УХВАЛА

11 березня 2026 року

м. Київ

справа № 357/3844/20

провадження № 61-2600ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року, додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня

2021 року, постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року у справі за позовом Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» до Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліта - 2010», Фермерське господарство «Пролісок», Фермерське господарство «Дари Ланів», про визнання незаконним і скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року Приватне орендне сільськогосподарське підприємство «Сидори» звернулося до суду з позовом до Міністерства юстиції України про визнання незаконним і скасування наказу Міністерства юстиції України від 15.03.2018 №728/5.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 липня

2020 року провадження у справі за позовом Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» до Міністерства юстиції України, третіх осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта-2010», Фермерського господарства «Пролісок», Фермерського господарства «Дари Ланів» про визнання незаконним і скасування наказу від 15.03.2018 № 728/5 закрито.

Постановою від 20 жовтня 2020 року апеляційну скаргу представника приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» - адвоката Тетері С. І., задоволено.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 липня

2020 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 15.03.2018 № 728/5, у частині розгляду та задоволення колективної скарги щодо рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.03.2015 № 20136287, від 25.01.2015 № 18835630, від 26.01.2015 № 18839751, від 26.01.2015 № 18841045, від 25.01.2015 № 18835741, прийняті державним реєстратором реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Бурімською Н. І., від 25.01.2015 № 18835725, від 25.01.2015 № 18835804, від 25.01.2015 № 18835672, прийняті державним реєстратором реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області

Журовим О. В., від 30.12.2015 № 27683238, прийняте державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Малькевич Л. В., від 22.12.2014 №18201041, прийняте державним реєстратором реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області

Матушевич О. В., від 30.04.2014 № 12799872, від 15.12.2014 № 18003849, від 19.05.2014 № 13152734, від 16.04.2014 №12494979, від 12.12.2014 № 17938566, від 25.12.2014 № 18361308, від 12.12.2014 № 17935767, від 15.05.2014 № 13078385, від 14.04.2014 № 12419642, від 23.04.2014 № 12615035, від 28.04.2014 № 12721918, від 14.04.2014 № 12422692, прийняті державним реєстратором реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Юхно Н. В., від 14.12.2015 № 27047111, прийняте державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Рибалко В. М.

Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» судові витрати по справі в сумі 1051 грн.

У решті позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 05 травня 2021 року відмовлено представнику третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта-2010», адвокату Навроцькому Д. М., у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі щодо відшкодування витрат на правничу допомогу.

У травні 2021 року Приватне орендне сільськогосподарське підприємство «Сидори» звернулося до суду із заявою про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 27 травня 2021 року заяву про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Постановлено додаткове рішення у цивільній справі № 357/3844/20 за позовом Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» до Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліта-2010», Фермерського господарства «Пролісок», Фермерського господарства «Дари Ланів», про визнання незаконним і скасування наказу.

Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» 30733,11 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року зупинено апеляційне провадження за апеляційними скаргами: адвоката Тетері С. І., яка діє в інтересах Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори», адвоката Миколюка М. Д., який діє в інтересах ОСОБА_10 , Міністерства юстиції України, адвоката Навродського Д. М., який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта - 2010», на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року, апеляційними скаргами адвоката Тетері С. І., яка діє в інтересах Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори», адвоката Навродського Д. М., який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта - 2010»

на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 05 травня 2021 року, у цивільній справі №357/3844/2020 за позовом Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» до Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліта-2010», Фермерського господарства «Пролісок», Фермерського господарства «Дари Ланів» про визнання незаконним і скасування наказу

- до припинення контрактів добровольців територіальної оборони

ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_24 , ОСОБА_21 у складі добровольчого формування Білоцерківської міської територіальної громади № 2

та припинення перебування ОСОБА_26 на військовій службі у військовій частині

НОМЕР_1 .

Постановою Верховного Суду від 16 серпня 2023 року касаційну скаргу приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» задоволено.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року скасовано, а справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (провадження № 61-10045св22).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 січня 2026 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, ухваленого під головуванням судді Ярмоли О. Я. 27 травня 2021 року у м. Київ, у справі за позовом Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» до Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліта-2010», Фермерського господарства «Пролісок», Фермерського господарства «Дари Ланів», про визнання незаконним і скасування наказу.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 року апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_10 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта - 2010» залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 14 квітня 2021 року задоволено.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня

2021 року в частині вирішення позовних вимог про скасування рішень про державну реєстрацію прав, вчинених до 01 січня 2016 року змінено, викладено мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня

2021 року в частині вирішення позовних вимог щодо скасування рішень про державну реєстрацію прав, вчинених після 01 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позовні вимоги Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» до Міністерства юстиції України, ОСОБА_4 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11

про визнання незаконним і скасування наказу задоволено.

Визнано незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 15 березня 2018 року № 728/5, в частині розгляду та задоволення колективної скарги щодо рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер 29472485 від 29 квітня 2016 року, державний реєстратор Узинської міської державної нотаріальної контори Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Малькевич Л.В; індексний номер 27981514 від 28 січня 2016 року, державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Набок В.М.; індексний номер 37101635 від 15 вересня 2017 року, державний реєстратор Карпусь І.О.; індексний номер 37633471 від 18 жовтня 2017 року, державний реєстратор Карпусь І.О.; індексний номер 37633000 від 18 жовтня 2017 року, державний реєстратор

Карпусь І.О.

Апеляційну скаргу Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2021 року задоволено.

Додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 27 травня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким:

стягнуто з Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 на користь Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» судові витрати на професійну правничу допомогу понесені в суді першої інстанції в розмірі 2 374,57 грн з кожного.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта - 2010»

на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 05 травня 2021 року залишено без задоволення.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року заяву представника Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» - адвоката Тетері С. І., про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто з Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 на користь Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Сидори» судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені в апеляційному суді у розмірі 2 412,80 грн з кожного.

У березні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Міністерства юстиції України на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року, додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 05 травня 2021 року, постанову Київського апеляційного суду від 28 січня

2026 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 10 лютого

2026 року з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки отримана Верховним Судом 06 березня 2026 року.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга

на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, з посиланням на те,

що повний текст оскаржуваної постанови отримано у електронному кабінеті

10 лютого 2026 року, про що надає відповідні докази.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, його можливо поновити.

Водночас подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Абзацом першим частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України визначено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо:

1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою;

3) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні;

4) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу;

5) справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою;

6) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції;

8) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або

2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або

3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або

4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Аналізуючи вищезазначені норми, Верховний Суд зауважує, що касаційна скарга має містити: пункт 1 - формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується заявник, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, в яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскаржуваного судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах. Суд звертає увагу заявника, що судовими рішеннями у подібних правовідносинах є такі рішення, в яких подібними є: предмети спору; підстави позову; зміст позовних вимог; встановлені судом обставини та однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин; пункт 2 - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, з чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовним обґрунтуванням мотивів такого відступлення; пункт 3 - зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи; пункт 4 - посилання на підстави, передбачені частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

Саме по собі посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права без зазначення на обґрунтування випадків (випадка), перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Отже, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити Міністерству юстиції України строк на касаційне оскарження судового рішення.

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року, додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня

2021 року, постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець