Справа № 191/1806/26
Провадження № 2-н/191/104/26
У Х В А Л А

іменем України

16 березня 2026 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Окладнікова О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадження судді Окладнікової О.І. 12.03.2026 року надійшла цивільна справа за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

13.03.2026 року було зроблено запит щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1

13.03.2026 року в системі «Електронний суд» ОСОБА_1 було сформовано заяву про відвід судді. В обґрунтування даної заяви ОСОБА_1 посилається на пункт 5 ч.1 ст.36 ЦПК України, а також зазначив, що у нього є сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді при розгляді вказаної справи, оскільки заявниця ОСОБА_2 являється працівником Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Ознайомившись із заявою про відвід судді, доходжу висновку про її необґрунтованість з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом 10 днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 ч.1 ст.161 визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

По своїй суті наказне провадження у ЦПК України передбачено для швидкого, спрощеного стягнення грошових сум за безспірними вимогами без судового засідання. Тобто наказ видається коли спір про право відсутній, а вимоги підтверджені письмовими документами, що дозволяє видати судовий наказ, який одночасно є виконавчим документом. У протилежному випадку, якщо вимоги не підтверджені письмовими документами, то підстав для видачі судового наказу немає.

У заяві про відвід судді Борсук Б.О. посилається лише на п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

Вважаю, що підстава для відводу судді, на яку посилається ОСОБА_1 , не може бути врахована в правовому полі процесуального законодавства для відводу судді у даній справі, так як єдиним обґрунтуванням являється те, що Борсук Ю.М. являється працівником Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, але не вказано, яким чином це може вплинути на об`єктивність і неупередженість судді при розгляді справи наказного провадження.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи, те, що суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, то відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, необхідно передати вирішення цього питання судді, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК Кодексу.

Керуючись ст. 33, 36, 37, 39, 40, 260, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 - визнати необґрунтованою.

Копію даної ухвали та заяву ОСОБА_1 про відвід судді передати до Відділу організаційного забезпечення виконання функцій суду та контролю за виконанням рішень суду для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, для вирішення питання про відвід судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Окладнікова