Справа №155/370/26
Провадження №2-о/155/38/26
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

12 березня 2026 року місто Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Яремчук С.М., вивчивши заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною,

ВСТАНОВИЛА:

10 березня 2026 року до Горохівського районного суду Волинської області надійшла заява ОСОБА_1 в якій остання просить визнати недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити її опікуном недієздатної.

Однак, вважаю, що дану заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Приписами ч. 9 ст. 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

В порушення зазначеним вимог заявниця звернулася до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною, не зазначивши при цьому жодної заінтересованої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги за місцезнаходженням цього закладу.

Однак, заявницею до матеріалів заяви не додано доказів (витяг з реєстру територіальної громади, довідка про реєстрацію місця проживання, тощо) станом на момент звернення до суду, де на даний час проживає особа щодо якої ставиться питання про визнання її недієздатною.

Крім того, подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, які передбачені, зокрема, в ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, заявницею у поданій заяві не зазначено відомості про наявність або відсутність у неї та заінтересованої особи (заінтересованих осіб) електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; не чітко викладено обставини, якими заявниця обґрунтовує свої вимоги та не зазначено доказів, що підтверджують обставини, які викладені у поданій заяві; не зазначено перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із заявою (за наявності).

Крім цього, відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Однак, заявницею не долучено до матеріалів заяви документів, які підтверджують родинні відносини з ОСОБА_2 .

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Проте, в заяві не зазначено обставин, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, відсутнє посилання на докази, які підтверджують наявність в особи, яку заявниця просить визнати недієздатною, хронічного, стійкого психічного розладу.

Отже, заявниці необхідно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження наявності у ОСОБА_2 будь-якого психічного розладу (психічного захворювання), діагностованого лікарями, та яке існує на дату звернення до суду з вищевказаною заявою (10 березня 2026 року).

Відсутність зазначених даних позбавить суд в подальшому вирішити питання щодо призначення судово-психіатричної експертизи однієї з найважливіших процесуальних дій та буде порушенням повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою передбачених ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 64 Конституції України.

Також заявницею до заяви не долучено клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи щодо ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає, їй піклувальника чи опікуна.

Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав особою, дієздатність якої обмежена.

Однак, в доданих до заяви матеріалах немає відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки встановлення опіки над фізичною особою і призначення їй опікуна можливе лише за відповідним поданням (ч. 1 ст. 60 ЦК України).

Крім того, КЦС ВС зазначив, що згідно зі ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (постанова від 07 жовтня 2020 року у справі №195/1605/16-ц (провадження № 61-9500св20).

Згідно з ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування. Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме за поданням відповідного органу, а не за заявою фізичної особи.

Також в матеріалах поданої заяви відсутній медичний висновок про те, що за станом здоров`я заявниця може бути опікуном.

Суддя наголошує, що згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного та відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, слід залишити без руху, надавши представнику заявника строк для усунення зазначених недоліків.

Приведену у відповідність до ст. 175, 177 ЦПК України заяву, представнику заявника слід направити суду з копією та копіями доданих до неї документів для сторін.

Керуючись ст. 175-177, 185, 293, 294, 295-297 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною залишити без руху.

Надати заявниці строк для усунення недоліків терміном десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку заява може бути визнана неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області С.М. Яремчук