Справа № 545/5633/25
Провадження № 2/545/170/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2026 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді: Любчика О.В., за участю секретаря: Мамишевої А.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16.12.2024 ОСОБА_1 уклав з АТ «А-Банк» кредитний договір АВНОСТ62743504, щодо надання останньому кредиту у розмірі 60000 грн. строком на 60 місяців (тобто до 15.12.2029) зі сплатою процентів у розмірі 85% щорічно та комісії в розмірі 0 грн.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 110929,76 грн.

Ухвалою суду від 05.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без участі, щодо винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судові засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та дату судового засідання шляхом надсилання судової повістки на адресу реєстрації, відзив на позов не надав, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином.

Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення, суд відповідно до ст.280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Встановлено, що 04.04.2022 між Акціонерним товариством «Акцент-банк» та ОСОБА_1 підписана заява про надання послуги «Швидка готівка» № АВНОСТ62743504 від 16.12.2024 на підставі якої позичальнику видано кредит на споживчі потреби у сумі 60000 грн, на строк 60 місяців з 16.12.2024 по 15.12.2029 включно, процентна ставка фіксована 85% на рік, розмір щомісячного платежу 5391,67 грн.

Згідно з п. 9 цієї ж заявки платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 711694. Загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить 260737,65 грн (а.с. 10-11).

Договір підписаний за допомогю накладання електронного підпису за допомогою сервісу «Дія» 02accd918e9d5d0289f006dd431727854e3cabcc656d03d53206b324bd544e0faf (а.с. 11)

Згідно статті 1 Закону України "Про електронний цифровий підпис" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Положеннями статті 4 Закону України "Про електронний цифровий підпис" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію", згідно статті 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Частиною 8 статті 11 цього Закону передбачено, що в разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється в довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Згідно ч. 12 ст. 11 цього Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Таким чином, вищезазначений договір, укладений між відповідачем та позивачем у відповідності до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Також, про ідентифікацію власноручного підпису позичальника та його електронного підпису свідчить заява підписана клієнтом від 18.11.2024 про погодження використання удосконаленого електронного підпису (зворот а.с. 22).

Отримання коштів ОСОБА_1 підтверджується меморіальним ордером № TR.42589486.56768.65455 від 16.12.2024 з призначенням платежу видача кредиту згідно з договором № АВНОСТ62743504 від 16/12/2024 (зворот а.с.14).

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України.

Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором №АВНОСТ62743504 від 16.12.2024 за ОСОБА_1 станом на 12.11.2025 наявна заборгованість у загальному розмірі 110929,76 грн., в тому числі: 60000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 46029,23 грн. заборгованість за відсотками, 4899, 83 грн. заборгованість за пенею (зворот а.с.13).

Отже, відповідач не виконав умови договору, своєчасно не повернув суму кредиту та не сплатив відсотки, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Відтак, суд вважає доведеним наявність заборгованості у позичальника перед банком за тілом кредиту у розмірі 60 000 грн та за відсотками у розмірі 46029,93 грн.

Разом з тим, щодо нарахування та стягнення пені у розмірі 4899,83 грн, суд зазначає таке.

Згідно п. 15 заявки кредитного договору зазначено, що неустойка у розмірі 130 грн. нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (а.с.24).

Законом України №2120-ІХ від 15.03.2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ Прикінцеві та перехідні положення ЦК України було доповнено пунктом 18, відповідно до якого визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 зазначив, що з аналізу положень пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом №14366 затверджено Указ Президента України від 12 січня 2026 року №40/2026 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (з відповідними змінами), строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 3 лютого 2026 року на 90 діб, тобто до 05 години 30 хвилин 04.05.2026.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №№ АВНОСТ62743504 від 16.12.2024, вбачається, що заявлена до стягнення пеня неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором становить 4899,83 грн. (зворот а.с.13).

Водночас стягнення штрафних санкцій суперечить вимогам вищенаведеного законодавства, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

За викладених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути заборгованість за договором на суму 106029,93 грн.

Крім того, відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог.

Так, позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, позов задоволено на 95,58%, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2315,33 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 263, 265, 279, 280-282 ЦПК України,

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрацїі: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (, адреса: м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11) заборгованість за кредитним договором у розмірі 106029,93 грн. та судовий збір у розмірі 2315,33 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О. В. Любчик