КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-з/824/341/2026 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

(додаткова)

05 березня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Таргоній Д.О., суддів: Борисової О.В., Голуб С.А., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Мартинюк Марії Русланівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за договором позики №75999463 від 02 серпня 2021 року у розмірі 21574,25 грн, яка складається з: 7000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 574,25 грн - сума заборгованості за відсотками.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» суму заборгованості за договором позики №75999463 від 02 серпня 2021 року у розмірі 21574,25 грн, яка складається з: 7000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14574,25 грн - сума заборгованості за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» судовий збір у розмірі 2422,40грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00грн.

Не погоджуючись з даним рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Мартинюк М.Р. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, просиласкасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 рокута ухвалити нове судове рішення про часткове задоволенняпозову, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики №75999463 від 02 серпня2021 року у розмірі 9037,25 грн, яка складається з:7000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2037,25 грн- сума заборгованості за відсотками. У задоволенні решти вимог відмовити. Зменшити витрати на правничу допомогу з 3500,00 грн до 2 654,32 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 лютого 2026 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мартинюк Марії Русланівни задоволено частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року змінено, зменшено суму стягнутої з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за договором позики №75999463 від 02 серпня 2021 року, стягнувши 9037 (дев`ять тисяч тридцять сім) гривень 25 копійок, яка складається з: 7 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2037,25 грн - сума заборгованості за відсотками, суму судового збору в розмірі 1014 (однієї тисячі чотирнадцять) гривень 50 копійок, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі1465 (однієї тисячі чотириста шістдесять п`ять) гривень 80 копійок.

В решті рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року залишено без змін.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) гривні 90 копійок.

27 лютого 2026 року до Київського апеляційного суду через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 - адвокат Мартинюк М.Р. подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в обґрунтування якої зазначила, що 23 лютого 2026 року Київським апеляційним судом була ухвалена постанова про часткове задоволення її апеляційної скарги.

Під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 понесла витрати на правову допомогу в розмірі 4500,00 грн, які адвокат Мартинюк М.Р. просить стягнути з ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ».

Згідно положень ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у даній справі, перевіривши додані до заяви докази, судова колегія вважає за неохідне ухвалити додаткове рішення по справі для розподілу понесених позивачем судових витрат у суді апеляційної інстанції.

Вирішуючи вказане питання, апеляційний суд виходить з наступного.

П. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з тим, положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч.1-4 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правову допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5, 6, 7 ст. 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 користувалась правовою допомогою адвоката Мартинюк М.Р., з якою 07 листопада 2025 року було укладено договір про надання правової допомоги № 12/1.

Згідно Договору про надання правової допомоги № 12/1 від 07 листопада 2025 року, клієнт в порядку та на умовах, визначених цим Договором, дає доручення адвокату, а адвокат в свою чергу зобов`язується надати клієнту юридичні послуги.

П. 3.1. Договору передбачає, що клієнт зобов`язується сплатити адвокату вартість юридичних послуг (гонорар), що надається у порядку та строки, визначені Договором.

В апеляційній скарзі на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Мартинюк М.Р. зазначила, що орієнтовний розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції може складати 6000,00 грн.

Факт наданих послуг в Київському апеляційному суді підтверджується Актом виконаних робіт від 25 лютого 2026 року за договором про надання правничої допомоги №12/1 від 07 листопада 2025 року, з якого вбачається, що загальна вартість послуг за цим Актом складає 4500,00 грн, платіжною інструкцією №845550589 про сплату за надані юридичні послуги в розмірі 4500,00 грн.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі 904/4507/18 висловлено правову позицію щодо «гонорару успіху»: він може включатись до витрат на професійну правничу допомогу та підлягає розподілу, про що свідчить практика ЄСПЛ. Головні критерії: розумність цих витрат та їхня необхідність (пункти 5.42, 5.44 Постанови).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі 756/2051/16-ц).

Відповідно до договору, який ОСОБА_1 уклала з адвокатом Мартинюк М.Р., вартість правової допомоги не залежала від витраченого часу та від обсягу послуг, а була визначена конкретною сумою.

Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Таким чином, оскільки, адвокат Мартинюк М.Р. виконала роботу у вигляді надання правової допомоги, тому судова колегія вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Зі змісту ст. ст. 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч. 1 ст. 182 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч. 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Жодних заперечень з цього приводу сторона позивача не висловила, про що свідчить їх відсутність в матеріалах справи.

Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн колегія суддів вважає співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом Мартинюк М.Р., обсягом послуг під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та є пропорційними до предмета спору та доведеними.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Мартинюк Марії Русланівни про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат та стягнення з ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку із чим приймає додаткову постанову у порядку ст. ст. 270 та 381 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 270, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Мартинюк Марії Русланівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» () на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 )витрати на правничу допомогу в розмірі 4500 (чотири тисячі пятсот) гривень 00 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Д.О.Таргоній

Судді: О.В. Борисова

С.А. Голуб