Справа № 946/6654/22
Провадження № 4-с/946/13/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пащенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Топтигіної О.М.,

розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , на дії державного виконавця, скасування постанови старшого державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №72912774 від 29 квітня 2024 року, зацікавлена особа - старший державний виконавець Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Карабуля Денис Анатолійович,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, на дії державного виконавця, скасування постанови старшого державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №72912774 від 29.04.2024 року, зацікавлена особа - старший державний виконавець Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Карабуля Д.А. Скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що постановою старшого державного виконавця Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Карабулі Д.А. від 29.04.2024 року закінчено виконавче провадження №72912774 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 13.09.2023 року у справі №946/6654/22 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики від 15.01.2021 року у розмірі 5604,00 грн., за договором позики від 04.10.2021 року у розмірі 26510,00 грн., за договором позики від 06.04.2022 року у розмірі 39726,00 грн., що у загальній сумі становить 71840,00 грн., а також судового збору у розмірі 992,40 грн. В обґрунтування підстав для винесення вказаної постанови державний виконавець посилався на смерть боржника, що підтверджується актовим записом про смерть №997 від 15.05.2023 року. Вказана постанова є незаконною та передчасною, а тому підлягає скасуванню з огляду на наступне. В ході виконання рішення державним виконавцем встановлено, що відповідно до актового запису про смерть, боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла, про що складено актовий запис про смерть №997 від 15.05.2023 року. В письмовій заяві від 20.03.2024 року стягувач повідомив державну виконавчу службу про те, що спадщину після померлої фактично прийняла її донька ОСОБА_3 , як особа, що постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки була зареєстрована та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що узгоджується з вимогами ст.1268 ЦК України. Крім того, стягувач на підтвердження факту фактичного проживання померлої та її дочки за однією адресою надав копію довіреності від 06.04.2022, в якій зафіксована адреса реєстрації дочки померлої. Разом з тим, державним виконавцем не вчинено дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження її спадкоємцем, що фактично прийняв спадщину в силу вимог ст.1268 ЦК України. В той самий час представник стягувача був позбавлений можливості самостійно на підставі відомостей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області надати відомості про коло осіб, які були зареєстровані за однією адресою з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ) на день її смерті для підтвердження факту фактичного прийняття спадщини, оскільки відповідні адвокатські запити залишались без задоволення. Вказане підтверджується листом Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 15.12.2023 року №13/05-12-5490. З огляду на те, що дані спірні правовідносини допускають правонаступництво, так як є зобов`язанням із сплати грошових коштів, державним виконавцем не вчинено в повному обсязі дій щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну померлого боржника, як сторони виконавчого провадження, її спадкоємцями, які фактично прийняли спадщину, не вчинено дій щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, а також, передчасно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, вказана скарга підлягає задоволенню. Оскаржена постанова від 29.04.2024 року про закінчення виконавчого провадження була отримана на електронну пошту представником стягувача у відповідь на адвокатський запит 04.12.2025 року (вказане підтверджується копією листа ВДВС від 04.12.2025 року, номер 102612). До цього часу ні постанова про відкриття провадження у справі, ні постанова про закінчення виконавчого провадження на адресу стягувача не направлялись. Таким чином, вказана скарга подається у строки, передбачені ст.449 ЦПК України, тобто в 10 денний строк з дня, коли стягувач дізнався про порушення своїх прав. Враховуючи викладене, скаржник просить суд скасувати постанову старшого державного виконавця Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Карабулі Д.А. про закінчення виконавчого провадження (ВП №72912774) від 29.04.2024 року.

23.01.2026 року представник скаржника надала суду додаткові пояснення, в яких вказала, що у постанові державний виконавець послався на смерть боржника, що підтверджується актовим записом про смерть №997 від 15.05.2023. Крім того, державний виконавець зазначив, що у боржника відсутнє будь-яке майно, на яке можна накласти стягнення, що, зокрема, підтверджується інформаційною довідкою з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Разом з тим, вказане не відповідає дійсності. Так, зокрема, за боржником зареєстровано право власності на 1/3 кімнати 45 в буд. АДРЕСА_3 (на підтвердження надаємо інформаційну довідку 257-8). Крім того, за боржником зареєстровано право власності на 1/3 кімнати 44 та 46 в буд. АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Гонтар П.А. скаргу підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Заінтересована особа - старший державний виконавець Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Карабуля Д.А. в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання сповіщений належним чином. 02.03.2026 року представник Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Парапір А.Д. надав суду відзив на скаргу, в якому вказав, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №72912774 від 02.10.2023 року з примусового виконання виконавчого листа Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за справою №946/6654/22, що виданий 13.09.2023 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 72832,40 грн. 02.10.2023 року на підставі заяви стягувача та керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №7292774. Копію постанови направлено боржнику для виконання за адресою визначеною у виконавчому документі ( АДРЕСА_4 ), стягувачу до відома. 02.10.2023 року з метою реального та фактичного виконання рішення, державним виконавцем винесено постанови: про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 269,00 грн., про стягнення виконавчого збору в розмірі 10 % від суми стягнення 7283,24 грн., про арешт коштів (майна) боржника, та про арешт майна боржника в межах суми боргу 9778,09 грн., з урахуванням витрат 269,00 грн., та виконавчого збору 7283,24грн., на загальну суму 80384,64 грн. В ході вчинення виконавчих дій, державним виконавцем отримано інформацію з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть боржника згідно актового запису про смерть №997 від 15.03.2023р. На заяву стягувача від 01.02.2024 року про заміну боржника правонаступником, державним виконавцем 28.02.2024 року, направлено до Ізмаїльської державної нотаріальної контори запит, щодо встановлення кола осіб, які звернулись Ізмаїльської державної нотаріальної контори для отримання спадщини після смерті боржника. Згідно інформації Ізмаїльської державної нотаріальної контори на запит державного виконавця, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа за 214/2023 від 30.08.2023 року за заявою кредитора фізичної особи ОСОБА_1 , заяв про прийняття спадщини або відмову від спадщини від інших спадкоємців не надходили. На заяву стягувача від 01.04.2024 р. про звернення до суду із заявою про заміну боржника з ОСОБА_2 на її дочку ОСОБА_3 як правонаступника, стягувачу було повідомлено, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа за 214/2023 від 30.08.2023 року, за заявою кредитора фізичної особи ОСОБА_1 , заяв про прийняття спадщини або відмову від спадщини від інших спадкоємців не надходили. Відділом надано відповідь від 24.04.2024 року. 29.04.2024 державним виконавцем керуючись п.3 частини 1 статті 39 Закону, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №72912774 від 29.04.2024 року. На момент закінчення виконавчого провадження, заяви про прийняття спадщини або відмову від спадщини від інших спадкоємців не надходили. З огляду на вищевикладене, просить суд відновити строк на подання відзиву на скаргу, відмовити у задоволені скарги, оскільки в діях відділу ДВС відсутні будь-які порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», розглянути справу без участі державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їхні права чи свободи.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа по справі №946/6654/22, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 13.09.2023 року судом вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 15.01.2021 року у розмірі 5604,00 грн., за договором позики від 04 жовтня 2021 року у розмірі 26510,00 грн., за договором позики від 06.04.2022 року у розмірі 39726,00 грн., що у загальній сумі становить 71840,00 грн., та судовий збір у розмірі 992,40 грн. (а.с.62).

Згідно постанови (а.с.71) державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Карабулі Д.А. від 02.10.2023 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №946/6654/22, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 13.09.2023 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 72832,40 грн.

28.02.2024 року старший державний виконавець Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Карабуля Д.А. звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з запитом №19196 в якому просив нотаріуса надати вичерпну інформацію про коло осіб, які звернулися до Державної нотаріальної контори, для отримання спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.03.2024 року державний нотаріус Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Горючкіна О.М. надала відповідь старшому державному виконавцю Карабулі Д.А., що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , заведена спадкова справа за №214/2023 від 30.08.2023 року за заявою кредитора ОСОБА_1 , заяв про прийняття спадщини від інших спадкоємців не надходило.

Постановою старшого державного виконавця Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Карабулею Д.А. від 29.04.2024 року виведено виконавче провадження №72912774 з примусового виконання виконавчий лист №946/6654/22, виданого 13.09.2023 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області про стягнення заборгованості у розмірі 72832,40 грн. (а.с.120).

Постановою старшого державного виконавця Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Карабулею Д.А. від 29.04.2024 року закінчено виконавче провадження №72912774 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 13.09.2023 року у справі №946/6654/22 (а.с.70).

Вказаною постановою встановлено, що у боржниці відсутнє будь-яке майно, на яке може бути звернено стягнення в рахунок погашення боргу, згідно актового запису про смерть №997 від 15.05.2023 року боржниця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла. На момент закінчення виконавчого провадження зобов`язання ОСОБА_2 не виконане.

Як вбачається з повідомлення державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Горючкіної О.М. від 30.08.2023 року №973/02-14 в порядку ст.1281 ЦК України після померлої ОСОБА_2 заведена спадкова справа №214/2023 від 30.08.2023 року. З будь-якими заявами спадкоємці ОСОБА_2 до нотаріальної контори не зверталися, свідоцтва про право на спадщину на їх ім`я не видавались (а.с.74, 86).

Згідно повідомлення державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Горючкіної О.М. від 28.11.2023 року №1359/02-14 до спадкової справи за №214/2023, заведеній 30.08.2023 року щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інших заяв від спадкоємців про прийняття або відмову від прийняття спадщини не надходило (а.с.87).

Відповідно до заяви від 20.03.2024 року стягувач повідомив державну виконавчу службу про те, що спадщину після померлої фактично прийнято її донькою ОСОБА_3 як особою, що постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки була зареєстрована та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що узгоджується з вимогами ст. 1268 ЦК України. На підтвердження факту фактичного проживання померлої та її дочки за однією адресою стягувач надав копію довіреності від 06.04.2022 року, в якій зафіксована адреса реєстрації доньки померлої (а.с.92-93, 73).

24.04.2024 року начальником відділу державної виконавчої служби повідомлено ОСОБА_1 що, враховуючи те, що заяв від спадкоємців про прийняття або відмову від прийняття спадщини після померлої боржниці до нотаріальної контори не надходило, немає підстав для звернення до суду із заявою про заміну боржника ОСОБА_2 в зв`язку з відсутністю її правонаступників.

Однак, як вбачається з відомостей Реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.01.2026 року за боржником зареєстровано з 06.06.2017 року право власності на 1/3 кімнати 45 в буд. АДРЕСА_3 (згідно інформаційної довідки 257-8).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п.3 ч.3 ст. 18 Закону).

Частиною 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі статті 442 ЦПК України у редакції, чинній із 15 грудня 2017 року. Частинами першою та другою статті 442 ЦПК України у редакції, чинній із 15 грудня 2017 року, визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. За змістом пункту 5 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

Згідно з п.3 ч.1 та ч.2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. Закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення.

Із зазначеного нормативного регулювання випливає, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

Отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеного Законом України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження державний виконавець має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження. Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17.

Згідно з частиною першою статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється з смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконано іншою особою.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні.

У разі смерті фізичної особи-сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні. Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункти 78-79)).

Обов`язок спадкодавця щодо сплати заборгованості за договорами позики, присудженої судом (кредиторові) із спадкодавця за його життя, не припиняється внаслідок смерті божника і переходить до його спадкоємців, отже правовідносини у цій справі допускають правонаступництво, а тому державний виконавець повинен був зупинити виконавче провадження та вирішити питання щодо залучення правонаступників за їх наявності. Положення щодо закінчення виконавчого провадження у разі смерті боржника слід розуміти так, що вони стосуються, зокрема, випадків, коли правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК).

Таким чином, закон не вимагає від особи, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подання заяви про прийняття спадщини. Якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця такий спадкоємець не заявив про відмову від спадщини, він може одержати свідоцтво про право на спадщину на загальних підставах.

Як вбачається з матеріалів справи з метою виконання рішення суду старший державний виконавець Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Карабуля Д.А. звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з запитом №19196, в якому просив нотаріуса надати вичерпну інформацію про коло осіб, які звернулися до Державної нотаріальної контори, для отримання спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, старший державний виконавець Карабуля Д.А., не вчинив дій щодо з`ясування кола осіб, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та прийняли спадщину шляхом спільного проживання на момент смерті з боржником.

Нормою частини 1 статті 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Так, оскаржена постанова від 29.04.2024 року про закінчення виконавчого провадження була отримана на електронну пошту представником стягувача у відповідь на адвокатський запит 04.12.2025 року (вказане підтверджується копією листа ВДВС від 04.12.2025 номер 102612). Матеріали справи не містять відомостей щодо того, що постанова про закінчення виконавчого провадження направлялася на адресу стягувача. Таким чином, суд приходить до висновку про дотримання строків подачі скарги на дії державного виконавця, відповідно до ч.1 ст.449 ЦПК України.

Як передбачено ч.ч. 1,2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на те, що дані спірні правовідносини допускають правонаступництво, державним виконавцем не вчинено в повному обсязі дій щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну померлого боржника, як сторони виконавчого провадження, її спадкоємцями, а отже передчасно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 , на дії державного виконавця, скасування постанови старшого державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №72912774 від 29.04.2024 року, зацікавлена особа - старший державний виконавець Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Карабуля Д.А., підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , зацікавлена особа - старший державний виконавець Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Карабуля Денис Анатолійович, на дії державного виконавця, скасування постанови старшого державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №72912774 від 29 квітня 2024 року задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Карабулі Дениса Анатолійовича про закінчення виконавчого провадження (ВП №72912774) від 29 квітня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15 ти денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Т.П.Пащенко