З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2026 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря Авдєєва К.Т., розглянувши відкритому судовому засіданні, в м. Ужгород, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Наш - Добробут» від імені та в інтересах якого діє представник, адвокат Козар Михайло Володимирович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку,-
Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 10.03.2026 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 12.03.2026.
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Наш - Добробут», звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.09.2025 року, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та виклик відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Позов мотивовано тим, що рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 23.12.2016 №437,прийнятого за наслідками проведеного конкурсу з призначення управителів багатоквартирних будинків у м. Ужгороді, ТОВ «Наш-Добробут» було визначено управителем багатоквартирних будинків у м. Ужгороді, зокрема у багатоквартирних будинках, визначених у Додатку 1 до цього рішення, у тому числі у багатоквартирному будинку, в якому розміщений об`єкт нерухомого майна відповідача.
Відповідно до п. 2 вказаного рішення виконкому Ужгородської міської ради від 23.12.2016 № 437 на Департамент міського господарства Ужгородської міської ради було покладено укласти з призначеними управителями договори про надання послуг із управління багатоквартирними будинками строком на 1 рік на умовах, визначених конкурсною комісією.
28 грудня 2016 року між ТОВ «Наш-Добробут» (надалі Управитель) та Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради укладено договір про надання послуг з управління будинком, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою ( з подальшими змінами та доповненнями).
31 грудня 2018 року між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та ТОВ «Наш-Добробут.» укладено додаткову угоду про внесення змін до договору про надання послуг з управління будинком, прибудинковою територією, та об`єктами благоустрою від 28.12.2016р. Цією додатковою угодою сторони вирішили викласти цей договір у новій редакції.
Договір має додатки, що є невід`ємною його частиною: Додаток 1 «Тариф, структура, періодичності та строки виконання», Додаток 2 «Загальні відомості про будинок», Додаток 3 «Кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території».
Згідно пунктів зобов`язується 1-3 надавати вищезазначеного договору Управитель співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком (далі послуга з управління), що розташований за адресою : АДРЕСА_1 (далі будинок), а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Управитель надає послуги відповідно до тарифу, структури, періодичності та строків виконання, які зазначаються у додатку 2 до договору і є його невід`ємною частиною. Послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території.
Позивач зазначає, що в даному випадку управителя було визначено на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради. Вартість послуг згідно додатків 1 до договору від 28.12.2016 року становить: з 01.01.2020 року 2,66 грн., з 01.01.2021 року 3,38 грн., з 01.01.2022 року 3,84 грн., з 01.01.2023 року 3,84 грн., з 01.01.2024 року 3,84 гривень за 1 кв.м. загальної площі майна.
Позивач вказує на те, що право приватної власності на квартиру за адресою : АДРЕСА_2 , загальною площею 100,2 кв.м., житловою площею 49,8 кв.м, в цілому зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер: 2053, виданий 14.09.2019, видавник: Хребтань Н.М. приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, від 19.06.2025 №432148185.
Особовий рахунок № НОМЕР_1 щодо нарахування та обліку платежів за послугу по даній квартирі оформлено на ім`я власника ОСОБА_1 . Таким чином на відповідача законом та договором покладається обов`язок сплати на користь позивача послуг за управління будинком.
Згідно позовної заяви, позивач виконує свої зобов`язання з утримання будинку належним чином. Відповідач до позивача (управителя) для проведення перевірки якості надання послуг не звертався, акт - претензія не складався та до позивача не надходив. Відповідач свого зобов`язання зі сплати наданих послуг не виконує, через що за ним утворилася заборгованість за період з 01.05.2020 року по 31.05.2024 року, сума якої згідно розрахунку становить 17 354,64 гривень.
Відповідно до п.24 Додаткової угоди від 31.12.2018р. про внесення змін до договору про надання послуг з управління будинком, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою від 28.12.201бр., за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за послугу з управління співвласники сплачують пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожний день прострочення.
Сума на яку заборгованість збільшується внаслідок інфляції станом на 31 травня 2025 року становить 3 816,72 грн. Відповідний розрахунок додається.
Сума на яку заборгованість збільшується з урахуванням пені у розмірі 0,01% за кожен день прострочення, станом на 30 червня 2024р., становить 1223,88 грн.
Сума на яку заборгованість збільшується з урахуванням, 3% річних від простроченої суми станом на 30 червня 2024 року становить 1005,93 гривень.
Відповідний розрахунок додається. Таким чином загальна сума заборгованості відповідача за послуги з управління будинком, з урахуванням встановленого індексу інфляції, пені та 3% річних, становить 23 401,17 гривень.
Окрім того, згідно позовної заяви 11.09.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» (Клієнтом) та адвокатським бюро «Адвокатська контора Козаря» було укладено договір про надання правової допомоги.
Додатком № 8 від 07.07.2025 року до договору про надання правової допомоги від 11.09.2024 визначено, що розмір гонорару АДВОКАТСЬКОГО БЮРО із надання правової допомоги КЛІЄНТУ.
На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст. 15,16,509,525,526,530,625 ЦК України, ст.ст.4,5,161,175-178 ЦПК ЦПК України, позивач просить суд: стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком, за період з 01.05.2020р. по 31.05.2024р. у розмірі 17 354,64 гривень, інфляційні втрати в розмірі 3 816,72 гривень, пеню в розмірі 1223,88 гривень, 3% річних в розмірі 1005,93 гривень, а всього стягнути 23 401,17 (двадцять три тисячі чотириста одну) гривню 17 копійок, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 4000 грн.
На виконання ухвали суду, від 19 вересня 2025 року приватний ноніус Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Наталія Методіївна, надала суд інформацію щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків, номер і серію паспорта, дату та місце народження ОСОБА_1 .
Позивач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Разом із тим, через канцелярію суду ним подано заяву про розгляд справи за його відсутності.
Слід зазначити, що жодних клопотань, заяв та відзиву від відповідача по справі до суду не надходило.
У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, на підставі наведеного суд керуючись ч.4 ст. 223, 280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку:
За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Частиною 2 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно матеріалів справи, Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 23.12.2016 № 437, прийнятого за наслідками проведеного конкурсу з призначення управителів багатоквартирних будинків у м. Ужгороді, ТОВ «Наш-Добробут» було визначено управителем багатоквартирних будинків у м. Ужгороді, зокрема у багатоквартирних будинках, визначених у Додатку 1 до цього рішення, у тому числі у багатоквартирному будинку, в якому розміщений об`єкт нерухомого майна відповідача.
Відповідно до п. 2 вказаного рішення виконкому Ужгородської міської ради від 23.12.2016 № 437 на Департамент міського господарства Ужгородської міської ради було покладено укласти з призначеними управителями договори про ) надання послуг із управління багатоквартирними будинками строком на 1 рік на умовах, визначених конкурсною комісією.
28 грудня 2016 року між ТОВ «Наш-Добробут» (надалі Управитель) та Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради укладено договір про надання послуг з управління будинком, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою ( з подальшими змінами та доповненнями).
У п. 1 вказаного договору Управитель зобов`язується надавати замовникові послуги з управління будинком, прибудинковою територією та об`єктами благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях за адресою: АДРЕСА_3 (далі - об?єкт), для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень (далі - мешканці об?єкта) у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості (далі - послуги).
Як вбачається із Додатку 1 до вказаного договору, встановлено тариф за надання послуг у розмірі 1,5380 грн. за 1 кв.м. загальної площі.
28.12.2017 укладено Додатковий договір №1 до Договору від 28 грудня 2016 року.
31.12.2018 між сторонами укладено Додаткову угоду про внесення змін до договору про надання послуг з управління будинком.
Як вбачається із Додатку 1 до вказаного договору, встановлено тариф за надання послуг за адресою АДРЕСА_1 грн. за 1 кв.м. загальної площі 2,42 грн.
Додаток і в редакції 01.01.2020 р. тариф становить 2,66 грн. на 1 м.кв. , в редакції 01.01.2021 - 3,38 грн. за 1 м. кв.
Згідно Додаткової угоди від 28.12.2021 про внесення змін до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 28.12.2016 року, визначено тарифи 3,84 грн. за 1 м. кв.
Згідно наявної в матеріалах справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав нерухомості на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником квартири АДРЕСА_4 є відповідач по справі ОСОБА_4 .
Згідно позовної заяви, особовий рахунок № НОМЕР_1 щодо нарахування та обліку платежів за послугу по даній квартирі оформлено на ім`я власника нерухомого майна ОСОБА_1 .
Інформація щодо Управителя та ціни послуг з управління розміщувалися у друкованому виданні газети «УЖГОРОД» Ужгородської міської ради, у вигляді оголошень на кожному під`їзді обслуговуваного будинку та надавалися співвласникам. Отже, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 є укладеним та потребує його виконання.
Позивач ТОВ «Наш-Добробут» стверджує, що позивач виконує свої зобов`язання з утримання будинку належним чином.
Відповідач до позивача (управителя) для проведення перевірки якості надання послуг не звертався, акт - претензія не складався та до позивача не надходив.
Відповідач свого зобов`язання зі сплати наданих послуг не виконує, через що за ним утворилася заборгованість за період з 01.05.2020 року по 31.05.2024 року, сума якої згідно розрахунку становить 17 354,64 гривень.
Судом встановлено, що у спірний період часу надавались позивачем послуги з управління багатоквартирним будинком. Вказане відповідачем не спростовано, відзиву на позовну заяву до суду не подано.
Докази звернення відповідача з претензіями, скаргами щодо порушення порядку надання житлово-комунальних послуг, зміни їхніх споживчих властивостей, надання неналежної якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, перевищення строків проведення аварійно-відновних робіт тощо, складання та підпису відповідних актів-претензій у зв`язку з цим відповідно до ст.27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в матеріалах справи відсутні.
За приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
У відповідності ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що слід стягнути з стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком, за період з 01.05.2020р. по 31.05.2024р. у розмірі 17 354,64 гривень.
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних суд виходить з наступного.
За змістом статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Також суд враховує, що згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення, зокрема, інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.
Згідно п. 2 даної постанови ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 р. № 1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено в наступній редакції: «Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється:
нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285)».
Таким чином в період з 24.02.2022 року по 29.12.2023 року з відповідача заборонялося нарахування 3% річних та інфляційних втрат на заборгованість за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги. Як вбачається з наданих позивачем розрахунків інфляційних втрат та 3% річних, за вказаний період заборгованість не нараховувалася.
З наданих розрахунків розміру заборгованості вбачається, що на основну заборгованість за період 01 травня 2020 року по травень 2024 року відповідачу нараховані інфляційні втрати в розмірі 3816,72 гривень. , пені 1223,88 грн. та 3 % річних в розмірі 1005,93 грн.
Перевіривши розрахунок, наданий позивачем, суд установив, що у ньому не включено нарахування інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені за період з 24.02.2022 по 29.12.2023 року.
З огляду на викладене суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком, за період з 01.05.2020р. по 31.05.2024р. у розмірі 17 354,64 гривень, інфляційні втрати в розмірі 3 816,72 гривень, пеню в розмірі 1223,88 гривень, 3% річних в розмірі 1005,93 гривень, а всього стягнути 23 401,17 (двадцять три тисячі чотириста одну) гривню 17 копійок, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 4000 грн.
На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь ТОВ «Наш Добробут» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3028,00 гривень, оскільки судовий збір був сплачений у мінімальному розмірі.
Щодо стягнення із відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правову допомогу, суд приходить до наступного висновку:
За змістом частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 3028,00 грн. судового збору, сума якого підлягає стягненню на його користь з відповідача.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат.
Суд наголошує на тому, що зазначені витрати, понесені позивачем мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Суд при вирішенні питання стягнення витрат на правничу допомогу бере до уваги правові висновку викладені у постанові від 07.09.2023 року у справі за № 202/8301/21 в якій Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду зазначає, що обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги; розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо). Вищезазначене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду (справи №821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18, № 199/3939/18-ц, № 466/9758/16-ц) та в постанові Великої Палати Верховного Суду (справа № 826/1216/16).
Згідно матеріалів справи вбачається, 11.09.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» (Клієнтом) та адвокатським бюро «Адвокатська контора Козаря» було укладено договір про надання правової допомоги предметом якого (п 1.1) є зокрема із складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову тощо та інших документів, не обхідних для виконання даного Договору), представництва та захисту інтересів КЛІЄНТА у судах всіх інстанцій під час здійснення, цивільного, судочинства тощо
Додатком №8 від 11.09.2024 року до договору про надання правової допомоги визначено, що розмір гонорару АДВОКАТСЬКОГО БЮРО надання правової допомоги КЛІЄНТУ. Згідно якого, гонорар АДВОКАТСЬКОГО БЮРО у справах Про стягнення сум заборгованостей із власників нерухомого майна (за вказаними нижче адресами) за наданні їм житлово комунальні послуги із управління багатоквартирним будинком на користь КЛІЄНТА (правовий аналіз наданих документів, підготовка та написання позовної заяви, складання інших процесуальних документів та заяв, адвокатських запитів, Адреса: АДРЕСА_2 Розмір гонорару 4000 грн.
Позивачем сплачено АДВОКАТСЬКОМУ БЮРО гонорар в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією.
Також між АБ «Адвокатська контора Козаря» та товариством з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» складено Акт № 8 про надання АДВОКАТСЬКИМ БЮРО правової допомоги КЛІЄНТУ, який підписано сторонами.
Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату.
Щодо стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу на користь позивача, суд констатує наступне.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Так, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Верховний Суд в постанові від 13 лютого 2019 року у справі №756/2114/17 звернув увагу на наступне. Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.
В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц зроблено висновки, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 листопада 2023 року у справі №914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем ТОВ «Наш-Добробут» та АБ «Адвокатська контра Козаря» укладено Договір про надання правничої допомоги від 11.09.2024. Додатком №7 до вказаного договору підтверджено, що сторони договору узгодили розмір гонорару у справі про стягнення сум заборгованості із власників нерухомого майна за адресою 4000,00 грн.
Враховуючи складність справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи та їх характер, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у цій справі у суді першої інстанції, у сумі 4000,00 гривень.
Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, 259, 263-265, 279, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш - Добробут» від імені та в інтересах якого діє представник, адвокат Козар Михайло Володимирович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НАШДОБРОБУТ.», код за , адреса: 88000, Україна, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Загорська, буд. 23/30.

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош