Справа №478/107/26
пров. №2/478/179/2026
З а о ч н е р і ш е н н я
І м е н е м У к р а ї н и
11 березня 2026 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді Сябренко І.П.
за участю: секретаря Поліщук С.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду с-ще Казанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
29 січня 2026 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» (далі - ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР (далі - «Клієнт») та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» (далі - «Фактор») укладено Договір факторингу № СЦ-060824-13 від 06 серпня 2024 року (далі - «Договір факторингу»).
Відповідно до п.5.1.1 Договору факторингу Фактор має право набувати право вимоги до Боржника на всі суми, відступлені йому Клієнтом, згідно цього договору.
Згідно до п.п.2.4., 2.5. Договору факторингу, Сторони домовилися, що Право вимоги за Кредитним договором вважається відступленим Клієнтом Факторові з моменту підписання Сторонами відповідного Акту приймання-передачі Переліку (Додаток 1). Пiсля пiдписання Актy приймання-передачi Перелiку до Фактора переходять вci права та обов`язки Клiєнта, як сторони, якi виникли на пiдставi Кредитного договору в обсязi i на умовах, що iснують на момент укладення цього Договору.
На виконання умов зазначеного договору укладено реєстр №1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №13.09.2020-100001053 від 13 вересня 2020 року на залишок основної суми кредиту та відсотків, нарахованих за користування кредитом, боржником за яким є ОСОБА_1 .
Отже, станом на дату подання позовної заяви позивач ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» є єдиним та належним кредитором за Кредитним договором №13.09.2020-100001053 від 13 вересня 2020 року, укладеним між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 .
Так, 13 вересня 2020 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», правонаступником якого є ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР», та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №13.09.2020-100001053, шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного Договору, яка підписана з використанням Клієнтом одноразового ідентифікатора (електронного підпису) - 2S867, який надісланий на номер мобільного телефону.
Відповідно до умов Договору Позичальнику надало кредит у розмірі 6000 грн, строк користування кредитом: за умовою «Короткий кредит» - 14 календарних днів з дати отримання; за умовою «Довгий кредит» - 28 календарних днів з дати отримання. Проценти за користування кредитом: за умовою «Короткий кредит» - 1680 грн, що становить 28% в процентному значені (фіксована незмінювана процентна ставка); за умовою «Довгий кредит» - 4200 грн, що становить 70% в процентному значені (фіксована незмінювана процентна ставка). Згідно графіку платежів: за умовою «Короткий кредит» сума кредиту - 6000 грн, та проценти - 1680 грн сплачуються до 26 вересня 2020 року включно; за умовою «Довгий кредит» сума кредиту - 6000 грн, та проценти - 4200 грн сплачуються до 10 жовтня 2020 року включно.
Позичальником ОСОБА_1 обрано умову «Короткий кредит» шляхом здійснення дій - повернення кредиту у дату, вказану в Графіку платежів за умовою «Короткий кредит» та сплати вищевказаних процентів за користування кредитом за умовою «Короткий кредит». Крім того, сторони погодили, що при нездійсненні Позичальником вказаних дій кредит вважається отриманим за умовою «Довгий кредит», а Позичальник зобов`язаний повернути кредит у дату, вказану в Графіку платежів за умовою «Довгий кредит» та сплатити вищевказані проценти за користування кредитом за умовою «Довгий кредит».
Відповідачем ОСОБА_1 були зазначені реквізити платіжної банківської карти НОМЕР_2 для перерахування кредитних коштів, на яку Товариством було перераховано кредитні кошти в сумі 6000 грн.
ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» виконало свої зобов`язання за Договором в повному обсязі, проте відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконувала взятих на себе обов`язків за Кредитним договором №13.09.2020-100001053 від 13 вересня 2020 року, не здійснювала погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» в судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява в якій вона просить справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить оголошення розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.42), про причини неявки суду не повідомила, відзиву не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить такого висновку.
Матеріалами справи встановлено, що 13 вересня 2020 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №13.09.2020-100001053 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного договору, за умовами якої Позичальнику надало кредит у розмірі 6000 грн, строк користування кредитом: за умовою «Короткий кредит» - 14 календарних днів з дати отримання; за умовою «Довгий кредит» - 28 календарних днів з дати отримання. Проценти за користування кредитом: за умовою «Короткий кредит» - 1680 грн, що становить 28% в процентному значені (фіксована незмінювана процентна ставка); за умовою «Довгий кредит» - 4200 грн, що становить 70% в процентному значені (фіксована незмінювана процентна ставка). Згідно графіку платежів: за умовою «Короткий кредит» сума кредиту - 6000 грн, та проценти - 1680 грн сплачуються до 26 вересня 2020 року включно; за умовою «Довгий кредит» сума кредиту - 6000 грн, та проценти - 4200 грн сплачуються до 10 жовтня 2020 року включно. Позичальником ОСОБА_1 обрано умову «Короткий кредит» шляхом здійснення дій - повернення кредиту у дату, вказану в Графіку платежів за умовою «Короткий кредит» та сплати вищевказаних процентів за користування кредитом за умовою «Короткий кредит». Крім того, сторони погодили, що при нездійсненні Позичальником вказаних дій кредит вважається отриманим за умовою «Довгий кредит», а Позичальник зобов`язаний повернути кредит у дату, вказану в Графіку платежів за умовою «Довгий кредит» та сплатити вищевказані проценти за користування кредитом за умовою «Довгий кредит» (а.с.6).
Заявка, що є невід`ємною частиною Кредитний договір №13.09.2020-100001053 від 13 вересня 2020 року, підписана ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором (електронним підписом) - 2S867, який був надісланий у вигляді смс-повідомлення на номер мобільного телефону НОМЕР_3 .
Згідно п.1.1. Кредитного договору Кредитор зобов`язується надати кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п.1.3. Кредитного договору протягом 3 робочих днів з дати прийняття пропозиції Позичальником Кредитор надає Позичальнику кредит на наступних умовах, сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти: тип кредиту - фінансовий кредит; строк, на який надається кредит, встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти.
Пунктом 2.3. Кредитного договору визначено, що надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.
Днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитора, а днем погашення кредиту - день зарахування коштів на поточний рахунок Кредитора. Позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку користування кредитом (п.2.4. Кредитного договору).
В силу приписів п.2.5. Кредитного договору сторони встановили, що проценти нараховуються з дня надання коштів Позичальнику включно до дати їх фактичного повернення.
Відповідно до п.4.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в договорі цілі, і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу Кредитора готівкою або перерахування на рахунок Кредитора до дати, вказаній у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти.
Свої зобов`язання за Кредитним договором №13.09.2020-100001053 від 13 вересня 2020 року ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому договором - 6000 грн.
Відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за Кредитним договором №13.09.2020-100001053 від 13 вересня 2020 року не виконала, заборгованість, у строк, обумовлений договором не погасила, проценти за користування кредитними коштами не сплатила.
06 серпня 2024 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР (далі - «Клієнт») та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» (далі - «Фактор») укладено Договір факторингу №СЦ-060824-13 (а.с.16-19).
Відповідно до п.5.1.1 Договору факторингу Фактор має право набувати право вимоги до Боржника на всі суми, відступлені йому Клієнтом, згідно цього договору.
Згідно до п.п.2.4., 2.5. Договору факторингу, Сторони домовилися, що Право вимоги за Кредитним договором вважається відступленим Клієнтом Факторові з моменту підписання Сторонами відповідного Акту приймання-передачі Переліку (Додаток 1). Після підписання Акту приймання-передачі Переліку до Фактора переходять вci права та обов`язки Клієнта, як сторони, які виникли на підставі Кредитного договору в обсязі i на умовах, що існують на момент укладення цього Договору.
На виконання умов зазначеного договору укладено Перелік №1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за Кредитним договором №13.09.2020-100001053 від 13 вересня 2020 року на залишок основної суми кредиту та відсотків, нарахованих за користування кредитом, боржником за яким є ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом з Переліку №1, який є Додатком №2 до Договору факторингу № СЦ-060824-13 від 06 серпня 2024 року (а.с.22-23).
Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).
Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Як свідчать матеріали справи, договір укладено сторонами в електронній формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону).
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з приписами ст.12, ч.1, 5-7 ст.81, ч.1 ст.89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Як встановлено матеріалами справи Кредитний договір №13.09.2020-100001053 від 13 вересня 2020 року укладено між сторонами в електронній формі, підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора та відправлення товариству електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти Договір.
Установивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем Договір не був би укладений сторонами, суд доходить висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Таким чином, суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним Договором.
У Договорі сторонами погоджено всі його істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, умови кредитування.
Отже, у суду відсутні підстави для сумніву, що ОСОБА_1 було перераховано визначену умовами договору позику, що підтверджується вищенаведеними доказами, та не спростовано відповідачем, яка будь-яких претензій щодо невиконання Товариством свого обов`язку по наданню коштів протягом дії договору не заявляла. Відповідач не надала власного розрахунку заборгованості за кредитом на спростування розрахунку позивача.
Таким чином, у даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст.629 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом положень ст.ст.512-514, 516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Нормами ст.ст.1077-1079, 1082 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Доказів виконання обов`язку попередньому кредитору, зокрема і після надходження справи до суду, відповідач не надав.
Положеннями ст.18 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит здійснюється відповідно до цивільного законодавства з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит допускається фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу.
Згідно ст.16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.
Суд вважає, що позивачем ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР», при зверненні до суду з цим позовом, було надано достатні та допустимі докази щодо перерахування відповідачеві кредитних коштів на картковий рахунок.
Оцінюючи дослідженні в ході розгляду справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки, позовна заява подана ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», тому у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» застосовується понижуючий коефіцієнт для обчислення судового збору.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2662 грн 40 коп.
Керуючись ст.ст.13, 259, 263-265, 279, 280-282, 284, 289 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» судові витрати, які складаються із витрат пов`язаних зі сплатою судового збору, у розмірі 2662 грн 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Копію судового рішення надіслати відповідачу ОСОБА_1 протягом двох днів з дня його складення рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Повний текст заочного рішення складено 11.03.2026 року.

Суддя І.П. Сябренко