Провадження № 2/752/317/26
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 березня 2026 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом у якому просить стягнути з ПАТ «СК «ВУСО» на його користь страхове відшкодування в розмірі 21 898,01 грн та судові витрати по справі.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 10.03.2023 року о 21:05 год ОСОБА_2 у м. Києві на вул. Набережне шосе, виїзд на Дарницький міст, керуючи автомобілем Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з належним йому автомобілем BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 19.06.2023 року в справі № 752/5559/23 винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 зауважує, що на момент цієї дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність винної особи - водія автомобіля Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована ПАТ «СК «ВУСО», згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 210859468 (страхова сума 160 000,00 грн, франшиза 2 000,00 грн), яким 04.04.2023 року здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 18 099,95 грн.

Проте, відповідно до Звіту № 37/03/23 від 23.03.2023 року, виконаного на його замовлення оцінювачем ОСОБА_3 вартість матеріального збитку, завданого власнику внаслідок пошкодження транспортного засобу BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 41 997,96 грн, без ПДВ.

Отже, з відповідача, як страховика винуватця вчинення вказаної дорожньо-транспортної пригоди, підлягає стягненню різниця між витратами, пов`язаними з відновлювальним ремонтом та виплаченим страховим відшкодуванням і сумою франшизи, що становить 21 898,01 грн = 41 997,96грн (вартість відновлювального ремонту без ПДВ і з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу) - 18 099,95 грн (виплачене страхове відшкодування) - 2 000,00 грн (франшиза).

В зв`язку з викладеним, а також з огляду на той факт, що відповідачем не здійснено виплату страхового відшкодування у визначений законом строк і повному обсязі, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою від 14.08.2023 року відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 44).

26.09.2023 року до суду від представника ПАТ «СК «ВУСО» надійшов відзив на вказану позовну заяву, в якому ОСОБА_4 просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відповідачем залучено свого представника та виплачена сума страхового відшкодування в повному обсязі згідно із Звітом № 3-D/12/67 від 27.03.2023 року, яким визначено вартість матеріального збитку власнику автомобіля BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , в розмірі 20 278,16 грн, включаючи ПДВ на запасні частини і матеріали (а.с. 54-57).

Ухвалою суду від 16.10.2023 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позовних вимог до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «СК «ВУСО», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в частині вимог до ОСОБА_2 - закрито (а.с. 95-96).

Ухвалою суду від 16.10.2023 року клопотання представника відповідача - ОСОБА_4 про призначення судової автотоварознавчої експертизи задоволено. Призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу. На вирішення експерта поставлено такі питання: яка вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу марки BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , без урахування ПДВ у результаті ДТП, яка сталася 10.03.2023 року станом на 10.03.2023 року. Провадження в справі зупинене до отримання висновку експертизи (а.с. 97-99).

Ухвалою судді від 27.08.2025 року в зв`язку з поверненням з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз на адресу суду матеріалів вказаної цивільної справи з висновком експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 27608/23-54 від 19.08.2025 року, поновлено провадження у справі (а.с. 144).

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 о 21 год. 05 хв. 10.03.2023 року, керуючи автомобілем Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Набережне шосе, виїзд на Дарницький міст, проявив неуважність, при перестроюванні, не надав перевагу в русі автомобілю BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, по тій смузі, в яку він мав намір перестроїтись, в результаті чого здійснив зіткненням з останнім, що призвело до їх механічних пошкоджень. Вказаним діями ОСОБА_2 порушив п. 10.3 ПДР України.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 19.06.2023 року в справі № 752/5559/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУПАП закрито в зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 9-10).

За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої прийнята постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В результаті зіткнення пошкоджено, зокрема й автомобіль BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 7).

Цивільна правова відповідальність водія Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ПАТ «СК «ВУСО» на підставі Полісу № 210859468 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02.09.2022 року. Страхова сума 160 000,00 грн, франшиза 2 000,00 грн (а.с. 11).

Статтею 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV, тут і далі - чинного на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV, страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

При цьому, судом з`ясовано та сторонами визнається і не заперечується, що ПАТ «СК «ВУСО» 04.04.2023 року здійснило виплату страхового відшкодування позивачу в сумі 18 099,95 грн (а.с. 12).

Вказана сума страхового відшкодування відповідачем визначена на підставі: виконаного на його замовлення Звіту № № 3-D/12/67 від 27.03.2023 року, згідно з яким вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 20 278,16 грн, з ПДВ, і страхового акта № 2284115-1 за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 210859468 від 02.09.2022 року.

Разом із цим, позивачем самостійно здійснено замовлення оцінки вартості (розміру) майнової шкоди, завданої йому як власнику автомобіля BMW, д.н.з. НОМЕР_2 .

Зокрема, відповідно до Звіту № 37/03/23 від 23.03.2023 року, виконаного на його замовлення оцінювачем ФОП ОСОБА_3 вартість матеріального збитку, завданого власнику внаслідок пошкодження транспортного засобу BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 41 997,96 грн, без ПДВ.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Висновок про правильне застосування вищевказаних норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV викладено в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року в справі № 301/1075/15-ц.

Зокрема, Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що страхова компанія у передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV строк направила свого представника на місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Позивач не набув правових підстав для самостійного обрання аварійного комісара чи експерта для визначення розміру шкоди. На підставі зазначеного, суд поклав в основу рішення звіт про вартість матеріального збитку, замовником якого була страхова компанія.

Отже, з огляду на положення ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV, правові висновки Верховного Суду, в позивача не було правових підстав для самостійного залучення оцінювача ФОП ОСОБА_3 з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого йому, як власнику внаслідок пошкодження транспортного засобу BMW, д.н.з. НОМЕР_2 .

Враховуючи викладене, Звіт № 37/03/23 від 23.03.2023 року, не може бути прийнятий судом до уваги.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Згідно з висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи № 27608/23-54 від 19.08.2025 року, проведеної за клопотанням представника відповідача на підставі ухвали суду від 16.10.2023 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу марки BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , без врахування ПДВ у результаті дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 10.03.2023 року, станом на 10.03.2023 року становить 32 486,60 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 року в справі № 147/66/17 зазначено, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону № 1961-IV).

Оскільки, наданий позивачем Звіт № 37/03/23 від 23.03.2023 року судом не береться до уваги з підстав, наведених вище, суд вважає за необхідне здійснити розрахунок матеріальної шкоди на підставі висновку за наслідками проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 27608/23-54 від 19.08.2025 року.

Враховуючи, що вартість майнового збитку, завданого позивачеві пошкодженням належного йому автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди перевищує виплачений розмір страхового відшкодування, то з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, визначеного на підставі висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № 27608/23-54 від 19.08.2025 року) та отриманим страховим відшкодуванням і сумою франшизи, тобто 12 386,65 грн= 32 486,60 грн - 18 099,95 грн - 2 000,00 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, в тому числі у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається, позивачем сплачено 1 073,60 грн судового збору, що підтверджується квитанцією ID с4с2d871-9f55-4902-a30d-208485c36e3a від 02.08.2023 року (а.с. 28) та 8 600,00 грн витрат на правову допомогу, що підтверджується договором № 029/23 про надання правової допомоги від 06.04.2023 року, (а.с. 29-31), квитанцією до прибуткового касового ордера № 039/23 від 14.07.2023 року на суму 8 600,00 грн (а.с. 32) та актом від 14.07.2023 року про надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 06.04.2023 року в якому перелічений обсяг наданих послуг з фіксованою сторонами ціною 8 600,00 грн (а.с. 33).

Оскільки позов задоволено частково (56,57 %), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 607,34 грн сплаченого судового та 4 865,02 грн витрат, понесених на правову допомогу, а всього 5 472,36 грн.

Поряд із цим, відповідачем понесені судові витрати по справі, а саме здійснено оплату за проведення судової експертизи згідно з платіжною інструкцією № 59339 від 07.12.2023 року на суму 7 169,40 грн (а.с. 119).

Висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи № 27608/23-54 від 19.08.2025 року, проведеної за клопотанням представника відповідача на підставі ухвали суду від 16.10.2023 року судом взято до уваги під час вирішення вказаної справи та часткового задоволення позову.

Таким чином, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати останнього, пов`язані з проведенням судової автотоварознавчої експертизи пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 4 055,72 грн.

Разом з тим, ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, суд вважає за доцільне зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, а саме ПАТ «СК «ВУСО» сплатити різницю судових витрат ОСОБА_1 , як іншій стороні в розмірі 1 416,64 грн = 5472,36 грн - 4 055,72 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 19, 76-81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 12 386,65 (дванадцять тисяч триста вісімдесят шість гривень 65 копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 різницю сплачених судових витрат в сумі 1 416,64 грн (одна тисяча чотириста шістнадцять гривень 64 копійки).

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», , місцезнаходження: вул. Казиміра Малевича, буд. 31, м. Київ, 03150.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко