Справа № 201/6634/25
Провадження № 2-п/201/19/2026
УХВАЛА

10 березня 2026 року Соборний районний суд

міста Дніпра

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Максимовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву представниці ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Соборним районним судом міста Дніпра 09 жовтня 2025 року було ухвалене заочне рішення по вищевказаній справі, яким позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було задоволено частково.

До суду 18 лютого 2026 року надійшла заява представниці ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 09 жовтня 2025 року у вказаній цивільній справі з посиланням на те, що його не було повідомлено про день, час та місце розгляду справи та обставини справи встановлені не в повному обсязі. Крім того, заявник просить поновити строк на подання заяви про скасування заочного рішення, посилаючись на несвоєчасне отримання цього рішення.

Сторони у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представниця заявника у поданій заяві про перегляд заочного рішення просила здійснювати її розгляд без участі відповідача та його представника.

Статтею 287 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Розгляд заяви відбувався за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами.

Розглянувши заяву, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В даному випадку причини, на які посилається заявник в питанні поновлення строку на подання заяви про скасування заочного рішення слід визнати поважними та в цій частині клопотання підлягає задоволенню. Водночас, обставини, на які посилається відповідачка як на підставу скасування та перегляд заочного рішення, не спростовують висновків суду та відповідно до процесуального закону не зумовлюють необхідності його скасування.

У поданій заяві представниця заявника як на підставу для скасування заочного рішення посилається на той факт, що за даними веб-ресурсів, емітентом банківської картки « НОМЕР_1 » (картка, на яку було перераховано кредитні кошти) є ПАТ «Банк Восток». Однак, відповідач не є клієнтом ПАТ «Банк Восток» та не має відкритих рахунків у даному банку, що підтверджується довідкою, виданою ПАТ «Банк Восток» від 06 червня 2025 року.

При цьому, дослідивши вищевказану довідку, суд приходить до висновку що остання не підтверджує факт того, що у відповідача станом на 22 березня 2024 року (дата укладення кредитного договору та отримання коштів на банківський рахунок НОМЕР_1 ) не було рахунку у ПАТ «Банк Восток», оскільки у вказана довідка датована 06 червня 2025 року та містить наступну інформацію: «ПАТ «Банк Восток» повідомляє, що ОСОБА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 Жовтневим РВДМУУМВС Укр в Дніпропетровській обл 31.01.2008, не має рахунків та не являєтья клієнтом банку.»

Тобто за даної довідки неможливо встановити, чи був ОСОБА_1 клієнтом ПАТ «Банк Восток» саме станом на 22 березня 2024 року.

Крім того, суд також не може взяти до уваги посилання представниці заявника на подібну ситуацію стосовно відповідача у справі № 201/14943/24. Представниця заявника зазначила, що у даній справі кредитні кошти також були перераховані на банківську картку з BIN-кодом НОМЕР_3 (емітент ПАТ «Банк Восток»), при цьому відповідач заперечував факт відкриття рахунку та отримання коштів. Апеляційний суд, дослідивши обставини справи, встановив відсутність належних доказів того, що банківська картка належала саме відповідачу та що саме він отримав кредитні кошти. Суд дійшов висновку, що сам по собі факт переказу коштів на картку з зазначенням ПІБ не підтверджує отримання кредиту конкретною особою, якщо не доведено належність платіжного інструменту цій особі.

Натомість, судом було досліджено у Єдиному державному реєстрі судових рішень постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2026 року по справі № 201/14943/24 та встановлено, що апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимоги взагалі не приходив до вищевикладених висновків, а скасував рішення з інших підстав.

З урахуванням викладеного суд вважає за можливе поновити строк на подання заяви про скасування та перегляд заочного рішення, однак цю заяву залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 286-288 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на подачу заяви про скасування та перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заяву представниці ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню окремо від рішення у справі не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя С.С. Федоріщев