Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/7430/24
Провадження №: 2/332/1066/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя в складі:головуючого судді: Сінєльніка Р.В., при секретарі: Васильченко Н.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» ( місце знаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 82, офіс 7) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 07.05.2021 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп » та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №31599 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий

кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 3000,00 грн.; дата надання кредиту: 07.05.2021; строк кредиту : 30 днів; валюта кредиту: UAH; стандартна процентна ставка 2,5 % в день або 912,5 % річних. 07.05.2921 року на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 3000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 21.05.2024 року.

17.02.2022 року між ТОВ «ФК Авіра Груп » та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ФК Авіра Груп » відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу №02-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 31599, станом на 25.06.2024 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 18750,00грн.,яка складається з:простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3000,00 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 15750,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати по справі.

Ухвалою від 06.01.2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи (а.с.27).

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.06.2025 року позовні вимоги ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №31599 від 07.05.2021 в сумі 18750,00 грн. та понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн. судового збору , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500,00 грн. (а.с.60-66).

Не погоджуючись з заочним рішенням відповідач ОСОБА_1 в особі представника- адвоката Гесня Н.Т. звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 05.06.2026 по справі №332/7430/24( а.с. 76-78).

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2025 року заяву адвоката Гесня Н.Т. в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.06.2025 року у цій справі скасовано та призначено справу до слухання у судовому засіданні з викликом всіх учасників справи(а.с.93-94).

23.12.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача -адвоката Гесня Н.Т. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого із позовними вимогами він не згоден в частині стягнення суми заборгованості по процентах, нарахованих поза межами строку кредитування в розмірі 13 500,00 грн., Вважають доведеною суму заборгованості відповідача за кредитним договором №31599 від 07.05.2021 у загальному розмірі 5250,00 грн., з яких 3000, 00 грн. заборгованість за кредитним договором 2250,00 грн. проценти за користування кредитом, нараховані в межах строку кредитування (а.с. 101-103).

26.12.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача понесені судові витрати. Щодо вимоги про стягнення на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу заперечують (а.с.124-129).

Сторони в судове засідання не з`явилися . Представником позивача у відповіді на відзив від 26.12.2026 зазначено про розгляд справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі(а.с. 129).

Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Представником відповідача суду надано заяву про розгляд справи без участі відповідача та без участі адвоката, з урахуванням позиції викладеної у відзиві на позовну заву від 23.12.2025 року (а.с. 146-147) .

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши позовні вимоги, відзив на позовну заяву, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до такого.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07.05.2021 року між первісним кредитором ТОВ «ФК «Авіра Груп » правонаступником якого є ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №31599 про надання фінансового кредиту (а.с. 8-10).

Вказаний договір укладено шляхом надсилання позичальником відповідачу на його мобільний телефон та використання останнім одноразового ідентифікатора, що підтверджується копіями вказаного договору, Додатку до нього та довідкою про ідентифікацію ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» .

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий

кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 3000,00 грн.; дата надання кредиту: 07.05.2021; строк кредиту : 30 днів; валюта кредиту: UAH; стандартна процентна ставка 2,5 % в день або 912,5 % річних.

Згідно п. 1.4. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті

на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом.

На виконання вимог п. 1.4. кредитного договору Відповідачем були зазначені

реквізити платіжної банківської карти № НОМЕР_1 для перерахування кредитних коштів (п. 7 кредитного договору)(а.с. 9 зворотній бік).

Відповідно до довідки ТОВ «Платежі онлайн» від 21.05.2024 року №4560/05, 07.05.2921 року на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 3000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 (а.с.16).

17.02.2022 року між ТОВ «ФК Авіра Груп » та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ФК Авіра Груп » відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу №02-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 (а.с.12-15).

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 31599, станом на 25.06.2024 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 18750 ,00

грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3000,00

грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 15750,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати по справ(а.с.6).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти .

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно з частиною 1статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 5 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з частинами 1-3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підтвердження укладення договору №31599 від 07.05.2021 з наданих позивачем доказів, встановлено, що відповідач здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Одноразовий ідентифікатор направлявся відповідачу шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер, який вказувався ним при реєстрації на сайті та кредитний договір був підписаний ОСОБА_1 шляхом введення одноразового ідентифікатора, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с. 58)

Таким чином встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання кредиту у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3000,00 грн.

Щодо стягнення процентів у розмірі 15750,00 грн., суд зазначає наступне, як вбачається з договору №31599 від 07.05.2021, строк дії договору 30 днів, стандартна процента ставка 2,5% в день або 912,5 % річних.

Згідно з Додатком № 1 до Кредитного договору сума нарахованих процентів за користування кредитом складає 2250,00 грн. (а.с. 10).

Разом з тим, згідно долучених позивачем розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 25 червня 2024 року розмір заборгованості за простроченими процентами складає 15750,00 грн., що свідчить про те, що частина процентів за користування кредитом були нараховані поза межами строку дії договору.

У пункті 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

За таких обставин, суд вважає, оскільки зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом, то після 05.06.2021 року кредитор не мав права нараховувати відповідачу проценти за користування кредитними коштами.

Таким чином, оскільки право кредитора нараховувати проценти за користування кредитом припинилося 05.06.2021 року, тому нарахування процентів за користування кредитом починаючи з 06.06.2021 року у загальному розмірі 13500 грн. є безпідставним та не породжує у відповідача обов`язку сплачувати ці кошти.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню проценти з користування кредитом у розмірі 2250,00грн., які були нараховані в межах строку дії кредитного договору № 31599 від 07.05.2021.

Разом з тим, відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 10 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться копія договору про надання професійної правової допомоги від 29.12.2023, укладеного між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В. та копія акту про отримання правової допомоги від 24.02.2025 р.

На підтвердження оплати юридичних послуг позивачем надано копію платіжної інструкції №35466 від 24.02.2025, згідно якої ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» перерахувало адвокату Пархомчуку С.В. 10 500,00 грн. за призначенням платежу: оплата за правничу допомогу (а.с. 43)

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18.

Судом встановлено, що спір, який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати , пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог .

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу . Так, загальна сума витрат позивача на правову допомогу становить 10 500 грн. Оскільки позов задоволено частково на 28 %(в розмірі 5250,00 грн. від заявленої суми 18750,00 грн.), обґрунтованою є пропорційна компенсація таких витрат відповідно до ступеня задоволення позовних вимог. 28% від зазначеної суми складає 2940,00 грн. Зазначений розмір витрат є співмірним , та таким , що відповідає принципам розумності, справедливості й пропорційності , закріпленому у ст. 129 Конституції України та 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Запорізького апеляційного суду від 24.06.2025 року у справі №335/13913/24

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем сплачено 2 422,40 грн. судового збору. Оскільки позов задоволено частково, а саме на 28 %, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 678,27 грн.

Крім того , відповідачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу суду надано копію договору про надання правничої допомоги №251125 від 25.11.2025 , копію додаткового договору 251125/1 до договору про надання правничої допомоги №251125 від 25.11.2025 , копію акту приймання-передачі виконаних робіт /послуг від 25.11.2025 (за договором про надання правничої допомоги №251125 від 25.11.2025). Вартість правничої допомоги становить 10 000 грн.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» задоволені частково на 28 %(в розмірі 5250,00 грн. від заявленої суми 18750,00 грн.), то визначені і підтверджені відповідачем витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн. підлягають зменшенню пропорційно до розміру вимог, у яких було відмовлено позивачу(72 %). Тому з позивача на користь відповідача підлягає стягненню сума витрат на правову допомогу в розмірі 7200,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» - задовольнити частково.

Стягнути зОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» ( , місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7) заборгованість за кредитним договором №31599 від 07.05.2021 року, в сумі 5250,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3000,00 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 2250,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю«ФК КЕШ ТУ ГОУ» (, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7) судові витрати в розмірі 678,27 грн. судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі 2940,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (місцезнаходження 04080, м. Київ, вул. Кирилівська будинок 82, офіс 7 , ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на правову допомогу в розмірі 7200,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17.03.2026 року, у зв`язку з перебуванням судді Сінєльніка Р.В. з 10.03.2026 до 17.03.2026 в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню №1-кп/332/98/26 (справа № 332/3720/24) відносно ОСОБА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Суддя Р.В.Сінєльнік