Справа № 463/7113/24
Провадження № 2-др/463/13/26
16 березня 2026 року Личаківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Нора Н.В.
за участю секретаря Заверухи О.Б.
предстанвика відповідача Талалаєва О.Ю.
відповідача ОСОБА_2
відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву представника відповідача адвоката Талалаєвої О.Ю., про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради та Служби у справах дітей виконавчого комітету Перемишлянської міської ради про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з внуком, встановленні порядку участі у вихованні та спілкуванні з внуком зі справою №463/7874/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, Служба у справах дітей Перемишлянської районної державної адміністрації про усунення перешкод у побаченнях, вихованні, утриманні, проживанні та вільному спілкуванні з сином, встановленні порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з сином, -
Представник відповідача адвокат Талалаєвої О.Ю. звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в якому просить суд ухвалити додаткове рішення по справі 463/7113/24 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про усунення перешкод у побаченнях, вихованні, утриманні, проживанні та вільному спілкуванні з дитиною, встановлення порядку участі у її вихованні та спілкуванні, яким стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП : НОМЕР_3 ) суму витрат, понесених на отримання професійної правничої допомоги, в розмірі 40 800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень.
Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 24 лютого 2026 року позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради та Служби у справах дітей виконавчого комітету Перемишлянської міської ради про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з внуком, встановленні порядку участі у вихованні та спілкуванні з внуком зі справою №463/7874/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, Служба у справах дітей Перемишлянської районної державної адміністрації про усунення перешкод у побаченнях, вихованні, утриманні, проживанні та вільному спілкуванні з сином, встановленні порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з сином задоволено частково.

Свою заяву представник відповідча мотивує тим, що в провадженні Личаківського районного суду м. Львова знаходиться справа №463/7113/24 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про усунення перешкод у побаченнях, вихованні, утриманні, проживанні та вільному спілкуванні з дитиною, встановлення порядку участі у її вихованні та спілкуванні. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 02 березня 2026 року, суд частково задоволив позовні вимоги Позивачів у справі. Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 270 ЦПК України. Щодо розміру витрат на правничу допомогу, яка була надана у даній справі. 16 квітня 2024 року між Адвокатським об`єднанням «Юхименко і партнери» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання правової допомоги (надалі «Договір») У п. 1.2. Договору визначені види правової допомоги, зокрема, такої є, надання правової інформації, консультації і роз`яснень з правових питань, складання необхідних Клієнту заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів Клієнта у судах під час здійснення цивільного судочинства. 23 серпня 2024 року між Адвокатським об`єднанням «Юхименко і партнери» та ОСОБА_2 був укладений додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги від 16 квітня 2024 року, яким Адвокатське об`єднання «Юхименко і партнери» взяло на себе обов`язок представляти інтереси ОСОБА_2 у Личаківському районному суді м. Львова у справі № 463/7113/24. 18.11.2024 року ОСОБА_2 оплатила аванс за надання правової допомоги у даній справі у розмірі 15 000, 00 грн. 03.03.2026 року Сторони підписали акт приймання-передачі наданих послуг до Договору від 16.04.2024 р. про надання правової допомоги та Додатку № 1 від 23.08.2024р. до Договору про надання правової допомоги та погодили сплату 40 800, 00 грн. Щодо строків подання даної заяви 24.02.2026 року суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. Оголошення рішення суд визначив 02.03.2026 року. Так, 02.03.2026 року на мою електронну пошту суд надіслав рішення у даній справі. Враховуючи, що рішення про часткове задоволення позову я отримала лише 02.03.2026 року, відтак з урахуванням строків подання заяви про ухвалення додаткового рішення, останній день для подання даної заяви припадає на 07.03.2026 року, відтак така заява подається у встановлений законом строк.

Представником позивача, адвокатом Лабай А.М., було подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, свої заперечення мотивує наступним. Судові дебати у вказаній справі відбулися 24 лютого 2026 року. Рішенням Личаківського районного суду міста Львова в справі № 463/7113/24 прийнято 24 лютого 2026 року. Представник Відповідача ОСОБА_8 подала заяву про ухвалення додаткового рішення у справі у якій просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу та долучила докази понесення таких витрат 04 березня 2026 року. Оскільки представник відповідача заяви про те, що не може подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат до закінчення судових дебатів не зробила, об`єктивних поважних причин неможливості подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат та доказів на підтвердження їх існування не надала, та надала такі з пропуском п`ятиденного строку з моменту прийняття рішення Судом, наявні підстави для залишення без розгляду заяви, як такої що подана із порушення встановленого порядку та строків на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з долученої квитанції про оплату витрат на професійну правничу допомогу на суму 15000 грн. така сформована ще 18.11.2024 року. Інших документів, які б підтверджували здійснення оплати за професійну правничу допомогу суду не надано. Таким чином відповідач та її представник мали можливість долучити вказану квитанцію до закінчення судових дебатів у справі. Разом з тим, долучений акт прийому передачі послуг від 03 березня 2026 року на суму 40800 грн. не є підтвердженням здійснення оплати послуг, оскільки такий не є первинним платіжним документом та не свідчить про перерахунок коштів. Окрім зазначеного, частиною четвертою статті 141 ЦПК України передбачено: «Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.». Слід зазначити, що відповідачем у своєму відзиві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат та вказано наступне: «Повідомляю, що попередній розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 30 000 грн.». Таким чином, оскільки сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, то наявні всі підстави для відмови відповідачу у задоволенні її заяви про відшкодування судових витрат. З огляду на викладене, підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу відсутні, а враховуючи те, що рішення Личаківського районного суду міста Львова в справі № 463/7113/24 прийнято 24 лютого 2026 року, заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення подана 04 березня 2026 року, тобто із пропуском п`ятиденного строку, передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, то є всі підстави для залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Позивачем ОСОБА_1 , було подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, свої заперечення мотивує наступним. В провадженні Личаківського районного суду міста Львова перебуває об`єднана справа №463/7113/24 за його позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , про усунення перешкод у побаченнях, вихованні, утриманні, проживанні та вільному спілкуванні з сином, встановленні порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з сином. 24 лютого 2026 року у вказаній справі було прийнято рішення. 04 березня 2026 року представником Відповідача Талалаєвою О. Ю. через систему електронний суд подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій вона просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу та долучає докази понесення таких витрат. Заперечує проти задоволення вказаної заяви в повному обсязі та звертає увагу Суду на наступні обставини. Судові дебати у вказаній справі відбулися 24 лютого 2026 року. Рішення Личаківського районного суду міста Львова в справі № 463/7113/24 прийнято 24 лютого 2026 року. Представник Відповідача ОСОБА_8 подала заяву про ухвалення додаткового рішення у справі у якій просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу та долучила докази понесення таких витрат 04 березня 2026 року. Як вбачається з долученої квитанції про оплату витрат на професійну правничу допомогу на суму 15000 грн. така сформована ще 18.11.2024 року. Інших документів, які б підтверджували здійснення оплати за професійну правничу допомогу не надано. Таким чином відповідач та її представник мали можливість долучити вказану квитанцію до закінчення судових дебатів у справі. Разом з тим, долучений акт прийому передачі послуг від 03 березня 2026 року на суму 40800 грн. не є підтвердженням здійснення оплати послуг, оскільки такий не є первинним платіжним документом та не свідчить про перерахунок коштів. Таким чином, підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу відсутні. Таким чином, враховуючи те, що рішення Личаківського районного суду міста Львова в справі № 463/7113/24 прийнято 24 лютого 2026 року, з тексту заяви ОСОБА_8 та матеріалів справи вбачається, що така подана 04 березня 2026 року, тобто із пропуском п`ятиденного строку, передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України , заяву про ухвалення додаткового рішення слід залишити без розгляду, оскільки така заява та докази були надані представником відповідача поза межами строку, встановленого частиною 8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

В судове засідання сторони з`явилися представник відповідача Талалаєва О.Ю., позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 , надали пояснення аналогічні тим, які викладені в поданих раніше запереченнях.

Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. ч. 4-6 цієї статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Під час розгляду цивільної справи № 753/15687/15-ц (постанова від 14.11.2018р.) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

За своєю юридичною природою, договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, зміст якого розкривається главою 63 ЦК України і за загальним правилом, перед його укладенням сторони користуються свободою розсуду щодо визначення його умов, однак з врахуванням, серед іншого, вимог розумності та справедливості (ст. ст. 6, 627 ЦК України).

Процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, зокрема дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, відтак, навіть фіксованість гонорару у договорі не є безумовним обов`язком суду стягнути такий.

Зокрема, 16 квітня 2024 року між Адвокатським об`єднанням «Юхименко і партнери» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання правової допомоги.

У п. 1.2. Договору визначені види правової допомоги, зокрема, такої є, надання правової інформації, консультації і роз`яснень з правових питань, складання необхідних Клієнту заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів Клієнта у судах під час здійснення цивільного судочинства.

23 серпня 2024 року між Адвокатським об`єднанням «Юхименко і партнери» та ОСОБА_2 був укладений додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги від 16 квітня 2024 року, яким Адвокатське об`єднання «Юхименко і партнери» взяло на себе обов`язок представляти інтереси ОСОБА_2 у Личаківському районному суді м. Львова у справі № 463/7113/24.

Відповідно до умов п. 4 акту прийому-передачі наданих послуг до Договору від 16.04.2024 року про надання правової допомоги Сторони погодили, що оплата залишку у розмірі 25 800 (двадцять п`ять тисяч вісімсот) гривень 00 копійок буде проведена Замовником протягом 20 (двадцяти) банківських днів з дня ухвалення судом першої інстанції судового рішення у справі № 463/7113/24.

13 березня 2026 року ОСОБА_2 оплатила 10 000, 00 грн., на рахунок АО Юхименко і партнери.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт і наданих послуг, час, витрачений адвокатами на надання послуг та обсяг таких послуг, з врахуванням таких засад цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність, суд дійшов висновку, що подана заява підлягає до часткового задоволення, тобто у розмірі 20000,00 грн.

Щодо доводів предстаника позивача Лабай А.М. та позивача ОСОБА_1 , що представник відповідача подала заяву з пропуском п`ятиденного строку з моменту прийняття рішення Судом, та наявні підстави для залишення без розгляду заяви, суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Перевіривши доводи клопотання щодо пропуску строку суд звертає увагу, як вбачається з ЄДРСР текст рішення надіслано судом 02.03.2026 року, забезпечено надання загального доступу 04.03.2026 року, а заява про ухвалення додаткового рішення подана 04.03.2026 року, отже строк на подання такої заяви не пропущений.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 82, 258, 259, 263-265, 268, 270, ЦПК України, суд, -

ухвалив:

заяву представника відповідача адвоката Талалаєвої О.Ю., про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради та Служби у справах дітей виконавчого комітету Перемишлянської міської ради про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з внуком, встановленні порядку участі у вихованні та спілкуванні з внуком зі справою №463/7874/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, Служба у справах дітей Перемишлянської районної державної адміністрації про усунення перешкод у побаченнях, вихованні, утриманні, проживанні та вільному спілкуванні з сином, встановленні порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з сином задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму витрат, понесених на отримання професійної правничої допомоги, в розмірі 20000,00 гривень.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП НОМЕР_3 ).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Нор Н.В.