Справа № 466/1653/26
Провадження № 2/466/2146/26
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 березня 2026 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Торська І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 про скасування арешту майна, -

установила:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою , згідно якої просить скасувати арешт на майно.

Позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 ЦПК України.

У відповідності до ч.1 ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

У відповідності до ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивачка (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивачка зобов`язана виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних Справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Викладене узгоджується із висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 14.08. 2019 року у справі № 519/77/18, від 15.04.2020 року у справі № 474/106/18.

Враховуючи вищенаведене, у даному випадку, позивачці слід визначитись із суб`єктним складом учасників провадження у поданому нею позові.

Крім того, беручи до уваги, що як вбчається із змісту позовної заяви позивачкою не ставиться питання про визнання права власності на арештоване майно, разом з тим і не надано жодних правовстановлюючих документів на рухоме чи нерухоме майно, з якої просить зняти арешт, на виконання вимог, передбачених п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачці також необхідно уточнити спосіб захисту її порушених прав.

Вивчивши матеріали позовної заяви, вважаю що таку слід залишити без руху, оскільки позивачкою при подачі позовної заяви до суду не було дотримано вимог п. п. 2, 4, 5, 6, 7, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а також ч.4 ст. 177 ЦПК України.

Позивачкою не зазначено обставин, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких вона звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги, відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Так, позивачкою не викладено обґрунтування права вимоги до відповідача, відповідно до норм матеріального права, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто які права порушені, якими діями відповідача та як вони взаємопов`язані, тобто який характер мають правовідносини, що виникли між позивачкою та відповідачем саме з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення і яких саме порушених прав позивача враховуючи, що ст. 16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст. 5 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до п.5 ст. 177 ЦПК України, позивачкою не зазначено доказів що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів), зокрема щодо спроб примусового виселення, перешкоди у доступі до укриття під час оголошення повітряної тривоги.

Крім цього, всупереч п.п. 2, 6, 7, 9, 10 ч.3 ст. 175 ЦПК України не зазначено місцезнаходження (для юридичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.4 ст. 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Разом з тим, відповідно до п.6 ч.1 ст. 5 Закону України від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, позивачка не звільнена від сплати судового збору за пред`явлення позовної вимоги про скасування арешту майна.

Пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи позивачкою не оплачено судовий збір та не долучено квитанцію про сплату судового збору.

Дотримання вимог ст.175 ЦПК України при пред`явленні заяви в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

У відповідностідо п.1постанови Пленуму Вищогоспеціалізованого судуУкраїни зрозгляду цивільнихі кримінальнихсправ № 03.06.2016№ 5«Про судовупрактику всправах прозняття арештуз майна`у порядкуцивільного судочинствазахист майновихправ здійснюєтьсяу позовномупровадженні,а такожу спосібоскарження рішення,дії абобездіяльності державноговиконавця чиіншої посадовоїособи державноївиконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Вивчивши матеріали позовної заяви, вважаю що таку слід залишити без руху, оскільки позивачкою при подачі позовної заяви до суду не було дотримано вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: не сплачено судовий збір, не зазначено місцезнаходження відповідача, його поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, відомі номери зв`язку та адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; способи захисту прав та інтересів, не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору та вжиття заходів забезпечення доказів або позову, розрахунок суми судових витрати, підтвердження позивачки що нею не подано іншого позову з тих самих підстав та тим самим предметом.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 та ст.177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, -

постановила:

позовну заяву ОСОБА_1 про скасування арешту майна залишити без руху.

Надати заявниці строк тривалістю 10 (десять) днів з дня отримання ухвали для усунення наведених недоліків, інакше заява вважатиметься неподаною та буде повернена.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: І. В. Торська