єдиний унікальний номер справи 546/1137/25
номер провадження 2/546/123/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Романенко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Захарченко Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Решетилівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 546/1137/25 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

17.11.2025 через електронний кабінет Електронного суду до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла вищевказана позовна заява, у якій позивач просить стягнути з відповідачки суму заборгованості в розмірі 147907,74 грн, та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.09.2022 року Відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту (копія додається до позовної заяви).

06.09.2022 року Відповідач підписав власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (надалі - Договір, копія додається до позовної заяви) та погодив наступні умови: Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.1.2. Договору); Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.1.3 Договору); Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору).

Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 №151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України".

На підставі укладеного Договору Відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 03/24, тип - Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку.

В подальшому Відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступні картки: кредитна картка номер - НОМЕР_2 , строк дії - 08/28, тип - Картка "Універсальна".

Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ № 164 від 29.07.2022 Відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком.

Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно Позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (додається до позовної заяви) та підтверджується випискою за рахунком. Таким чином, у порушення умов Договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 07.10.2025 року має заборгованість - 147907.74 грн., яка складається з наступного: 118681,76 грн - заборгованість за тілом кредиту, 29225,98 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 17.11.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О.

У порядку визначеному ч. 6 ст.187 ЦПК України судом 19.11.2025 направлено запит до органу реєстрації з метою з`ясування зареєстрованого місця проживання відповідача та вирішення питання щодо належної підсудності даного спору суду, відповідь на який отримано 24.11.2025.

Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 27.11.2025 позовну заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків.

02.12.2025 позивачем виконано вимоги ухвали суду від 27.11.2025.

Ухвалою суду від 04.12.2025 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче засідання на 08:30 год 12.01.2026.

10.02.2026 відповідачка ОСОБА_1 подала до суду клопотання про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 11.02.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 10:00 год 11.03.2026.

11.03.2026 від відповідачки ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про визнання позовних вимог.

У судове засідання призначене на 11.03.2026 сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Представник позивача - ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином шляхом направлення повістки на 11.03.2026 до його електронного кабінету Електронного суду, яку відповідно до довідки про доставку електронного документу отримав 16.02.2026 о 22:380:20 (а.с.112 оборот). 11.03.2026 через електронний кабінет Електронного суду подав до суду заяву у якій позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, просив суд здійснити розгляд справи на підстав наявних письмових доказів та прийняти визнання позовних вимог відповідачкою. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.117).

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена завчасно та належним чином шляхом направлення повісток за зареєстрованим місцем проживання, 11.03.2026 подала до суду клопотання про визнання позовних вимог позивача у повному обсязі, просив розгляд справи провести без її участі (а.с.116).

Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних письмових доказів у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 06.09.2022 ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг. (а.с.28-39). При підписанні анкети-заяви відповідачка погодила наступні умови:

Відповідно до п.1.2. анкети-заяви:

- Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн;

- Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»;

- Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. анкети-заяви);

Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.1.3 анкети-заяви);

Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. анкети-заяви);

Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. анкети-заяви);

Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. анкети-заяви).

Згідно з п.п. 2.1.1.1.1. анкети-заяви, на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Клієнт приєднується до цих Умов та Правил (далі - Умови або Договір). Паспорт споживчого кредиту та Тарифи Банку (далі - Тарифи) є невід`ємною частиною цього Договору. Перелік кредитних карток, на які Банк встановлює кредитні ліміти: Карта "Універсальна", карта "Універсальна Gold", Преміальні картки: Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature. Цей перелік може змінюватися та доповнюватися на розсуд Банку.

Кредит надається шляхом встановлення Банком кредитного ліміту на рахунку Клієнта на підставі аналізу кредитоспроможності Клієнта з урахуванням законодавства та внутрішньобанківських документів. (п.п. 2.1.1.2.7. анкети - заяви).

Розмір кредиту, реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту на дату укладення Договору, усі припущення, використані для обчислення процентної ставки зазначені в Паспорті споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною Договору(п.п. 2.1.1.2.8. анкети - заяви).

Згідно з п.п. 2.1.1.3.4., кошти, отримані від Клієнта для погашення заборгованості за кредитом, у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі, насамперед, направляються для погашення:

1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту (тіла кредиту) та прострочені проценти за користування кредитом;

2) у другу чергу сплачуються сума кредиту (тіло кредиту) до оплати та проценти до сплати по кредиту;

3) у третю чергу сплачуються проценти від суми неповернутого в строк кредиту згідно п. 2.1.1.2.12. цього Договору, пеня згідно п. 2.1.1.8.1 цього Договору та інші платежі відповідно до Договору.

При цьому Сторони узгодили, що у разі виникнення за кредитною карткою несанкціонованого овердрафту, що є перевищенням суми операції, здійсненої за рахунком, над сумою встановленого Банком кредитного ліміту, що обумовлений Договором із Банком і не є прогнозованим за розміром та часом виникнення, черговість, визначена абзацом 1 п. 2.1.1.3.4. цього Договору змінюється наступним чином:

1) у першу чергу сплачуються відсотки за користування несанкціонованим овердрафтом та тіло несанкціонованого овердрафту;

2) у другу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту (тіла кредиту) та прострочені проценти за користування кредитом;

3) у третю чергу сплачуються сума кредиту (тіло кредиту) до оплати та проценти до сплати по кредиту;

4) у четверту чергу сплачуються проценти від суми неповернутого в строк кредиту згідно п. 2.1.1.2.12. цього Договору, пеня згідно п. 2.1.1.8.1 цього Договору та інші платежі відповідно до Договору.

Дана анкету-заява підписана ОСОБА_1 06.09.2022 о 00:09 год шляхом накладення електронного підпису, та містить реквізити сторін (а.с.28-39).

Як вбачається з паспорта споживчого кредиту, який відповідно до п.п. 2.1.1.1.1. анкети-заяви є невід`ємною частиною Договору та підписаний ОСОБА_1 шляхом накладення електронного підпису:

- тип кредиту: Відновлювана кредитна лінія, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці:

- строк кредитування: місяців 12 місяців з пролонгацією;

- спосіб та строк надання кредиту Безготівковим шляхом (на картковий рахунок);

- процентна ставка: відсотків річних: 42,0% ;

- Повернення кредиту здійснюється шляхом: договірного списання з рахунку Клієнта, в т.ч. за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим Договором, 1 го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань Клієнта; шляхом внесення Клієнтом коштів в розмірі Мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту (а.с.40-44).

Зазначене свідчить про обізнаність відповідача з порядком та умовами погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших платежів.

Окрім того, відповідно до довідки № 032328 від 08.10.2025, відповідачем, отримано кредитні картки: номер картки НОМЕР_1 , дата відкриття 06.09.2022, термін дії 03/24, тип картки Універсальна; номер картки НОМЕР_2 , дата відкриття 02.05.2024, термін дії 08/28, тип картки Універсальна ( а.с.10).

Згідно довідки № 033259 від 08.10.2025 про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 , вбачається, що на картці неодноразово змінювався кредитний ліміт у розмірі, який збільшувався до 115 000, 00 грн та зменшився до 0,00 грн (а.с.11).

З виписки за договором №б/н за період 06.09.2022-08.10.2025 (картки номер НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ), вбачається, що ОСОБА_1 систематично використовувала кредитні кошти з частковим нерегулярним погашенням виниклої заборгованості. Усього витрат - 888 536,18 грн. Усього надходжень - 740 628,44 грн (а.с.12-27).

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 06.09.2022, у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 07.10.2025 має заборгованість - 147907,74 грн. Заборгованість складається з наступного: 118681,76 грн - заборгованість за тілом кредиту, 29225,98 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Пеня та комісія банком не нараховувались (а.с7-9).

Спір у справі виник із кредитних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частина 1 та 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з пунктом 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України передбачено, що в письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною особою та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1, 2 ст. 1046 ЦК України).

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Анкета Заява б/н від 06.09.2022, Паспорт споживчого кредиту підписані ОСОБА_3 за допомогою електронного підпису (а.с. 28-39, 40-44).

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України від 15 листопада 2016 року №1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі Закон №1734-VIII).

За змістом ч. 2 ст. 9 Закону №1734-VIII до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Враховуючи позицію Верховного суду, яка закріплена у постанові ВС від 08.07.2020 у справі № 754/17518/15-ц, у ст. 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому ґрунтується цивільне право - обов`язковість договору, тобто з укладення договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки, а не лише суб`єктивні права, які вони мають виконувати. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у справі № 355/385/17 від 23.01.2019.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало ОСОБА_1 кошти за кредитним договором на умовах строковості і платності, однак такі кошти не були повернуті відповідачкою у повному обсязі.

З матеріалів справи також слідує, що сторони погодили умови кредитування, в тому числі кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення, розмір процентної ставки, строк кредитування, дані обставини не заперечуються відповідачем.

Оскільки в указаних вище документах, підписаних відповідачкою, визначені відсотки за користування кредитом, суд вважає, що сторони погодили умови договору кредиту в частині розміру відсотків за користування кредитом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 систематично використовувала кредитні кошти шляхом здійснення переказів з карткового рахунку, здійснення розрахунків в торгових мережах карткою через платіжний термінал, зняття готівки в банкоматах, також відповідачкою частково періодично здійснювалось погашення кредитної заборгованості.

Таким чином із наданих позивачем доказів вбачається, що відповідачкою були порушенні умови договору і станом на 07.10.2025 відповідачка має заборгованість у розмірі 147907,74 грн. Заборгованість складається з наступного: 118681,76 грн - заборгованість за тілом кредиту, 29225,98 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Пеня та комісія банком не нараховувались. Пеня та комісія банком не нараховувались.

Суд приходить до висновку, що такий розмір заборгованості є обґрунтованим, здійсненим відповідно до умов договору та підтверджений наданими позивачем розрахунками, дослідженими судом в ході судового розгляду.

Вказані розрахунки складені відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України, відповідач з даними розрахунками в заяві про визнання позовних вимог погодився.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими.

Оскільки відповідач подав до суду клопотання про визнання позовних вимог, з урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та, враховуючи факт невиконання ОСОБА_1 умов договору б/н від 06.09.2022, суд приходить до висновку, що позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 147907,74 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 118681,76 грн; заборгованість за відсотками 29225,98 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір за позовну вимогу майнового характеру у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції № BOJ60B4ЕЕЕ від 30.10.2025 (а.с.1). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с.61).

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічні положення закріплені в ч. 3 ст. 7 Закону Україна «Про судовий збір».

Таким чином, враховуючи норми ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», на користь позивача підлягає поверненню 50% сплаченого ним судового збору, що становить 1211,20 грн (2422,40 х 50% =1211,20).

Інші 50% сплаченого позивачем судового збору, що становить 1211,20 грн, підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526,610,611,625,634, 1048, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.2, 12, 13, 83, 259, 263, 268, 273, 279, 280-282, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Прийняти визнання ОСОБА_1 позову Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» суму заборгованості за кредитним договором б/н від 06.09.2022, станом на 07.10.2025, у загальному розмірі 147 907,74 грн (сто сорок сім тисяч дев`ятсот сім гривень 74 копійки), що складається з: заборгованості за тілом кредиту -118681,76 грн; заборгованості за простроченими відсотками -29225,98 грн.

Повернути Акціонерному товариству комерційному банку «ПРИВАТБАНК» (, адреса місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, поштовий індекс: 01001) з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору згідно платіжної інструкції № BOJ60B4ЕЕЕ від 30.10.2025 у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» понесені судові витрати за сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другійстатті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11 березня 2025 року.

Учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , адреса місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, ел. пошта: , наявний електронний кабінет в підсистемі Електронний суд системи ЄСІТС;

представник позивача - Забара Вячеслав Миколайович, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місцезнаходження: вул. Соборності, буд. 70-а, м. Полтава, Полтавського району Полтавської області, 36014, ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 , телефон: НОМЕР_4 , наявний електронний кабінет в підсистемі Електронний суд системи ЄСІТС;

представник позивача - Савіхіна Анастасія Миколаївна, РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , телефон.: НОМЕР_6 , ел. пошта:: ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявний електронний кабінет в підсистемі Електронний суд системи ЄСІТС;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , телефон : НОМЕР_8 , електронний кабінет в підсистемі Електронний суд системи ЄСІТС відсутній.

Суддя О.О. Романенко