КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

справа № 361/11722/24

провадження № 22-ц/824/6642/2026

09 березня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,

вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Гроуверс» про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2025 року в складі судді Писанець Н.В.,

встановив:

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2025 року закрито провадження у вказаній справі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь СГ ТОВ «Юнайтед Гроуверс» витрати на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 15 140,00 грн.

Скасовано заходи забезпечення позову у справі, накладені ухвалою від 15 січня 2025 року - скасовано арешт земельної ділянки, що належить СГ ТОВ «Юнайтед Гроуверс» на праві приватної власності за кадастровим номером :03:023:0002, площею 24,3053 га.

Роз`яснено позивачу, що пред`явлений ним позов до СГ ТОВ «Юнайтед Гроуверс» про стягнення заборгованості підлягає розгляду судом господарської юрисдикції.

30.12.2025 ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2025 року подав апеляційну скаргу.

23.01.2026 справа надійшла до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 січня 2026 року апеляційну скаргу було залишено без руху для подання належним чином обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку.

Як вбачається з матеріалів справи, копія вказаної ухвали була доставлена до електронного кабінету підсистеми «Електронний суд» представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 28.01.2026, про що свідчить звіт про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду (том ІІ, а.с. 161). Також, копія вказаної ухвали була направлена ОСОБА_1 за вказаною в апеляційній скарзі адресою проживання 28.01.2026. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося до Київського апеляційного суду 23.02.2026, конверт було повернуто за закінченням терміну зберігання (том ІІ, а.с. 163-164).

02.02.2026 копії ухвали Київського апеляційного суду від 26 січня 2026 була повторно направлення представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 за вказаною в апеляційній скарзі адресою для листування та була вручена їй 17.02.2026, про що свідчить поштове повідомлення про вручення (том ІІ, а.с. 166).

Разом з тим, станом на 09.03.2026 недоліки апеляційної скарги, які були встановлені ухвалою Київського апеляційного суду від 26 січня 2026 року, усунуті не були.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Частиною 2 вказаної статті визначено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з ч. 3-4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнанні неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Так, учасники справи мають право оскаржити судові рішення у встановленому порядку, зокрема з додержанням встановленого Цивільним процесуальним кодексом України строку. При цьому, процесуальним законом передбачено можливість поновлення пропущеного строку у разі його пропуску з поважних причин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії на виконання вимог процесуального закону.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржувана ухвала була постановлена 24.06.2025. Повний текст ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2025 року було отримано ОСОБА_1 30.06.2025, про що свідчить розписка (том ІІ, а.с. 55), Отже, строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції закінчився 15.07.2025.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України законодавець наділив скаржника правом на поновлення строку оскарження ухвали суду упродовж п`ятнадцятиденного строку з дня вручення копії оскаржуваної ухвали суду та ОСОБА_1 має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2025 року.

Подаючи апеляційну скаргу 30.12.2025, яка підписана скаржником 04.10.2025, ОСОБА_1 не навів обставин, що перешкоджали йому звернутися до суду в межах строку на апеляційне оскарження та які б становили об`єктивно непереборні перешкоди, що пов`язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення. Посилання скаржника на перебування його з 29.05.2025 по теперішній час під наглядом гастроентеролога судом апеляційної інстанції визнано неналежною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки вказані обставини не підтверджені жодним доказом.

Враховуючи викладене, ухвалою Київського апеляційного суду від 26 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху та надано скаржнику строк для зазначення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, а саме, чому скаржник не міг подати апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня отримання копії оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З аналізу змісту частини другої статті 358 ЦПК України у поєднанні з положеннями статті 354 ЦПК України вбачається, що у цих нормах законодавцем встановлено правила судової процедури щодо поновлення процесуального строку за наявності поважних причин його пропуску за умови подання особою заяви про поновлення строку.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Німеччини» (Тeuschler v. Germany).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Також необхідно зазначити, що судом досліджуються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У пункті 47 рішення у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що рішення про поновлення строку на оскарження може порушити принцип правової визначеності та свобода розсуду судів при вирішенні питання про поновлення не є необмеженою. У кожному випадку суди мають встановлювати, чи виправдовують причини поновлення строку на оскарження втручання у принцип остаточності судового рішення.

Дотримання строків є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Відповідного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 16 березня 2021 року (справа № 626/2450/14-ц).

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Оскільки підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, а скаржником не зазначено інших підстав для його поновлення, згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст. 357, 358 ЦПК України, суд

ухвалив:

У відкритті апеляційного провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Гроуверс» про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2025 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук