УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сиротенко Валентини Костянтинівни від участі в розгляді цивільної справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НД-58» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя у складі головуючого судді Сиротенко Валентини Костянтинівни перебуває цивільна справа за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НД-58» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

11.03.2026 судді Стеценку А. В. надійшла на розгляду заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Сиротенко В. К. від участі в розгляді вищезазначеної справи.

Заява вмотивована тим, що в судовому засіданні 09.03.2026 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НД-58» без розгляду, не навівши жодного обґрунтування такого рішення, чим порушив право відповідача на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення, яке є частиною загального права людини на справедливий судовий розгляд. Вищезазначені обставини викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Сиротенко В. К. при розгляді справи № 335/11195/25.

Частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя у складі головуючого судді Сиротенко В. К. від 11.03.2026 заявлений відвід визнано необґрунтованим, заяву про відвід передано для вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сімї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сімї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини зазначив, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі тобто жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію тобто чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Булут проти Австрії» від 22.02.1996, у справі «Томан проти Швейцарії» від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. При цьому особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006).

Обставини, на які посилається ОСОБА_1 у заяві про відвід головуючого судді Сиротенко В. К., не дають підстав сумніватися в неупередженості або об`єктивності судді. Крім того, зміст заяви відповідача не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, та зводиться до незгоди заявника з прийнятими судом процесуальними рішеннями ухвалою про відмову в задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НД-58» без розгляду.

Слід зазначити, що хоча ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, заперечення на таку ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне рішення у справі.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007 № 8 зазначено, що відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається. Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Аналогічну позицію висловлено у пункті 57 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів, де зазначено, що зміст конкретних судових рішень контролюється насамперед за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до ЄСПЛ. У Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб, повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

Слід зауважити, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд. Враховуючи вищевикладене, у задоволенні заяви відповідача про відвід судді Сиротенко В. К. від участі в розгляді справи № 335/11195/25 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40, 258261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Сиротенко Валентини Костянтинівни від участі в розгляді цивільної справи № 335/11195/25 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НД-58» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А. В. Стеценко