Справа № 355/198/26
Провадження № 2/355/563/26
05 березня 2026 року Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді Чехова С.І.
за участю секретаря Котенко Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» Попова Євгена Васильовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
До суду з позовною заявою звернулася представник позивача ТОВ «Алекскредит» Попов Є.В. з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» суму заборгованості за договором про надання кредиту № 4144377 від 05 листопада 2020 року в розмірі 20 650,33 гривень, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2 662,40 гривень.
Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 05 листопада 2020 року
Згідно з укладеною додатковою угодою від 23 листопада 2020 року сторони узгодили наступну сплату відсотків по Договору про надання кредиту № 4144377 від 05 листопада 2020 року. Відповідно до умов Додаткової угоди: встановити Базовий період з 05 листопада 2020 року до 15 грудня 2020 року (включно); встановити: Спеціальний період, у якому нараховуються Проценти за користування кредитом за Спеціальною процентною ставкою 3%, з 16 грудня 2020 року до 13 червня 2021 року (включно), Кінцеву дату виконання Договору 13 червня 2021 року (включно).
05 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та ОСОБА_1 було укладено пропозицію укласти договір (оферта) щодо надання кредиту.
Відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору позики та не виконував покладені на нього зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим станом на 30 липня 2025 року сума заборгованості відповідача за договором про надання кредиту № 4144377 від 05 листопада 2002 року становить 20 650,33 гривень, з яких: 3050,00 гривень - сума кредиту; 17 600,33 гривень - нараховані проценти за користування кредитом.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив суд у випадку неявки позивача або його представника в судове засідання, розглядати справу без участі позивача та його представника. У випадку неявки відповідача або його представника в судове засідання, позивач не заперечує проти винесення судом заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, належно повідомлений про час, місце розгляду справи на 05 березня 2026 року о 12 годині 45 хвилин, копію ухвали про відкриття провадження у справі, судову повістку ОСОБА_1 отримав 14 лютого 2026 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Причину неявки не повідомив, яку слід вважати неповажною, відзиву до суду направлено не було.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З таких підстав суд вирішив розглядати справу заочно.
Дослідивши матеріали справи у повному обсязі суд приходить до висновку про можливе задоволення заявлених позовних вимог, оскільки:
Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
На підставі ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом досліджені надані матеріали до позовної заяви, на підставі яких слід прийти до думки про можливе задоволення позовних вимог з таких підстав, а саме:
З копії пропозиції укласти договір (оферта) щодо надання кредиту № 4144377 від 05 листопада 2020 року слід, що позичальник ОСОБА_1 шляхом накладення підпису за допомогою одноразового ідентифікатору PS4144377 акцептував пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» укласти Договір про надання кредиту № 4144377 від 05.11.2020 року (надалі за текстом Договір) (а.с. 9-10).
Як слід з п.п 1.7. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у наступному порядку: 1.7.1. У випадку використання кредиту (п. 2.20. Правил) менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, включаючи дострокове виконання зобов`язань (п. 2.12. Правил), позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 7,65% від визначеної в п. 1.3. цього договору суми кредиту. 1.7.2. У випадку використання позичальником лояльних (покращених) умов кредитування, а саме при повному поверненні суми кредиту (п. 1.3. Договору) та сплати процентів за користування кредитом протягом 20 календарних днів з 05.11.2020 року до 25.11.2020 року (включно) (базовий період - п. 2.4. Правил) процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,53% (акційна ставка (п. 2.1. Правил) або ставка за програмою лояльності (п. 2.34. Правил)). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні лояльних (покращених) умов кредитування складає 3 983,30 грн., у тому числі основна сума кредиту 3 050,00 грн., проценти за користування кредитом 933,30 грн. 1.7.3. При використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають:- в базовий період з 05.11.2020 року до 25.11.2020 року (включно) - 1,70 % за один день користування кредитом (базова процентна ставка - п. 2.3. Правил);- в спеціальний період (п. 2.40. Правил) з 26.11.2020 року до 24.05.2021 року (включно) 3 % за один день користування кредитом (спеціальна процентна ставка - п. 2.34. Правил). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні загальних умов кредитування складає 4 092,40 грн. 1.7.4. Використання базової процентної ставки у базовому періоді, нарахування процентів у спеціальному періоді за спеціальною процентною ставкою є правом кредитодавця. кредитодавець без погодження з позичальником може на свій розсуд зменшити нарахування встановлених договором процентів за користування кредитом.
Згідно з копією додаткової угоди про зміну умов договору про надання кредиту № 4144377 від 05 листопада 2020 року, укладеною 23 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та ОСОБА_1 , сторони
дійшли згоди подовжити базовий період за договором про надання кредиту № 4144377 від 05.11.2020 року до 15.12.2020 р. (включно). На дату укладення цієї додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом з 05.11.2020 р. по 23.11.2020 року у розмірі 839,97 грн., та плату (штраф) за зміну умов договору у розмірі 0,00 грн. Відповідно до умов додаткової угоди: встановити базовий період з 05.11.2020 року до 15.12.2020 року (включно); встановити: спеціальний період, у якому нараховуються проценти за користування кредитом за спеціальною процентною ставкою 3%, з 16.12.2020 року до 13.06.2021 року (включно), кінцеву дату виконання договору 13.06.2021 року (включно). Згідно з умовами додаткової угоди на період з 26.11.2020 року встановити наступні ставки нарахування процентів та розмір пені: акційна ставка або ставка за програмою лояльності за один день користування кредитом - 1,53%; базова процентна ставка за один день користування кредитом 1.7%; спеціальна процентна ставка за один день користування кредитом - 3%; пеня за один день прострочення виконання зобов`язання - 0% (п. 1-4 додаткової угоди про зміну умов договору про надання кредиту № 4144377 від 05 листопада 2020 року). Підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатору ex1-414437 (а.с. 30).
З копії паспорта споживчого кредиту Інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма) слід, що відповідач був ознайомлений з основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацією щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядком повернення кредиту який підписаний електронним підписом ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора PS4144377 05 листопада 2020 року (а.с. 12-13).
Суд дослідив «Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», затверджені Протоколом загальних зборів ТОВ «Алекскредит» № 05/11-19 від 05 листопада 2019 року (а.с. 19-21).
З інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали Баришівського районного суду Київської області від 12 лютого 2026 року слід, що в означеному банку на ім`я ОСОБА_1 емітовано карту № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ). По рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) було зарахування коштів на суму 3050,00 гривень за період 05.11.2020-05.11.2020. З виписки за договором б/н за період 03 листопада 2020 року 07 листопада 2020 року, картка № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 слід, що на карту відповідача було зараховано кошти у розмірі 3050,00 гривень (а.с. 47-49).
З копії розрахунку заборгованості детального (щоденного) розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту № 4144377 від 05 листопада 2020 року, станом на 31 липня 2025 року, наданого директором ТОВ «Алекскредит» А.В. Попудренком слід, що ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 20 650,33 гривень, з яких: 3050,00 гривень сума кредиту; 17 600,33 гривень - заборгованість за процентами за користування кредитом(а.с. 16-18).
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Як слід з ч. 1 ст. 207 ЦК України, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Згідно п.п. 5,6,7 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» слід, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У суду не виникло сумніву про те, що кредитор виконав вимоги закону, уклав договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту, користуючись Законом України «Про електронну комерцію». У свою чергу відповідач, використовуючи своє право згідно укладеного договору, підписав його електронним підписом та отримав кредитні кошти, які використовував на свій розсуд.
Отже, як було встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 , отримавши кредитні кошти стосовно договірних умов використовував їх на свій розсуд, в подальшому не виконуючи договірні умови, не повернув. Сторона позивача скористалась своїм правом на отримання також і процентів за користування цими коштами, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, сплачений стороною позивача судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок повинен бути стягнутий зі сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 141, 229, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 205, 207, 536, 626, 638, 639,ч. 1ст.1048, 1050, 1052, 1054 ЦК України, -
Позовні вимоги представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» Попова Євгена Васильовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача , поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 09 березня 2026 року.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов