Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1238/26
Провадження № 2/711/1392/26
17 березня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Скляренко В.М.
при секретарі Півень С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Представник позивача Рогова В.В., яка діє на підставі довіреності від 25.12.2025р., звернулася до суду з позовом, сформованим в підсистемі «Електронний суд», в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1418-3529 від 06.07.2024р. в розмірі 10 000 грн. та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 662,40 грн.
Також зазначає, що всупереч умов кредитного договору відповідач не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем, внаслідок чого станом на 19.01.2026р. в нього утворилась заборгованість в загальному розмірі 12 066,0 грн., яка складається з наступних сум: прострочена заборгованість за кредитом 2 000 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 9 766 грн., прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 300 грн.
Разом з тим, зазначає, що ним (кредитодавцем) було прийняте рішення про можливість застосування до Позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами на суму 2 066 грн. за умови погашення Позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 10 000 грн.
А тому, враховуючи вищезазначене, просить стягнути із ОСОБА_1 неповну суму заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії №1418-3529 від 06.07.2024р., а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 2 000 грн.; прострочену заборгованість за нарахованими процентами 8 000 грн., що разом складає 10 000 грн. Також просить стягнути із відповідача судовий з збір у розмірі 2 662,40 грн.
Відповідач не надав письмового відзиву проти позовних вимог.
17.02.2026р. судом відкрито провадження у справі із визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Разом з тим, суд враховує, що до позовної заяви позивачем додано клопотання, за підписом директора ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Резуєва Є.В., в якому останній просить розглянути справу у відсутність представника позивача та одночасно вказує, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду /а.с. 10/.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки-повідомлення засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання, яка повернулася до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідача шляхом доставки судової повістки на електронну адресу відповідача зазначену у позовній заяві (повідомлення доставлено 18.02.2026р.) та шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-сайті суду.
Отже, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
Підписання договору з боку позичальника здійснено за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А7997.
Дата повернення кредиту 05.07.2025р. (п. 4.13 договору).
Згідно умов Кредитного договору Позичальник зобов`язався повернути кредит, проценти за користування кредитом та нараховану неустойку (якщо така буде нарахована) в останній календарний день строку кредитування, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах (п. 5.1 договору).
На виконання умов Договору про відкриття кредитної лінії №1418-3529 від 06.07.2024р. позивач з використанням системи LiqPay здійснив перерахування кредитних коштів 06.07.2024р. в розмірі 2 000 грн. на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» /а.с. 45/ та довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» /а.с. 46/.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії №1418-3529 від 06.07.2024р. відповідачем на погашення заборгованості за договором не здійснено жодного платежу, в зв`язку з чим станом на 19.01.2026р. загальна заборгованість відповідача за вказаним договором склала 12 066 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 2 000 грн., прострочена заборгованість за процентами 9 766 грн., які нараховані в межах строку дії договору, тобто до 05.07.2025р., прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 300 грн. Зазначене стверджується відповідним розрахунком станом на 19.01.2026р. /а.с. 47-53/.
Оскільки до теперішнього часу відповідачем не виконане грошове зобов`язання за Кредитним договором належним чином в добровільному порядку, то позивач звернувся до суду з даним позовом.
Таким чином, спір між сторонами виник із зобов`язальних відносин, що регулюються нормами глави 71, 73 Цивільного кодексу України (далі ЦК).
Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного.
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною третьою статті 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК).
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Згідно ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Отже, укладаючи Кредитний договір в електронній формі сторони погодили умови та порядок повернення відповідачем кредиту шляхом здійснення платежів з оплати процентів за користування кредитом та обов`язком позичальника повернути суму кредиту до 05.07.2025р.
Як встановлено судом, відповідач після укладання кредитного договору належним чином не виконував свого зобов`язання із здійснення платежів, чим допустив порушення умов повернення кредиту, тобто строків та розмірів внесення щомісячних платежів, а тому допустив порушення виконання своїх зобов`язань.
Наданий позивачем розрахунок суми процентів по договору №1418-3529 відповідає умовам, погодженим сторонами та викладеними у п. 2.3, 4.1, 4.2, 4.4, 4.6, 4.7, 4.8, 4.9, 4.10, 4.12, 4.15, 5.1, 10.1 Договору про відкриття кредитної лінії №1418-3529 від 06.07.2024р., а також орієнтованій загальній вартості кредиту, визначеної умовами договору.
Станом на 19.01.2026р. розмір заборгованості зафіксований: за кредитом 2 000 грн., за відсотками за користування кредитом 9 766 грн., прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 300 грн.
Позивач, керуючись принципом диспозитивності, прийняв рішення про часткове списання заборгованості позичальника та вимагає стягнути із відповідача лише частину боргу, а саме 10 000 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 2 000 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 8 000 грн.
Разом з тим, слід зазначити наступне. Питання щодо розміру процентної ставки за договорами споживчого кредитування врегульовані положеннями Закону №1734.
На момент укладання відповідачем з ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» кредитного договору положеннями ч. 5 ст. 8 з врахуванням п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1734 (зі змінами в редакції згідно із Законом №3498-IX від 22.11.2023р., що набули чинності з 24.12.2023р.) було передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки за договором про споживчий кредит не може перевищувати наступні значення: в період часу з 24.12.2023р. по 21.04.2024р. (120 днів) 2,5%; 22.04.2024р. по 19.08.2024р. (120 днів) 1,5%; з 20.08.2024р. 1%.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону №1734 умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Таким чином, враховуючи що відповідна редакція ч. 5 ст. 8, п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1734 була чинною на момент укладання Договору №1418-3529, то сторони мали враховувати відповідні законодавчі приписи, а відтак нарахування кредитором процентів за період з 20.08.2024р. по 05.07.2025р. за денною процентною ставкою 1,5% та 1,18% (320 днів) є неправомірним, оскільки суперечить відповідним положенням Закону №1734.
З огляду на зазначене слід дійти висновку, що за Договором №1418-3529 кредитор має право на отримання від позичальника процентів за користування кредитом, які слід обчислювати: за денною процентною ставкою 1,5% за період з 06.07.2024р. по 19.08.2024р. (45 днів), що складає 1 350 грн. (2 000 грн. * 1,5% / 100% * 45 днів), які фактично і нараховані позивачем; за денною процентною ставкою 1% за період з 20.08.2024р. по 05.07.2025р. (320 днів), що складає 6 400 грн. (2000 грн. *1% / 100% * 320 днів).
Таким чином, обґрунтованими та правомірними є вимоги щодо стягнення з відповідача тіла кредиту в розмірі 2 000 грн. та процентів за користування кредитом в сумі 7 750 грн. (1 350 грн. /проценти за період з 06.07.2024р. по 19.08.2024р. за денною процентною ставкою 1,5%, що складає 30 грн. в день/) + 6 400 грн. /проценти за період з 20.08.2024р. по 05.07.2025р. за денною процентною ставкою 1%, що складає 20 грн. в день/).
За таких підстав суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме на суму 9 750 грн., з яких: 2 000 грн. тіло кредиту, 7 750 грн. проценти за користування кредитом.
При цьому, варто звернути увагу, що, відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин.
За таких обставин позовні вимоги підлягають до часткового задоволення на суму 9 750 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2662,40грн. /а.с. 1/.
Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення часткового, то на підставі ч.ч 1, 2 ст. 141 ЦПК України до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2 595,84 коп. (пропорційно до задоволених позовних вимог із розрахунку: 2 662,40 грн. /сума плаченого судового збору/ х 97,50% /відсоток на який задоволено позовні вимоги/ = 2 595,84 грн.).
На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст.7, 9, 11-13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст судового рішення складений 17 березня 2026 року.

Головуючий : В.М. Скляренко