ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

09 березня 2026 року

м. Харків

справа № 611/293/25

провадження № 22ц/818/1168/26

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Маміної О.В., Тичкової О.Ю.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2025 року, ухвалене суддею Заварзи Т.В., -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради про відшкодування моральної шкоди, в якій просив стягнути з Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради 32110 гривень у якості компенсації моральної шкоди, спричиненої протиправною бездіяльністю відповідача, яка полягає у ненаданні чек-листа щодо об?єкта нерухомості номер ОНМ 101 для забезпечення виконання робіт за переліком робіт, які необхідно виконати для відновлення експлуатаційної придатності об?єкта та надання послуг з продажу за переліком груп товарів будівельної продукції, що можуть бути придбані отримувачем за кошти компенсації.

В обґрунтування позову зазначив, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . Через збройну агресію російської федерації у березні 2022 року позивач евакуювався до м. Полтава. У 2022 році було пошкоджено вікно його квартири. Комісією з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об?єкти нерухомого майна, спричинених збройною агресією російської федерації проти України прийняте рішення про надання компенсації за пошкодження вікна двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . На картку єВідновлення зараховані грошові кошти у сумі 32110 грн.

Позивач стверджує, що для забезпечення виконання робіт за переліком робіт, які необхідно виконати для відновлення експлуатаційної придатності об?єкта та надання послуг з продажу за переліком груп товарів будівельної продукції, що можуть бути придбані отримувачем за кошти компенсації, виникла потреба у отриманні Чек-листа.

13-14 листопада 2024 року він направив відповідачу запити щодо надання чек-листа, відповіді на які не отримав, чим йому було завдано моральної шкоди. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року по справі № 520/32669/24 було визнано протиправною бездіяльність Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 від 13.11.2024, у порядку та строки визначені Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Рішенням Шевченківського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2025 року відмовлено у позові ОСОБА_1 до Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради про відшкодування моральної шкоди повністю.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції зведене до аналізу обставин, які встановлені рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року по справі № 520/32669/24, що набрало законної сили 20 березня поточного року і Рішення Шевченківського районного суду м.Харкова від 13 жовтня 2025 року у справі №611/293/25 нічим не обгрунтовано. При цьому, суд першої інстанції не врахував чомусь його статус, а саме: відповідно до військового квитка серія ХХХХХХХ, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 ХХ серпня 1979 року, із 03 червня по 18 липня 1986 року у складі військової частини № НОМЕР_1 приймав участь у спеціальних зборах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 30-км зоні. Відповідно до експертного висновку №ХХ від 08.01.1992 року, виявлені у нього захворювання пов`язані з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників при виконанні робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. З причин неврахування правової позиції, що викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 611/62/16-ц суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні невірно дійшов висновку, що ним не доведено факту заподіяння йому моральної шкоди.

Представник відповідача надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що у період з 12.11.2024 по 14.11.2024 на електронну пошту Департаменту () жодного запиту від ОСОБА_1 не надходило. Вказує, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі № 520/32669/24, Департаментом направлено лист на адресу ОСОБА_1 від 20.06.2025 № 5295/0/90-25 з проханням повторно надіслати запит на отримання інформації. До Департаменту 29.07.2025 надійшов запит на інформацію ОСОБА_1 від 13.11.2024 (реєстраційний індекс № М-10-34/0/190-25 від 29.07.2025) щодо надання інформації у формі Чек-листа за рішенням комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України про надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України - об`єкта нерухомості номер ОНМ 101, а саме: вікна двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . За результатами розгляду запиту на інформацію ОСОБА_1 від 13.11.2024 (реєстраційний індекс № М-10-34/0/190-25 від 29.07.2025) Департаментом від 31.07.2025 № М-10-34/0/190-25.08.31-7836/0/129-25. Таким чином, Департаментом житлово-комунального господарства Харківської міської ради розглянуто направлені ОСОБА_1 запити на інформацію та надано відповіді у встановлений законом строк. Зокрема Департаментом житлово-комунального господарства Харківської міської ради направлено лист на адресу ОСОБА_1 від 20.06.2025 № 5295/0/90-25 з проханням повторно надіслати запит на отримання інформації, оскільки у період з 12.11.2024 по 14.11.2024 на електронну пошту Департаменту () жодного запиту від ОСОБА_1 не надходило. Зазначає, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі № 520/32669/24 факт завдання позивачу моральної шкоди встановлено не було. Також, матеріали справи не містять жодного належного, допустимого та достовірного доказу щодо наявності психологічного напруження, розчарування та незручностей, які нібито виникли внаслідок дій відповідача. Матеріали справи №611/293/25 не містять доказів причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача і заподіяною позивачу моральною шкодою, що з урахуванням практики Верховного Суду, має бути доведено позивачем, який звернувся з позовом про стягнення шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що позивач не зазначає у чому саме полягає завдана йому моральна шкода, а зазначає, що є певні обставини, які "можуть свідчить про заподіяння йому моральної шкоди".

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду, виходячи із наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 від 13.11.2024, у порядку та строки визначені Законом України "Про доступ до публічної інформації"; зобов`язано Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради розглянути запит на інформацію ОСОБА_1 від 13.11.2024 та надати обґрунтовану письмову відповідь на запит від 13.11.2024, з урахуванням висновків суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року було встановлено, що: " ОСОБА_1 13.11.2024 було сформовано запит на отримання інформації, відповідно до якого позивач, в порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації", просив Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради надати інформацію у формі Чек-листа за рішенням комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричине-них збройною агресією Російської Федерації проти України про надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України - об`єкта нерухомості номер ОНМ 101, а саме: вікна двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , який надіслати засобами зв`язку на вказані вище адреси.

Вказаний запит на інформацію, з накладенням кваліфікованого електронного підпису, було направлено позивачем на електронну адресу: і, що підтверджується наданим позивачем скріншотом з електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, відповідач, відповіді на вказаний запит не надав".

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до листа Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради № 5295/0/90-25 від 20.06.2025, адресованого ОСОБА_1 , відповідач повідомив позивача, що 13 листопада 2024 року на електрону пошту Департаменту - ніякого запиту від нього не отримував. У зв?язку з цим просив повторно надіслати запит на електрону пошту Департаменту.

29.07.2025 Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради зареєстрував звернення ОСОБА_1 , у якому він просив надати йому інформацію у формі Чек-листа.

31 липня 2025 року листом Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради ОСОБА_1 було відмовлено у наданні запитуваної інформації з підстав того, що запит на інформацію не містить всіх необхідних даних, визначених ЗУ «Про захист персональних даних», а саме не вказані реквізити документа, що посвідчує особу.

Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За змістом статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (стаття 1174 ЦК України).

Статтями 16 та 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями (бездіяльністю). Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.

При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

При відшкодуванні моральної шкоди необхідно з`ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується.

У рішенні від 12 липня 2007 року у справі «Stankov v. Bulgaria» Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка моральної шкоди, за своїм характером, є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом.

Чинне законодавство не містить методики чи способів обчислення моральної шкоди, та при оцінці розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю та спокою особи, а будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 від 13.11.2024, у порядку та строки визначені Законом України "Про доступ до публічної інформації"; зобов`язано Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради розглянути запит на інформацію ОСОБА_1 від 13.11.2024 та надати обґрунтовану письмову відповідь на запит від 13.11.2024, з урахуванням висновків суду.

Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання та приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження з нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік і стан здоров`я потерпілого. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставини справи, повинен установити, чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, установити причинно-наслідковий зв`язок і визначити сумірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам (постанова Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 464/3789/17).

Згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа "Науменко проти України").

З матеріалів справи вбачається що у листопаді 2024 року позивач направив відповідачу запит на отримання інформації щодо надання чек-листа, проте відповіді не отримав, у зв`язку з чим вимушений був звертатися до суду із позовом за захистом своїх прав, та тільки після ухвалення судом рішення та майже через сім місяців отримав відповідь на свій запит.

Оскільки судовим рішенням встановлено бездіяльність відповідча, а позивач вимушений був звертатися до суду за захистом свого права для отримання відповіді на запит від Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради, докладати додаткових зусиль для організації свого життя, наведені обставини спричинили позивачу душевні страждання, хвилювання, незручності, перешкоди в реалізації ним своїх прав, тому суд дійшов помилкового висновку про відсутність передбачених законом підстав для відшкодування завданої позивачу такою бездіяльністю моральної шкоди.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц дійшла висновку, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

При визначенні розміру відшкодування, колегія суддів приймає до уваги характер спірних правовідносин, тривалість допущеної відповідачем бездіяльності та ступінь моральних страждань позивача.

За вищенаведених обставин, колегія суддів, виходячи з принципів розумності, справедливості та співмірності, вважає достатнім у даній ситуації визначити розмір морального відшкодування на користь позивача у сумі 1000 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню з ухваленням у справі нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов та апеляційну скаргу задоволено частково на 3,1%, судовий підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в сумі 93,86 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2025 року - скасувати та ухвалити нове рішення суду.

Позов ОСОБА_1 до Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Стягнути в дохід держави з Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради 93,86 грн. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю.Тичкова