названим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що позивачем пропущено визначений строк позовної давності для звернення до суду із названим позовом.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим з огляду на наступне.

Звертаючись у серпні 2025 року із позовом КП «Київтеплоенерго» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 96 847 грн 31 коп. за період до 01 травня 2018 року та за період із 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року.

Так, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року.

02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

З урахуванням вищенаведеного, строк позовної давності за вимогами, які виникли після 02 квітня 2020 року, продовжено на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Крім того, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в зв`язку з військовою агресією рф проти України, в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з подальшими його продовженнями, який триває і наразі.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесено зміни до ЦК України щодо строків позовної давності. Так,розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено зокрема п. 19, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст.ст.257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Оскільки про наявність порушення своїх прав та необхідність їх захисту в судовому порядку КП «Київтеплоенерго» стало відомо після укладення договору № 602-18 про відступлення права вимоги від 11 жовтня 2018 року, а позовна заява подана у серпні 2025 року, колегія суддів відхиляє посилання відповідача щодо спливу позовної давності.

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

Колегія суддів вважає доведеними позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за отримані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої водиза адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 96 847 грн 31 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 27 жовтня 2025 року ухвалено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

В порядку розподілу судових витрат з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3 028 грн 00 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4 542 грн 00 коп.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2025 року скасувати.

Ухвалити нове рішення суду.

Позов комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 96 847 грн 31 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3 028 грн 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4 542 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст складено 12 березня 2026 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко