Єдиний унікальний номер 341/114/26
Номер провадження 2/341/340/26
04 березня 2026 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Васильцової Г.А., секретаря Габлей А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою представника позивача Акціонерного товариства «Таскомбанк» - Матули Вікторії Юріївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача адвокат Матула В.Ю. звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 002/12618745-SP від 17.11.2021 року в розмірі 32 894,93 грн, з яких: 16 472,22 грн строкова заборгованість по основному боргу, 1 055,73 грн строкова заборгованість по процентах, 15 366,98 грн заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) та 2662,40 грн судового збору, сплаченого позивачем.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17 листопада 2020 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 підписано Заяву-анкету № 400680 щодо приєднання до публічної пропозиції АТ«Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». ОСОБА_1 було відкрито поточний рахунок у гривні та встановлено кредитний ліміт в сумі 100 000,00 грн. Позивач зазначає, що кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі. В подальшому відповідач перестав виконувати умови кредитного договору в повній мірі, у зв`язку із чим станом на 30.09.2025 року у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором № 002/12618745-SP в розмірі 32 894,93 грн, з яких: 16 472,22 грн строкова заборгованість по основному боргу, 1 055,73 грн строкова заборгованість по процентах, 15 366,98 грн заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена). Повідомленням-вимогою АТ «Таскомбанк» позичальник був повідомлений про наявність заборгованості за кредитним договором та необхідність її погашення. Однак зазначені порушення не були усунені, а заборгованість так і не була погашена. За викладених обставин представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» вищевказану заборгованість та судові витрати.
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2026 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження.
Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило.
В судове засідання представник позивача Матула В.Ю. не з`явилася, на електронну пошту суду надіслала заяву, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з?явився, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач не повідомив суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надав.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.
Судом встановлено, що 17 листопада 2020 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву № 400680 щодо приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної кратки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» /а.с.17/
Відповідно до п. 3 вищевказаної анкети-заяви ОСОБА_1 просив відкрити йому поточний рахунок у національній валюті на його ім`я та встановити кредитний ліміт.
В матеріалах справи міститься довідка про відкриття відповідачу поточного рахунку у гривні № НОМЕР_1 , який відкритий до заяви-анкети № 400680 з номером кредитного договору № 002/12618745-SP від 17.11.2020 року, та видачі картки № НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Таскомбанк» /а.с.13/.
На підтвердження вказаного боргу представником позивача також долучено виписку по особовому рахунку, з якої вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, а також частково сплачував заборгованість за договором. /а.с. 34-47/.
З метою досудового врегулювання спору позивач на адресу відповідача направив письмову вимогу (повідомлення) з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором № 002/12618745-SP, що підтверджується копією даної письмової вимоги, проте заборгованість відповідачем погашена не була /а.с.49/.
В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку із чим, станом 30.09.2025 року, у відповідача наявна заборгованість на загальну суму 32 894,93 грн, з яких: 16 472,22 грн строкова заборгованість по основному боргу, 1 055,73 грн строкова заборгованість по процентах, 15 366,98 грн заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена), що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості.
Відповідач не скористався своїми процесуальним правом передбаченими статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, не надав до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування.
В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону Україну «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
На підставі ст. 205 та ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин, зміст якого зафіксований в електронному документі, вважається вчиненим у письмовій формі.
Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором не виконав, у передбачений у договорі строк кошти не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основною сумою боргу за кредитним договором № 002/12618745-SP від 17.11.2020 року в розмірі 16 472,22 грн.
Вимоги позивача в цій частині є доведеними, а тому підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками суд зазначає наступне.
У заяві-анкеті про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» № 400680 від 17.11.2020 року процентна ставка не зазначена.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання про врахування при вирішенні даного спору правової позиції викладеної у Постанові Великої Палати Верховного суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 провадження №14-131цс19.
Зокрема, оскільки в матеріалах справи відсутня Публічна пропозиція АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб підписана відповідачем, то суд звертає увагу на те, що не можна розцінювати підписання Заяви-договору, як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом її підписання. А тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови надання банківських послуг в Таскомбанку, надані банком Тарифи та умови обслуговування фізичних осіб в банку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Зазначене позбавляє суд можливості перевірити розрахунок заборгованості та дійти обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості за простроченими відсотками.
Оскільки доказів узгодження умов договору в частині сплати відсотків відповідачем суду не надано, а отже відсутні підстави для стягнення із нього відсотків за користування грошовими коштами.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для стягнення на користь АТ «Таскомбанк» заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 16 422,71 грн.
Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, можливим стягнути з відповідача фактично отриману суму грошових коштів у розмірі 16 472,22 грн.
На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат зі сплати судового збору у розмірі 1 333,20 грн, виходячи з наступного розрахунку: 16 472,22 грн (розмір задоволених позовних вимог) ? 2 662,40 грн (сума сплаченого судового збору) / 32 894,93 грн (розмір заявлених позовних вимог).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд
Позов представника позивача Акціонерного товариства «Таскомбанк» - Матули Вікторії Юріївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення суду 05.03.2026 року.

СуддяГанна ВАСИЛЬЦОВА