УХВАЛА

16 березня 2026 року

м. Київ

справа № 274/8610/25

провадження № 61-992ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пархоменка П. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 15 січня 2026 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про встановлення особи, яка зобов`язана виконати вимоги Митного кодексу України,

постановив ухвалу про таке:

1. 21 січня 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 (далі - позивач) на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 15 січня 2026 року у справі № 274/8610/25.

2. Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2026 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення наявних у ній недоліків шляхом надання до Верховного Суду:

1) документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 532,48 грн, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати цього збору відповідно до закону;

2) уточненої касаційної скарги із зазначенням повного найменування відповідача, який бере участь у справі та його місцезнаходження;

3) доказів надсилання копій уточненої касаційної скарги з доданими матеріалами іншим учасникам справи.

3. 24 лютого 2025 року, на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 10 лютого 2026 року, на адресу Верховного Суду надійшла уточнена касаційна скарга, яка зареєстрована 25 лютого 2026 року, в якій позивач частково виконав вимоги ухвали, зокрема не надав документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 532,48 грн, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати цього збору відповідно до закону.

Щодо сплати судового збору позивач зазначає, що касаційна інстанція в порушення норм фактично ігнорує рішення Конституційного суду України.

Вважає таку вимогу незаконною та безпідставною з таких підстав:

- пенсія не є доходом чи прибутком а є соціальною виплатою, як зарплата відшкодування шкоди тощо, за стягнення з яких не сплачується судовий збір;

- пенсія в Україні є соціальною виплатою, а не доходом, оскільки її призначення ґрунтується на принципах пенсійного страхування та солідарності, а не на трудовій діяльності чи інших основах, що формують дохід;

- також сама пенсія є державною гарантією матеріального забезпечення певних категорій громадян, зокрема тих, хто досяг пенсійного віку або втратив працездатність.

З наведеного вбачається, що законодавець прирівнює пенсію до різних видів доходів громадян, однак аналіз Відповідних конституційних приписів, Положень законодавства про пенсійне забезпечення в Україні дає підстави для висновку, що пенсія - це не дохід, а один із видів соціальних виплат у розумінні статті 46 Конституції України. Але суд не взяв до уваги, що пенсія є соціальною виплатою, а не доходом і незаконно вимагає сплатити пенсіонеру судовий збір.

4. З огляду на викладене позивач не виконав вимог ухвали Верховного Суду від 10 лютого 2026 року в частині сплати судового збору. До уточненої касаційної скарги не додано квитанції про сплату судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

5. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон від 08 липня 2011 року № 3674-VI).

6. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (частина перша статті 8 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI).

7. Згідно із частиною другою статті 8 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

8. За змістом наведених приписів, зокрема, підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи та подати докази на підтвердження того, що саме її загальний майновий стан, а не одне із можливих джерел доходів перешкоджав або перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі.

9. У Законі від 08 липня 2011 року № 3674-VI немає чітко визначеного переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному випадку суд установлює можливість звільнити особу від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити чи розстрочити сплату на підставі поданих доказів саме щодо майнового стану такої особи. Оцінюючи останній, суд має встановити наявність у такої особи доходу (заробітної плати, стипендії, пенсії тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища тощо.

10. Крім того, за змістом статті 8 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI звільнення від сплати судового збору, як і зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення такої сплати особам, які не зазначені у статті 5 цього Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

11. Верховний Суд зауважує, що обов`язок доведення існування обставин, що свідчать про скрутний майновий стан особи для звільнення, зменшення, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, покладається саме на особу, яка звертається з відповідним клопотанням. Такими доказами можуть бути, наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

12. До вказаного клопотання позивач не надає жодного доказу щодо його загального майнового стану. Позивач не підтвердив відсутність у нього, крім пенсії, іншого доходу, заощаджень (банківські документи про відсутність на рахунку коштів), права власності на нерухоме майно, транспортні засоби, тощо.

13. Наведені позивачем доводи не можна визнати такими, що належно характеризують його майновий стан і зумовлюють необхідність від звільнення, відстрочення, розстрочення або зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги.

14. Відповідно до частини першої статті 120 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

15. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (частина друга статті 127 ЦПК).

16. Верховний Суд вважає, що встановлений процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги слід продовжити на десять днів із дня вручення позивачу копії цієї ухвали.

17. Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом подання Верховного Суду документа, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги або документів, що підтверджують підстави для звільнення, відстрочення, розстрочення або зменшення розміру цього збору відповідно до закону.

У разі подання заяви з доданими матеріалами через підсистему «Електронний Суд» відповідачі мають надати докази їх надсилання іншим учасникам справи до зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний Суд» або листом з описом вкладення.

У разі ж їх подання засобами поштового зв`язку, їхні копії мають бути надані відповідно до кількості учасників справи.

18. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК).

19. Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 120, 127, 185, 260, 261, 392, 393 ЦПК, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків його касаційної скарги на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 15 січня 2026 року у справі № 274/8610/25.

2. Запропонувати ОСОБА_1 в строк протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали привести касаційну скаргу у відповідність з вимогами статті 392 ЦПК шляхом усунення вищевказаних недоліків.

3. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя П. І. Пархоменко