Справа № 629/1528/24
Провадження № 2/629/44/26
05.03.2026 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Лукаренко А.Р., розглянувши у місті Лозова цивільну справу №629/1528/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРАРМПАВЛІН", про стягнення заборгованості з орендної плати за договорами та про розірвання договорів оренди земельних ділянок
13.03.2024 року позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з орендної плати за договорами оренди земельних ділянок за 2023-2024 роки, розташованих на території Олексіївської територіальної громади Лозівського району Харківської області (раніше Єфремівської сільської ради Первомайського району Харківської області) у розмірі 87 402,00 гривень та розірвати договори оренди вказаних земельних ділянок.
Ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області Мицик С.А. від 14.03.2024 року дана справа була передана до Первомайського міськрайонного суду Харківської області за підсудністю.
30.05.2024 року постановою Харківського апеляційного суду ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.03.2024 - скасовано, та позовну заяву направлено до Лозівського міськрайонного суду Харківської області для продовження розгляду питання про відкриття провадження у справі.
18.06.2024 ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області задоволено самовідвід судді Мицик С.А. у даній справі та передано до канцелярії для повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
Справу було розподілено в провадження судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області Цендри Н.В., яка ухвалою від 25.06.2024 року передала дану справу до Первомайського міськрайонного суду Харківської області за підсудністю.
23.04.2025 постановою Харківського апеляційного суду ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25.06.2024 - скасовано, та позовну заяву направлено до Лозівського міськрайонного суду Харківської області для продовження розгляду.
04.06.2025 ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області задоволено самовідвід судді Цендри Н.В. у даній справі та передано до канцелярії для повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
04.06.2025 року справа була розподілена в провадження судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області Ткаченка О.А., яким до Харківського апеляційного суду було направлено заяву про роз`яснення виконання постанови від 23.04.2025 року.
25.07.2025 ухвалою судді Харківського апеляційного суду Мальованого Ю.М., заяву судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області Ткаченко О.А. про роз`яснення виконання Постанови Харківського апеляційного суду від 23.04.2025 було залишено без задоволення та в обгрунтування доводів зазначено, що оскільки постанови Харківського апеляційного суду від 30 травня 2024 року та від 23 травня 2025 року про передачу справи до Лозівського міськрайонного суду Харківської області учасниками справи оскаржені не були, та враховуючи на недопустимість спорів про підсудність, підстави для передачі справи до Первомайського міськрайонного суду Харківської області відсутні, оскільки цивільне процесуальне законодавство виключає таку можливість, навіть якщо справу передано до цього суду помилково. За таких обставин, справа підлягає розгляду Лозівським міськрайонним судом Харківської області. Постанова суду апеляційної інстанції від 23 квітня 2025 року є чинною,
містить вичерпну інформації щодо мотивів її ухвалення та порядку виконання, а тому роз`ясненню не підлягає.
18.09.2025 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області задоволено самовідвід судді Ткаченка О.А. у даній справі та передано до канцелярії для повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
18.09.2025 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРАРМПАВЛІН" про стягнення заборгованості з орендної плати за договорами та про розірвання договорів оренди земельних ділянок було розподілено в провадження судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області Каращука Т.О., оскільки за висновком апеляційного суду, справа підлягає розгляду саме Лозівським міськрайонним судом Харківської області, попри неодноразові спроби суддів цього суду передати її до іншої юрисдикції.
В обґрунтування вимог позивачка зазначає, що 20 січня 2022 року між нею та ТОВ "ЮРАРМПАВЛІН" було укладено два договори оренди земельних ділянок, площею 6,5415 га та 6,5656 га терміном на 7 років. Відповідно до умов договорів, орендна плата мала вноситися щороку до 31 грудня на умовах передоплати за наступний рік. Відповідач порушив зобов`язання, не сплативши орендну плату за 2023 рік та передоплату за 2024 рік. У січні 2024 року позивачка надсилала відповідачу письмову претензію, проте вона не була отримана. Враховуючи викладене позивачка просить стягнути з ТОВ «ЮРАРМПАВЛІН» 87 402,00 грн, що складається з основної заборгованості за 2023-2024 роки - 84 000,00 грн., інфляційних втрат за 2023 рік - 2 142,00 грн., 3% річних - 1 260,00 грн; розірвати обидва договори оренди земельних ділянок через істотне та систематичне порушення умов оплати та стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору в сумі 3 633,60 грн.
У ході судового розгляду позивачкою було збільшено розмір позовних вимог та додатково до заявлених вимог остання просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість з орендної плати за 2025 рік у сумі 42 000,00 грн. та суму судового збору сплаченого при зверненні з даною заявою у розмірі 1 211,20 грн.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
20.01.2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ "ЮРАРМПАВЛІН" були укладені договори оренди вищезазначених земельних ділянок (а.с.8-11, а.с.13-16) згідно з якими позивач надала у строкове платне користування власні земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Вищевказані договори належним чином зареєстровані, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.12,17).
Договорами визначено розмір орендної плати за користування земельними ділянками, її обчислення, строк виплати, санкції за порушення строків виплати орендної плати та інше.
Згідно п.8 договори укладені строком на 7 років.
Пунктом 9 договорів визначено, що розмір орендної плати складає 21 000,00 грн. плюс сума земельного податку, що належить сплатити за орендовану земельну ділянку.
Так, п. 11 договорів передбачено, що орендна плата вноситься один раз на рік до 31 грудня кожного року на умовах передоплати на наступний рік.
У разі невнесення орендної плати у строки визначені цим договорами це є підставою для дострокового розірвання договорів (п.14 договорів).
Договори підписані сторонами, тобто між ними досягнуто згоди за всіма істотними умовами вказаних договорів.
Однак орендарем були порушені умови договору та невнесно орендну плату за 2023-2024 роки яка згідно умов договорів становить 84 000,00 грн. та за 2025 рік у розмірі 42 000,00 грн.
У січні 2024 року позивачка надіслала відповідачеві претензію (а.с.19-23) з вимогою сплатити суму заборгованості по орендній платі та з іншими вимогами, однак останній претензію не отримав.
Матеріали справи не містять жодних доказів сплати орендної плати відповідачем, зокрема платіжних документів, квитанцій або іншої інформації, що свідчила б про виконання ним грошового зобов`язання за договором.
Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю- це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Відповідно до положень статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.
Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (ч. 1 ст. 407 ЦК України).
Отже, користуватися земельною ділянкою приватної власності можливо на праві оренди, підставою для якої є договір, відповідно до якого сплачується орендна плата.
Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. За правилами ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» , відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України,Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Як визначено у ст.15 вказаного Закону однією з істотних умов договору оренди землі є: орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 36 Закону України «Про оренду землі» у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором.
Крім того, ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три
проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з пунктом 10 Договорів оренди, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.
Позивачкою у позові було визначено 3 % річних від простроченої суми у розмірі 1 260,00 грн. та індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 2 142,00 грн.
Отже, перевіривши розрахунки сторони позивача щодо розміру компенсаційних платежів, суд погоджується з ними та приходить до висновку про задоволення позовних вимог у частині стягнення орендної плати за 2023-2024 року із врахуванням 3 % річних та індексу інфляції за 2023 рік у розмірі 87 402,00 гривень та за 2025 рік у розмірі 42 000,00 гривень за договорами оренди земельних ділянок.
Що стосується розірвання договорів оренди земельних ділянок суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі`орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Приписами ст. 24 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Згідно з частиною 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2024 у справі №918/391/23 звернула увагу на те, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Судова практика у розумінні поняття «систематичність» у подібних правовідносинах є усталеною (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 277/1186/18-ц, від 29 липня 2020 року у справі № 277/526/18, від 20 серпня 2020 року у справі № 616/292/17, від 08 травня 2024 року у справі № 629/2698/23; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 922/367/21, від 04 липня 2023 року у справі № 906/649/22, від 20 лютого 2024 року у справі № 917/586/23, від 02 квітня 2024 року у справі № 922/1165/23 та інші).
Отже, оскільки законодавець визначає однією із істотних умов договору оренди землі орендну плату, то основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в отриманні орендної плати за таким договором. Порушення цього інтересу має наслідком завдання шкоди, через що сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди земельної ділянки.
Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена надалі заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Оцінюючи встановлені обставини справи у співвідношенні їх із нормами закону, який їх
регулює, а також судову практику Верховного Суду, висновки щодо застосування відповідних норм права якого, викладені в постановах, згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховуються судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договорів оренди земельної ділянки з підстав систематичного невиконання відповідачем істотної умови цього договору щодо своєчасного внесення орендної плати.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на відповідача.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРАРМПАВЛІН" про стягнення заборгованості з орендної плати за договорами та про розірвання договорів оренди земельних ділянок- задовольнити.
Стягнути з ТОВ "ЮРАРМПАВЛІН" на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за 2023-2024 року із врахуванням 3 % річних та індексу інфляції за 2023 рік у розмірі 87 402,00 гривень та за 2025 рік у розмірі 42 000,00 гривень за договорами оренди земельних ділянок.
Стягнути з ТОВ "ЮРАРМПАВЛІН" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4 844,80 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив,за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду небуло врученеу деньйого проголошення, має правона поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд -якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач може оскаржити рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 10.03.2026 року.
Інформація про сторони:
Позивачка - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя Т.О.Каращук