Справа № 513/817/25
Провадження № 6/513/13/26
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року Саратський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Филипчук Л.В., без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області заяву відповідача ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду, подану у межах розгляду цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

у с т а н о в и в :

У провадженні Саратського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

16 лютого 2026 року до Саратського районного суду Одеської області за допомогою підсистеми «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про розстрочення виконання заочного рішення Саратського районного суду Одеської області від 10 грудня 2025 року у справі №513/817/25, встановивши порядок виконання зазначеного судового рішення по 3 000 грн щомісяця до повного погашення боргу.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , визнає суму боргу та має намір його добровільно погашати, однак наразі в неї наявні обставини, що ускладнюють виконання рішення суду у повному обсязі одноразово, оскільки вона на утриманні має хворого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому діагностовано важке захворювання, а саме фокальну ідіопатичну епілепсію з фокальними моторними нападами без порушення свідомості G40.0. Зазначає, що вимога про одноразове виконання рішення поставить її у критично складне фінансове становище, оскільки на її утриманні малолітній син, який потребує дорогого лікування.

На підставі викладеного відповідач просить розстрочити виконання рішення суду, встановивши погашення заборгованості по 3 000 грн щомісяця до повного погашення боргу.

У відповідності до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду визначено головуючу суддю Рязанову К.Ю.

Позивач у судове засідання явку свого представника не забезпечив, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду зазначеної заяви шляхом повідомлення через систему «Електронний суд».

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання також не з`явилась, жодних клопотань на адресу суду не направляла.

Враховуючи наявні обставини справи, суд доходить висновку про те, що неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Оскільки в судове засідання не прибули учасники справи, а перешкод для розгляду заяви судом не встановлено, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подану відповідачем заяву, вивчивши матеріали справи, суд доходить такого.

Судом встановлено, що 10 грудня 2025 року рішенням Саратського районного суду Одеської області позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за Кредитним договором №79123174 від 19 липня 2024 року у загальному розмірі 22 414,00 (двадцять дві тисячі чотириста чотирнадцять) гривень 0 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 (три тисячі двадцять вісім) гривень 0 копійок.

16 лютого 2026 року до Саратського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до положень статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Частиною 1 статті 435 ЦПК визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

До заяви про розстрочення виконання рішення суду ОСОБА_1 долучила копії обстеження та виписку про встановлення діагнозу її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається із Протоколу обстеження електроенцефалограми з відеомоніторингом від 29 січня 2026 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має осередки епілептичних та інших патологічних еег феноменів на час дослідження не зареєстровано.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був обстежений лікарем функціональної діагностики неврологом епілептологом ОСОБА_3 та дитині встановлено діагноз: фокальна ідіопатична епілепсія з фокальними моторними нападами без порушення свідомості G40.0. та призначено відповідне лікування відповідними медичними препаратами згідно списку.

Проте, відповідачкою ОСОБА_1 не надано відповідного документу на підтвердження її батьківства відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що позбавляє суд можливість встановити причетність відповідачки до наданих суду доказів захворювання ОСОБА_2 .

Таким чином, відповідачкою не надано суду доказів наявності виняткових обставин, що можуть бути підставою для розстрочення виконання рішення.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14" Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконані провадження" роз`яснено, що при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Отже, розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду щодо сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочки виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Виходячи із вимог ст. 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» розстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Отже, підставою для відстрочення виконання рішення є обставини, що ускладнюють виконання рішення. У вирішенні питання про розстрочення виконання рішення враховуються відсутність вини боржника у створенні обставин, що ускладнюють виконання рішення, тимчасовість перебування боржника у такому стані, а також мають бути враховані права стягувача.

Вирішуючи питання щодо можливості розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Згідно ст.ст.12, 13 ,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження заявлених вимог відповідачем ОСОБА_1 надано відповідні документи щодо захворювання та лікування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але на противагу зазначеному суду не надано відповідних документів на підтвердження батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 .

Досліджуючи матеріали заяви про розстрочку виконання рішення суду, судом не встановлено матеріальний стан відповідача, наявність у неї інших доходів, рухомого чи нерухомого майна, що могли б у повній мірі свідчити щодо її матеріального стану.

Більш цього, при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення, суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, навіть при наявності підстав для розстрочки виконання рішення, така розстрочка не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, з огляду на імперативну норму ч. 5 ст. 435 ЦПК України, тоді як саме рішення ухвалене 10 грудня 2025 року, отже на час розгляду заяви строк виконання рішення вже суттєво обмежений.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду слід відмовити, оскільки вона є не обґрунтованою та розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Відповідно до ч.7 ст.435 ЦПК України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

На підставі викладеного, керуючись ст.247, ст.257, ст. ст.258, 353, 354, 355, 435 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду, подану у межах розгляду цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено 05 березня 2026 року.

Суддя К. Ю. Рязанова