Справа № 375/2812/25
Провадження № 2/375/57/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Банах-Кокус О.В.,

за участі секретаря судового засідання Потапенко А.В.,

за участі:

представника відповідача

в режимі ВКЗ адвоката Онищенко В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області в порядку спрощеного позовного провадження клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , через свого представника - адвоката Залського Б.С. звернулася до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

У обґрунтування позову зазначає, що з 17 листопада 2007 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 19 квітня 2019 року, справа № 375/213/19 шлюб між ними було розірвано, прізвище позивача після розірвання шлюбу змінено на дошлюбне « ОСОБА_3 ». Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 22 травня 2019 року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2000,00 грн на двох дітей щомісячно з 22 квітня 2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Оскільки на сьогоднішній день сума аліментів на двох дітей в розмірі 2000,00 грн є явно низькою, такою, що навіть менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та такий розмір аліментів взагалі не покриває витрат на утримання дітей, позивач вважає за можливе змінити порядок стягнення з твердої грошової суми на відсоток від заробітку (доходу) відповідача.

Враховуючи викладене, вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом.

28 листопада 2025 року ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 6 січня 2026 року.

31 грудня 2025 року до суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення розгляду справи, у звязку з тим, що відповідач ОСОБА_6 перебуває на службі у складі Збройних Сил України.

6 січня 2026 року судове засідання було відкладено за клопотанням представника позивача - адвоката Заліського Б.С.

10 лютого 2026 року справа була знята з розгляду у зв`язку із стабілізаційними відключеннями світла та знетрумлення електромережі суду, справу призначено на 9 березня 2026 року о 10 год 00 хв.

У судове засідання зявився представник відповідача.

Представник відповідача підтримала подане Поливяним Є.О. клопотання про зупинення розгляду справи, у звязку з тим, що відповідач перебуває на службі у складі Збройних Сил України та просила його задовольнити.

Представник позивача, адвокат Заліський Б.С. через канцелярію суду, 9 березня 2026 року подав заяву про проведення судового засідання за відсутності сторони позивача та заперечив щодо задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки відповідач проходить службу у військовій службі правопорядку (ВСП) в АДРЕСА_1 , що не заважає йому приймати участь у судовому засіданні та вважає за можливе продовжити розгляд справи по суті.

Суд, вивчивши матеріали клопотання та матеріали цивільної справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_8 перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України з 18 березня 2024 року на підставі Указу Президента України від 5 лютого 2024 року № 50/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації».

Відповідно до довідки № 72/1003 від 26 грудня 2025 року старший сержант ОСОБА_9 перебуває на військовій службі по мобілізації в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 18 березня 2024 року по теперішній час.

Указом Президента України № 64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України постановлено введення в Україні воєнного стану із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року та по теперішній час.

Відповідно до частини 1, 2 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі обєктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, зокрема, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктами 1 та 3 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до припинення перебування на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі; у службовому відрядженні.

У постанові Верховного Суду від 9 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 та в ухвалах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 757/5240/16-ц, від 29 серпня 2022 року у справі № 461/5209/19, від 17 січня 2023 року у справі № 501/1699/17, від 9 травня 2023 року у справі № 96/5671/21, висловлено позицію щодо застосування пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України, відповідно до якої підставою для зупинення провадження у справі є перебування сторони у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій. Таких же висновків дійшов і КАС України (застосування пункту 5 частини 1 статті 236 КАС України), зокрема, у постанові від 25 квітня 2024 року у справі № 852/2а-1/24.

Велика Палата Верховного Суду 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22 зробила висновок, що за нинішньої редакції пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України в суду є обовязок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Тож норма пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, яка встановлює обов`язок суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду переглянула підхід до застосування пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України та сформувала правову позицію, яка усуває необхідність доводити переведення конкретної військової частини у бойовий стан.

Так, у пунткі 116 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22 (далі - Постанова ВП ВС) зазначено, що Велика Палата Верховного Суду погоджується з доводами колегії суддів Третьої судової палати щодо наявності підстав для відступу від висновків Верховного Суду щодо застосування положень пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України (аналогічні положення містяться в пункті 3 частини першої статті 227 ГПК України та пункті 5 частини першої статті 236 КАС України), сформульованих у постановах колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 9 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17, від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20, від 13 березня 2025 року у справі № 557/1226/23, колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11 березня 2025 року у справі № 904/4027/22 та колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 квітня 2024 року у справі № 852/2а-1/24 (провадження № А/990/24). У наведених справах вирішувалися питання щодо зупинення провадження у справі за участю сторони, яка була військовослужбовцем.

У пункті 117 Постанови ВП ВС сформульовано такий правовий висновок: «Під час застосування правил пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм права, визначених у пункті 3 частини першої статті 227 ГПК України та в пункті 5 частини першої статті 236 КАС України, судам потрібно виходити з такого:

1) з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан»;

2) упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належним для застосування судом згаданих вище норм процесуального права є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, щ військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі;

3) якщо військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору), права якого захищають положення пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагнення продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство у відповідному провадженні.»

Відповідно до частини 1 статті 254 ЦПК України, провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

Після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, тобто, до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені у воєнний стан, відповідач зобов`язаний повідомити про це суд.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_6 перебуває на військовій службі в лавах Збройних Сил України та забезпечує стримування збройної агресії проти України у період воєнного стану, запровадженого у звязку із воєнною агресією Російської Федерації проти України також враховуючи, що зупинення провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 251 ЦПК України, є обов`язком суду, з метою недопущення порушення прав ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне провадження у справі зупинити до припинення перебування відповідача на військовій службі у складі Збройних Сил України.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання відповідача.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини 1 статті 251, пунктом 2 частини 1 статті 253, статтями 258-260, 261, 353, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання відповідача ОСОБА_6 про зупинення провадження у справі - задовольнити.

Зупинити провадження у цивільній справі № 375/2812/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - до припинення перебування відповідача ОСОБА_10 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 9 березня 2026 року.

Суддя О.В. Банах-Кокус