Справа № 163/80/26
Провадження № 2/163/208/26
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

12 березня 2026 року місто Любомль

Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Павлуся О.С., розглядаючи в порядку спрощеного письмового позовного провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

У цій справі ухвалою суду від 13 лютого 2026 року відкрито провадження, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву із дня вручення копії цієї ухвали.

У межах цього строку відповідач подала відзив на позовну заяву, у якому одночасно заявила клопотання в порядку ст.ст.84, 277 ЦПК України:

- про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, яке обґрунтувала необхідністю безпосереднього дослідження судом доказів, на які посилаються сторони (наявності у позивача потреби у матеріальній допомозі, наявності у відповідача реальної можливості надавати таку допомогу), а також отримання додаткових доказів щодо доходів батька позивача;

- про витребування доказів про проходження батьком позивача військової служби та розмір його грошового забезпечення, яке обґрунтувала необхідністю всебічного розгляду справи з огляду на рівність батьківського обов`язку по утриманню дітей.

Вирішуючи клопотання відповідача щодо процедури розгляду справи, суд виходить із такого.

У позовній заяві позивач через свого представника просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання, у зв`язку із продовженням навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача щомісяця з передбачених ст.ст.199, 200 СК України підстав.

Чинним цивільним процесуальним законодавством передбачено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема малозначних справ.

Згідно із п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Аналогічні за змістом положення містяться у ч.1 ст.274 ЦПК України.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що в порядку спрощеного позовного провадження безумовно розглядаються малозначні справи, до яких відносяться справи про стягнення аліментів.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні (ч.4 ст.19 ЦПК України).

Частиною 2 статті 274 ЦПК України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Тобто, законом також встановлено, що певні справи можуть розглядатись як за правилами спрощеного, так і загального позовного провадження.

Виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи, визначені в ч.ч.4, 5 ст.274 ЦПК України.

Отже, сукупний аналіз наведених процесуальним норм свідчить про те, що справи про стягнення аліментів підлягають розгляду виключно в порядку спрощеного позовного провадження.

У частині 7 статті 277 ЦПК України визначено, що частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

З огляду на зазначену норму очевидним є те, що положення ч.2 ст.277 ЦПК України, на яку посилається відповідач, стосується лише визначених ч.2 ст.274 ЦПК України випадків, тобто справ, які не передбачені ч.1 ст.274 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи, що спір у цій справі має виключно характер аліментних правовідносин, клопотання відповідача про розгляду справи в порядку загального позовного провадження задоволенню не підлягає.

Крім цього, з огляду на предмет доказування у справі суд не вбачає підстав для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Згідно із ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

У клопотанні повинно бути зазначено, зокрема: 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (ч.2 ст.84 ЦПК України).

Доказів неможливості самостійного здобуття доказів, про які йдеться у відзиві, як і доказів, які б підтверджували вжиття необхідних заходів для здобуття таких доказів, відповідач у своєму клопотанні не навела та суду не надала.

Предметом спору в цій справі є стягнення аліментів з одного з батьків на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

За змістом ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Обставини, які підлягають доведенню, повинні бути підтверджені перш за все належними доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Враховуючи предмет спору у цій справі, питання доходів другого із батьків, до якого не подано позов, у спірних правовідносинах жодного юридичного значення не має, оскільки суд не перевіряє спроможності такого батька сплачувати аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання.

Тобто, докази, які відповідач просить витребувати в судовому порядку, не стосуються предмета доказування у цій справі.

З наведених підстав клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Належить зазначити, що в ухвалі про відкриття провадження за позовом прізвище відповідача було зазначене « ОСОБА_3 » у відповідності до матеріалів позову та отриманої в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України інформації про відповідача.

Натомість, із приєднаних відповідачем до відзиву на позовну заяву матеріалів суд встановив, що на підставі рішення Любомльського районного суду Волинської області від 02.10.2024 у справі №163/1918/24 прізвище відповідача змінене з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

У зв`язку із цим, в подальшому по справі відповідача належить іменувати за прізвищем « ОСОБА_4 ».

Керуючись ст.ст.260, 274, 279 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відповідача по справі в подальшому іменувати за прізвищем « ОСОБА_4 ».

У задоволенні клопотань відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та витребування доказів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя О.С. Павлусь