Справа № 737/130/26
Провадження № 2/737/183/26
У Х В А Л А

10 березня 2026 року с-ще Куликівка

Суддя Куликівського районного суду Чернігівської області Кореньков А.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення грошей, особистих речей та стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

09 березня 2026 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення грошей, особистих речей та стягнення моральної шкоди.

Частина 4 ст. 177 ЦПК України встановлює, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Позивачем подано до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на те, що він є військовослужбовцем, але не отримує грошове забезпечення з серпня 2025 року.

Дослідивши матеріали позовної заяви та клопотання позивача, приходжу до висновку про відмову в задоволенні клопотання та про необхідність залишити позов без руху.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав зазначених у частині першій цієї статті, суд, у порядку передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати. Питання про відстрочення або звільнення від його сплати регулюється Законом України «Про судовий збір».

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або ґ) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За таких обставин, основною умовою для відстрочення або звільнення від сплати судового збору є саме майновий стан особи, яка звертається до суду. Така особа має довести факт, що її майновий стан дійсно є таким, що змушує її звернутись до суду з проханням про відстрочку або звільнення від сплати судового збору, тобто вона повинна навести доводи і подати докази на підтвердження, що майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

За приписами закону, звільнення від сплати судового збору може мати місце лише за наявності виключних обставин, які є вичерпними, та є правом, а не обов`язком суду.

Позивач посилаючись на те, що він є військовослужбовцем та не має можливості сплатити судовий збір, не надав суду будь-яких доказів, які б підтверджували його статус та майновий стан. Крім того, заявляючи майнову вимогу про витребування речей у позивачки позивачем не надано доказів вартості таких речей, що унеможливлює визначити розмір судового збору.

За наведених обставин, підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні, у зв`язку з чим клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачем в позові заявлено вимоги майнового характеру.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2026 рік» з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3328 гривень.

Отже, ставка судового збору за подання позову, який містить вимогу немайнового характеру, складає 1331,20 гривень; ставка судового збору за подання позову, який містить вимогу майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, а саме: надати докази статусу позивача як військовослужбовця, докази його майнового стану, або надати докази сплати судового збору за вимогу про стягнення грошових коштів, про витребування речей в розмірі 1331 грн 20 коп. разом з доказом вартості таких речей, та 2000 грн. за вимогу по стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення грошей, особистих речей та стягнення моральної шкоди залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали надати суду докази, які підтверджують наявність підстав для розстрочення судового збору, або докази сплати судового збору в розмірі 3331 грн. 20 коп. та вартості майна, про витребування якого заявлено в позовній заяві.

3. Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, позовна заява бути вважатися неподаною і повернута позивачу.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Андрій КОРЕНЬКОВ