Справа № 345/85/26
Провадження № 2/345/718/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2026 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Якиміва Р.В.,

з участю секретаря Гладенької Л.Ф.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференцзвязку в залі Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, третя особа: Калуський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Львівська обласна прокуратура про звільнення майна з-під арешту,

за участю представника позивача адвоката Бойка Р.Б.,

прокурора Пташинської-Коноваленко О.С.,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Куйбіди О.І.,

в с т а н о в и в :

У провадженні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, третя особа: Калуський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Львівська обласна прокуратура про звільнення майна з-під арешту.

Представник відповідача подала суду клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивує тим, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.01.2025 за справою 345/6246/24 , яке набрало законної сили від 24.03.2025 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 і в частині зняття арешту з майна 1/3 частини трикімнатної квартири по АДРЕСА_1 . 30.12.2016 державним виконавцем було прийнято постанову про повернення стягувану виконавчого листа №1-33/10 про конфіскацію майна ОСОБА_3 , а тому з огляду на те, що повернення виконавчого документа стягувану не є підставою для закінчення виконавчого провадження, на момент смерті ОСОБА_3 вирок суду від 02.03.2010 в частині конфіскації майна не було виконано, позивачка є правонаступником померлого ОСОБА_3 , а тому вимоги позивачки про зняття арешту з 1/3 частини квартири є передчасними та не підлягають задоволенню. Крім того, ПК України не визначено порядку зняття податковим органом обтяження на нерухоме майно у вигляді арешту на майно, та інших дій, що стали результатом розгляду кримінальних справ у випадку, якщо обтяження накладено третьою сторною, а тому ДПС України є неналежним відповідачем у даному спорі. На підставі наведеного вважає, що провадженні у справі слід закрити з підстав відсутності предмета спору.

В судовому засіданні представник відповідача Державної податкової служби України Довган О.В. клопотання про закриття провадження у справі підтримала та просить його задоволити.

В судовому засіданні представник позивачки адвокат Бойко Р.Б. проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі заперечив. Суду пояснив, що неналежність відповідача не є підставою для закриття провадження у справі. Постановою Верховного Суду від 05.11.2025 у справі № 345/6246/24 змінено мотивувальну частину рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.01.2025 й зазначено, що належним відповідачем має бути орган державної податкової служби. Доказів припинення арештів представник відповідача не надала. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Представник Львівської обласної прокуратури Пташинська-Коноваленко О.С. при вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.

Представник Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Куйбіда О.І. при вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін і третіх осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предметом спору у справі, що розглядається, є зняття арештів з нерухомого майна.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Наведені висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

Заявляючи клопотання про закриття провадження у справі представником Державної податкової служби України Довган О.В. не надано доказів припинення арештів на нерухоме майно щодо зняття яких заявлено позов у цій справі.

Стосовно доводів представника Державної податкової служби України Довган О.В. про неналежність відповідача.

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Зазначені висновки сформульовано у постанові Верховного Суду від 7 жовтня 2020 року у справі № 705/3876/18.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Підсумовуючи викладене, суд звертає увагу, що неналежність відповідача не визначена процесуальним законом як підстава для закриття провадження у справі.

Крім того, у випадках, коли арешт майна проводиться для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, підлягає вирішенню питання щодо відповідної участі у справі відповідного територіального органу Державної податкової служби України.

Такі висновки викладено Великою палатою ВС у постанові від 08.11.2019 у справі №450/1411/16 та ВС у постановах від11.03.2020 у справі №299/2931, від 06.12.2021 у справі №554/5912/19, від 21.06.2023 у справі №721/521/21, від 19.03.2025 у справі №676/1280/24.

За таких обставин суд не вбачає правових підстав для закриття провадження у справі та дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 255, 260, 261, 354 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача Державної податкової служби Українипро закриття провадження у цивільній справі ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, третя особа: Калуський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Львівська обласна прокуратура про звільнення майна з-під арешту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали буде складено 09.03.2026.

Суддя