Ширяївський районний суд Одеської області
23.02.2026 Справа №: 518/1984/25 Провадження № 2/518/38/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2026 р. сел. Ширяєве

Ширяївський районний суд Одеської області в складі

головуючого судді Алексєєвої О.В.,

при секретарі Надир І.Л.,

за участі представника позивача Салтана Р.В.,

представника третьої особи Дубченко М.П.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до Ширяївської селищної ради Березівського району Одеської області, місцезнаходження: 66800, Одеська область, Березівський район, с-ще Ширяєве, вул. Грушевського, буд. 102 А, , про визнання права на земельну частку (пай), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління держгеокадастру в Одеській області (Код , місцезнаходження: 65078, Україна, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Космонавтів, будинок 36).-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Ширяївської селищної ради Березівського району Одеської області (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління держгеокадастру в Одеській області) про визнання права на земельну частку (пай).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 14.12.1990 р. по 21.01.1996 р. позивач був членом та працював у Колективному сільськогосподарському підприємстві «Україна» у смт. Ширяєве.

15.01.1996 року КСП «Україна» видано державний акт на право колективної власності на землю серії ОД-26-010, загальною площею 3869,2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Ширяївської селищної Ради народних депутатів від 23.06.1995 р. № 19, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 10.

У Списку громадян-членів КСП «Україна», який є Додатком № 1 до Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-26-010, позивач значиться під № 70.

Позивач вказує, що на момент отримання КСП «Україна» державного акта на право колективної власності на землю він був членом цього КСП, був включений до списку осіб, які мають право на одержання земельної частки (паю), і мав правові підстави для отримання відповідного сертифікату, однак з незалежних від нього причин не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай). Коли проводилась реорганізація КСП та розпаювання земель, які належали КСП «Україна», керівництво КСП повідомило позивачу, що на всіх членів КСП не вистачило землі, до того ж він звільнився з КСП, а тому йому не належить до видачі сертифікат на право на земельну частку (пай). З приводу отримання земельної частки (паю) позивач в усному порядку звертався в Ширяївську селищну раду, однак йому було відмовлено у вирішенні цього питання.

Позивач зазначає, що невидача йому сертифіката на право на земельну частку (пай) як особі, яка була включена до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) не може перешкоджати його правомірним очікуванням щодо оформлення своїх майнових прав на земельну частку (пай). Також, відсутність у позивача оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого як члену КСП «Україна», є обмеженням у отриманні належної йому земельної частки (паю) в натурі у власність. Отримати сертифікат неможливо, а тому позивач змушений був звернутися до суду, так як іншого способу позасудового захисту свого права у нього не має.

Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 24.11.2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Також, судом залучено до участі у справі в якості третьої особи Головне управління держгеокадастру в Одеській області.

23.01.2026 року було винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Представник позивача Салтан Р.В. в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Ширяївської селищної ради Березівського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв не подав.

Представник третьої особи ГУ Держгеокадастру в Одеській області Дубченко М.П. в судовому засіданні підтримала пояснення, надані 23.12.2025 року, в яких зазначено наступне.

Головне управлiння дiє на пiдставi Положення про Головне управлiння Держгеокадастру в Одеськiй областi, затвердженого наказом Держгеокадастру від 2З.12.2021 № 603, у редакцiї наказу Держгеокадастру вiд 10.09.2025 № 438, є територіальним органом Державної служби України з питань геодезiї, картографiї та кадастру та їй пiдпорядковане.

Завданням Головного управлiння є реалiзацiя повноважень Держгеокадастру на територiї Одеськоi областi.

Згiдно з пiдпунктом 12 пункту 4 Положення Головне управлiння вiдповiдно до покладених на нього завдань здiйснює ведення Державного земельного кадастру, iнформацiйну взаємодiю Державного земельного кадастру з iншими iнформацiйними системами в установленому порядку.

Вiдповiдно до cтaттi 19 Конституцiї України органи державної влади та органи мiсцевого самоврядування, їx посадовi особи зобов`язанi дiяти лише на пiдставi, в межах повноважень та у спосiб, що передбаченi Конституцiєю та законами України.

Органiзацiйнi та правовi засади видiлення власникам земельних часток (паїв) земельних дiлянок в нaтypi (на мiсцевостi) iз земель, що належали колективним сiльськогосподарським пiдприємствам, сiльськогосподарським кооперативам, сiльськогосrrодарським акцiонерним товариствам на правi колективної власностi, а також порядок обмiну цими земельними дiлянками визначає Закон України вiд 05.06.2003 № 899-IV «Про порядок видiлення в нaтypi (на мiсцевостi) земельних дiлянок власникам земельних часток (паїв)».

Статтею 2 Закону України вiд 05.06.2003 № 899-IV «Про порядок видiлення в нaтypi (на мiсцевостi) земельних дiлянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що основним документом, що посвiдчує право на земельну частку (пай), є сертифiкат на право на земельну частку (пай), виданий районною (мiською) державною адмiнiстрацiєю.

Документами, що посвiдчують право на земельну частку (пай), також є: свiдоцтво про право на спадщину; посвiдченi у встановленому законом порядку договори купiвлi-продажу, дарування, мiни, до яких додається сертифiкат на право на земельну частку (пай); рiшення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Паювання земель, переданих у колективну власнiсть, здiйснювалося за Указами Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» вiд 10.11.1994 № 666/94, «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сiльськогосподарським пiдприємствам i організаціям» вiд 08.08.1995 № 720/95, «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» вiд 03.12.1999 № l529/99 та прийнятими у їx розвиток вiдомчими нормативно-правовими актами (зокрема, «Методичнi рекомендацiї щодо порядку передачi земельної частки (паю) в нaтypi iз земель колективної власностi членам колективних сiльськогосподарських пiдприємств i організацій», затвердженi наказом Держкомзему, Мiнсiльгосппроду та УААН вiд 04.06.1996 за № 47/l72/48).

Пунктом 1 Указу Президента Украiни № 720/95 вiд 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власнiсть сiльськогосподарським пiдприемствам i органiзацiям) встановлено, що паюванню пiдлягають сiльськогосподарськi угiддя, переданi у колективну власнiсть колективним сiльськогосподарським пiдприсмствам, сiльськогосподарським кооперативам, сiльськогосподарським акцiонерним товариствам, у тому числi створеним на базi радгоспiв та iнших державних сiльськогосподарських пiдприємств.

Паювання земель радгоспiв та iнших державних сiльськогосподарських пiдприємств здiйснюється пiсля перетворення їх на колективнi сiльськогосподарськi пiдприємства.

Паювання земель передбачає визначення розмiру земельної частки (паю) у колективнiй власностi на землю кожного члена колективного сiльськогосподарського пiдприємства, сiльськогосподарського кооперативу, сiльськогосподарського акцiонерного товариства без видiлення земельних дiлянок в нaтypi (на мiсцевостi).

Вiдповiдно до пункту 2 Указу Президента України № 720/95 вiд 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сiльськогосподарського пiдприємства, сiльськогосподарського кооперативу, сiльськогосподарського акцiонерного товариства, в тому числi пенсiонери, якi ранiше працювали в ньому i залишаються членами зазначеного пiдприємства, кооперативу, товариства, вiдповiдно до списку, що додається до державного акта на право колективної власностi на землю.

При паюваннi вapтicть i розмiри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) вcix членiв пiдприємства, кооперативу, товариства є рiвними.

У постановi вiд 17.01.2024 у справi № 127/10973/22 Верховний Суд дослiджуючи наведенi положення законодавства зазначив, що право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акта на право колективної власностi на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачi державного акта та включення до списку осiб, доданого до державного акта на право колективної власностi на землю.

Вiдповiдно до пункту 5 Указу Президента України № 720/95 вiд 08.08.1995 видача громадянам сертифiкатiв на право на земельну частку (пай) єдиного в Укpaїні зразка та їх реєстрацiя провадяться вiдповiдною районною державною ресстрацiєю.

Kpiм того, постановою Кабiнету Miністрів України вiд 12.10.1995 № 801 було затверджено форму сертифiката на право на земельну частку (пай), згiдно з якою, пiдставою для видачi сертифiката на право на земельну частку (пай) було рiшення вiдповiдної районної державної адмiнiстрацiї.

З урахуванням вищевикладеного, основними учасниками процесу паювання земель колективної власностi, в рамках дiючого на той час законодавства, були вiдповiднi сiльськi, селищнi, міські ради та районнi державнi адміністрації.

За інформацією відділу № 1 управління забезпечення реалiзацiї державної полiтики у сферi земельних вiдносин Головного управлiння вiд 12.12.2025 № 3190/486-25, згiдно з наявними у вiддiлi Книгами реєстрацiї державних aктів на право власностi на земельну дiлянку та на право постiйного користування земельною дiлянкою, договорiв оренди землi станом на 31.12.2012 не зареєстровано державний акт на право власностi на земельну ділянку, взамiн сертифiкату на право на земельну частку (пай) Колективного сiльськогосподарського пiдприємства «Україна» за гр. ОСОБА_1 .

Вiдповiдно до додатку до державного акта на право колективної власностi на землю ОД - 26 - 010 зареєстрований в Книзi реєстрацiї державних aктів на право колективної власностi вiд 15.01.1996 за № 10 списку громадян - членiв КСП «Україна» Ширяївського району, Одеськоi областi ОСОБА_1 включений до перелiку громадян членiв вiдповiдного Колективного сiльськогосподарського пiдприємства, але вiдповiдно до витягу з протоколу № 1 вiд 18.02.2000 «Про виключення з списків на отримання сертифікату на земельну частку нижчеслідуючих громадян» ОСОБА_1 виключено зі списків на отримання сертифікатів на земельну частку (пай).

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В силу ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 14.12.1990 року по 21.01.1996 року був членом та працював у КСП «Україна», що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 10-15).

15.01.1996 року КСП «Україна» видано державний акт на право колективної власності на землю серії ОД-26-010, загальною площею 3869,2 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до рішення Ширяївської селищної Ради народних депутатів від 23.06.1995 р. № 19, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 10 (а.с. 16-18).

Відповідно до Додатку до державного акта № ОД-26-010 - списку громадян-членів КСП «Україна» Ширяївського району Одеської області ОСОБА_1 значиться під № 70 (а.с. 19-26).

Відповідно до повідомлення Березівської районної державної адміністрації Одеської області № 01/01-26/25/5549 від 23.10.2025 року адресованого адвокату Салтану Р., в книзі протоколів засідань правління та протоколів загальних зборів членів КСП «Україна» смт. Ширяєве Ширяївського району Одеської області (книга розпочата 10.01.1994 року закінчена 20.02.1997 року) відомості щодо надання гр. ОСОБА_1 сертифікату на право власності на земельну частку (пай) при розпаюванні землі відсутні. Підстава: Фонд 264, опис 1, справа 181.

До архівного відділу районної державної адміністрації на постійне зберігання список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» смт. Ширяєве Ширяївського району Одеської області не передавався. Документи, що підтверджують видачу гр. ОСОБА_1 сертифікату на право власності на земельну частку (пай) при розпаюванні землі по колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» смт. Ширяєве Ширяївського району Одеської області, в архівному відділі районної державної адміністрації відсутні (а.с. 27).

Згідно повідомлення ГУ Держгеокадастру в Одеської області №2792/340-25 від 14.10.2025 адресованого адвокату Салтану Р., відповідно до наявної у Відділі № 1 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру в Одеській області книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Україна» Ширяївського району Одеської області розмір земельної частки (паю) становить 5,79 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 28).

Також, згідно повідомлення ГУ Держгеокадастру в Одеської області № 3006/340-25 від 05.11.2025 адресованого адвокату Салтану Р., відповідно до наявної у Відділі № 1 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру в Одеській області книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) відсутній запис щодо видачі сертифікату на право на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» за гр. ОСОБА_1 .

Відповідно до наявних у Відділі № 1 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Книг записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку, других примірників державних актів станом на 31.12.2012 року не зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку, в замін сертифікату на право на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» за гр. ОСОБА_1 .

Крім того, повідомлено, що відповідно до Додатку до державного акту на право колективної власності на землю ОД-26-010 зареєстрований в книзі реєстрації державних актів на право колективної власності від 15.01.1996 року за № 10 списку громадян членів КСП «Україна» Ширяївського району, Одеської області ОСОБА_1 включений до переліку громадян членів відповідного КСП, але відповідно до Витягу з Протоколу № 1 від 18.02.2000 року «Про виключення з списків на отримання сертифікату на земельну частку нижчеслідуючих громадян» ОСОБА_1 виключено зі списків на отримання сертифікатів на земельну частку (пай).

Також додатково повідомлено про те, що у зв`язку з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр», Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» та відповідно до статті 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та відповідно до статті 30 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» та пункту 113 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, відомості про виникнення прав на земельні ділянки надходять до Державного земельного кадастру від органів державної реєстрації прав в порядку інформаційного обміну (а.с. 29).

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Відповідно до Указу Президента України від 08.09.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив, що позивач на момент видачі державного акта на право колективної власності на землю був членом КСП «Україна» та включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). Враховуючи, що сертифікат не був виданий позивачу з незалежних від нього причин, що унеможливило отримання земельної частки (паю) в установленому законом порядку, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями ст. 265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ширяївської селищної ради Березівського району Одеської області задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , що мешкає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право на земельну частку (пай) із земель колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» Ширяївського району Одеської області розміром 5,79 га в умовних кадастрових гектарах сільгоспугідь, які розташовані на території Ширяївської селищної ради Березівського (раніше-Ширяївського) району Одеської області, як членом колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства «Україна».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 26.02.2026 року.

Суддя: О.В. Алексєєва