КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2026 рокусуддя Київського апеляційного суду М.І.Оніщук, перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Т.М.М.», поданої від його імені та в його інтересах адвокатом Подрезом Олексієм Олександровичем, на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 грудня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Т.М.М.» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15.12.2025 позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду, 25.02.2026 ТОВ «Фірма Т.М.М.», від імені та в інтересах якого діє адвокат Подрез О.О., оскаржило його в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через систему «Електронний суд».

25.02.2026 апеляційна скарга надійшла до Київського апеляційного суду.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду Київського апеляційного суду від 25.02.2026 визначено склад колегії суддів: суддя-доповідач Оніщук М.І., судді: Шебуєва В.А., Кафідова О.В.

26.02.2026 матеріали справи витребувано з Святошинського районного суду м. Києва.

05.03.2026 матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду.

Під час вивчення вказаної апеляційної скарги було встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 354, 356 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцятиднів з дня вручення йому повного судового рішення.

Положеннями ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається із матеріалів справи, 15.12.2025 було постановлено оскаржуване рішення.

При цьому, копію оскаржуваного рішення 15.12.2025 було доставлено до електронного кабінету ТОВ «Фірма Т.М.М.», про що свідчить довідка про доставку електронного документу (а.с. 134).

Таким чином, ТОВ «Фірма Т.М.М.» протягом тридцяти днів, з дня отримання оскаржуваного рішення, управі було оскаржити його в апеляційному порядку. Перебіг такого строку розпочався 16.12.2025 та закінчився 14.01.2026.

Однак, із апеляційною скаргою на вказане судове рішення ТОВ «Фірма Т.М.М.», від імені та в інтересах якого діє адвокат Подрез О.О., звернулося лише 25.02.2026, надіславши її до суду апеляційної інстанції через систему «Електронний суд», в якій заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказуючи про те, що строк був пропущений з поважних причин, що не залежали від волі заявника, зокрема через обставини непереборної сили, спричинені збройною агресією та масованими ракетними атаками на енергетичну інфраструктуру м. Києва у період перебігу процесуального строку (грудень 2025 - січень 2026 року).

Зазначає, що ТОВ «Фірма Т.М.М.» (крім інших видів діяльності) займається обслуговуванням багатоповерхових будинків у м. Києві та м. Харкові, а тому в період, який припадав на подання апеляційної скарги, здійснювало відвернення наслідків ракетних ударів. При цьому посилається на те, що неможливість здійснення господарської діяльності та отримання судових документів, відсутність електропостачання та інтернет-зв`язку у офісних приміщеннях у зазначені дати унеможливлювала отримання повного тексту судового рішення в електронному вигляді, роботу з реєстрами та формування апеляційної скарги. Разом з цим вказує, що весь адміністративний та технічний персонал ТОВ «Фірма Т.М.М.» у цей період був задіяний в аварійних роботах для порятунку житлового фонду та запобігання гуманітарній катастрофі. Пріоритетом діяльності підприємства був порятунок життя та майна мешканців, що об`єктивно унеможливило вчасну підготовку процесуальних документів.

Проте, наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, зважаючи на те, що з 15.12.2025 ТОВ «Фірма Т.М.М.» було відомо про наявність оскаржуваного рішення, водночас воєнний стан на території України оголошено 24 лютого 2022 року і з цього часу відбуваються масовані ракетні обстріли російською федерацією населених пунктів України, в тому числі об`єктів критичної інфраструктури, проте такі атаки не проводяться щодня, що не позбавляло ТОВ «Фірма Т.М.М.» звернутися із апеляційною скаргою у встановлені законом строки, утім, порушуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не наведено інших поважних причин неподання апеляційної скарги у строк, визначений ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку.

За таких обставин, ТОВ «Фірма Т.М.М.» слід навести до суду інші поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, зважаючи на те, що з 15.12.2025 ТОВ «Фірма Т.М.М.» було достеменно відомо про наявність рішення, а також обставини, які унеможливлювали звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою упродовж встановленого строку на апеляційне оскарження, а відтак у належний спосіб обґрунтувати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Також, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, апелянтом до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору, натомість зазначено, що позивач при поданні позовної заяви не сплачував судовий збір, а тому скаржник вважає, що при поданні зазначеної апеляційної скарги не сплачується судовий збір.

Частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Преамбула Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.03.2018 у справі №761/24881/16-ц зазначила, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому статтею 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів. Велика Палата констатувала, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору. Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді.

Отже, Велика Палата Верховного Суду визначила єдиний підхід щодо застосування судами норм матеріального права під час визначення, чи звільнена особа від сплати судового збору за звернення до суду із позовом на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», сформулювавши, що виключно позивачі - споживачі у таких справах звільняються від справляння судового збору на всіх стадіях судового розгляду.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 160/15864/20 зазначено, що стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлює певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними щодо положень статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій.

Ураховуючи наведене, споживачі звільняються від сплати судового збору на всіх стадіях цивільного процесу у випадку, якщо вони є позивачами і звертаються до суду з позовами про захист прав споживачів.

Зокрема, такої ж позиції дотримується Верховний Суд при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» за подачу касаційної скарги особами, які не мають процесуального статусу позивача (ухвала від 10.01.2023 у справі №344/8736/21).

У даній справі, ТОВ «Фірма Т.М.М.» є відповідачем, відтак, скаржник має сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на судове рішення у даній справі. Отже, ТОВ «Фірма Т.М.М.» не може бути звільненим від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Підстави, розмір та порядок сплати судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 6 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір, що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З апеляційної скарги вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Вектор Плюс» оскаржує судове рішення в повному обсязі, тому за подачу апеляційної скарги апелянт має сплатити 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Вбачається, що позивачем у позовній заяві було заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру.

Згідно підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки, в силу вищенаведених положень Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подачу позовної заяви становив 2422 грн. 40 коп., то розмір судового збору за подачу апеляційної скарги становить 3633 грн. 60 коп. (2422,40*150%).

При цьому, в силу положень ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, судовий збір за подання апеляційної скарги становить 2906 грн. 88 коп. (3633,60*0,8), який повинен бути сплачений на реквізити Київського апеляційного суду: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0026010; Код класифікації доходів бюджету: 22030101; Адреса суду: м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, застосовуються положення ст.185 ЦПК України.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху із зазначенням недоліків позовної заяви, способом і строком їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357, 358 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Т.М.М.», подану від його імені та в його інтересах адвокатом Подрезом Олексієм Олександровичем, на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 грудня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Т.М.М.» про захист прав споживачів - залишити без руху.

Визначити апелянту десятиденний строк, з дня отримання копії даної ухвали, для усунення виявлених недоліків.

Роз`яснити скаржнику, що наслідком не усунення виявлених судом недоліків є відмова у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук