Справа № 157/1654/25
Провадження № 2/162/33/2026
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

10 березня 2026 року селище Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Савич А. С., розглянувши заяву представника позивача - адвоката Дубчак Лесі Сергіївни про відвід судді Савича Андрія Степановича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна,

В С Т А Н О В И В:

Любешівським районним судом Волинської області здійснюється судовий розгляд вищевказаної справи (головуючий суддя Савич А. С.).

Під час судового розгляду справи 04.03.2026 представник позивача Дубчак Л. С. заявила відвід головуючому судді Савичу А. С., оформивши його письмово, подавши відповідну заяву 05.03.2026 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», яка надійшла до суду 06.03.2026.

Свою заяву представник позивача мотивувала тим, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Неупередженість та об`єктивність судді Савича А. С. у розгляді даної справи викликає об`єктивний сумнів, з огляду на наступне. 18.09.2025 ОСОБА_1 звернувся із зазначеним вище позовом. Ухвалою Суду від 15.10.2025 було відкрито провадження в справі. Згідно з ухвалою Суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 15.10.2025 Відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до картки руху документу «Ухвала про відкриття провадження у справі загальне» вищезазначена ухвала доставлена до електронного кабінету Відповідачки 18.10.2025 о 04 год 01 хв. Таким чином, останнім днем на подання Відповідачем відзиву та доказів, з урахуванням вимог чинного законодавства та строку, встановленого судом в ухвалі, було 03.11.2025. Однак ні до 03.11.2025, ні після зазначеної дати до лютого 2026 року, Відповідачка своїм правом на подання відзиву як заяви по суті не скористалась. 04.12.2025 на 12 год 30 хв було призначене судове засідання в справі. Щодо участі в цьому засіданні в режимі відеоконференції адвоката Дубчак Л. С. як представник позивача було завчасно подано відповідну заяву до суду. Ухвалою Суду від 03.12.2025 було задоволено цю заяву У день судового засідання 04.12.2025 представниця Відповідачки адвокат Понікарчик І. А. через канцелярію подала до Суду клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, розгляд підготовчого судового засідання без участі відповідача та представника. Відповідно до картки руху документу «Реєстраційна картка вхідного документу» сканкопія клопотання була доставлена до підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС 05.12.2025 о 23 год 00 хв. Зауважує, що копія вказаного клопотання з доданими до неї документами, з порушенням вимог чинного законодавства, не була надіслана ні Позивачу, ні його представнику - адвокату Дубчак Л. С., яка має електронний кабінет. Докази направлення Відповідачем чи його представником цього клопотання іншим учасникам у матеріалах справи відсутні. Відповідно до реєстраційної картки цього документу короткий його зміст було визначено як «клопотання про розгляд без участі». Відтак, до приєднання сканкопії (самого тексту) «клопотання про розгляд без участі» представнику Позивача не було відомо про те, що до Документ сформований в системі «Електронний суд» 05.03.2026 цього документу - «клопотання про розгляд без участі» - Відповідачем було долучено будь-які докази. Також, як з`ясувалося згодом, 04.12.2025 представником Відповідачки була подана через канцелярію суду заява про виклик свідка, сканкопія якої була доставлено до електронного суду (відповідно, і представнику Позивача) лише 19.02.2026. Зауважує, що подана заява не містила жодного обґрунтування обставин, які можуть бути підтверджені показаннями свідка, та була подана з пропуском строку на подання доказів. Крім того, незважаючи на те, що ухвалою Суду від 03.12.2025 було задоволено клопотання адвоката Дубчак Л. С. про проведення судового засідання 04.12.2025 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, суд не надав їй можливості взяти участь у цьому судовому засіданні та, відповідно, 04.12.2025 дізнатись про подання представником Відповідачки до суду через канцелярію будь-яких документів. Зокрема, під час телефонної розмови з секретарем судового засідання 04.12.2025, до якого телефонувала представник Позивача, адвокату Дубчак Л. С. було повідомлено, що Суд, начебто, не має можливості забезпечити участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції через технічні проблеми в підсистемі «Електронний суд». З метою з`ясування відповідних обставин представником Позивача було направлено адвокатський запит до Державного підприємства «Інформаційні судові системи», яке повідомило, що відповідно до інформації, що міститься в підсистемі ВКЗ, не зафіксовано конференцій від 04.12.2025 з внесенням відповідальними працівниками суду номеру справи "157/1654/25". Користувач " ОСОБА_3 " авторизувався в підсистемі ВКЗ "2025-12-04 12:30:31". 04.12.2025 в підсистемі ВКЗ зафіксовано збої, що тривали з 10:20 до 12:30 та з 14:00 до кінця доби. Зауважує, що судове засідання 04.12.2025 було призначено на 12 год 30 хв, тобто в той час, коли в підсистемі ВКЗ не було зафіксовано збоїв і Любешівський районний суд Волинської області мав можливість провести таке засідання в режимі відеоконференції. Однак судом не була створена відеоконференція та не надано можливості адвокату Дубчак Л. С. як представнику Позивача взяти участь в призначеному судом судовому засіданні, з огляду на що адвокат Дубчак Л. С. була позбавлена можливості отримати інформацію про подані представником Відповідача заяви/клопотання через канцелярію суду, заперечувати проти них та повідомити необхідну на спростування доводів представника Відповідача інформацію саме 04.12.2025. Достовірно знаючи про те, що ні Позивач, ні його представник, не отримували клопотань представника Відповідачки, не надавши можливості взяти участь в судовому засіданні, ознайомитись зі змістом відповідних клопотань та висловити свою позицію з цього приводу, суддя Савич А. С. закрив підготовче провадження в справі, призначивши справу до розгляду по суті на 15.01.2026 та вирішив викликати та допитати в якості свідка ОСОБА_4 . При цьому, в ухвалі про закриття підготовчого провадження зазначено, що представник Позивача, начебто, не з`явився на судове засідання, хоч судом не було створено відеоконференцію 04.12.2025, хоча технічних перешкод для цього не було. За таких обставин, до початку розгляду справи по суті 12.01.2026 представником Позивача були подані письмові заперечення на клопотання представниці Відповідачки про приєднання доказів до матеріалів справи, а 13.01.2026, з метою спростування поданих представником Відповідачки доказів, було подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. У судовому засіданні, яке відбулось 15.01.2026, суддя Савич А. С., порушуючи порядок розгляду клопотань і вимоги статті 222 ЦПК України, одразу перейшов до розгляду клопотання Відповідачки про відкладення засідання, що надійшло до Суду того ж дня, 15.01.2026, хоч на той момент не розглянутими залишались клопотання представника Відповідачки про приєднання доказів від 04.12.2025, заперечення представника Документ сформований в системі «Електронний суд» 05.03.2026 Позивача на це клопотання від 12.01.2026 та клопотання представника Позивача про приєднання доказів від 13.01.2026. До електронного кабінету 15.01.2026 адвоката Дубчак Л.С. надійшло повідомлення, а саме відзив ОСОБА_2 на позов. Вперше саме у відзиві ОСОБА_2 висловила своє бажання визнати за нею право власності на земельну ділянку та будівлю, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а право власності на транспортний засіб просила визнати за ОСОБА_1 . Протокольною ухвалою Суду від 16.02.2026 в прийнятті відзиву було відмовлено, однак під час надання пояснень по суті спору ОСОБА_2 та її представник наполягали саме на запропонованому ними порядку поділу спільного майна - а саме визнати за Відповідачем право власності на земельну ділянку та будівлю, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а право власності на транспортний засіб за ОСОБА_1 . З огляду на таку позицію Відповідачки та її представника, у Позивача та його представника виникла об`єктивна необхідність подання додаткових пояснень щодо порядку поділу майна та підтримання заявлених у позові вимог, що було здійснено 03.03.2026. У судовому засіданні, яке відбулось 04.03.2026 суддею Савичем А. С. були розглянуті питання щодо долучення до матеріалів справи Клопотання представника Позивача про приєднання доказів від 13.01.2026 року та Додаткові пояснення представника Позивача (з клопотанням про приєднання доказів) від 03.03.2026. Ухвалою Суду, проголошеною в засіданні 04.03.2026, у задоволенні вищевказаних клопотань було відмовлено в повному обсязі. Клопотання представника Відповідачки про долучення доказів від 04.12.2025 було задоволено. Приєднуючи до матеріалів справи клопотання представника Відповідачки від 04.12.2026, яке було подано з грубим порушенням норм процесуального права, суддя Савич А. С. зазначив, що таким чином вважає за необхідне врівноважити права Відповідачки, оскільки їй було відмовлено у поновленні строку на подання відзиву. При цьому, відмовляючи в задоволенні клопотань представника Позивача, суддя Савич А. С. зазначив, що, начебто, не було належним чином обґрунтовано поважних причин пропуску строку на їх подання. Тобто за умов, коли представник Відповідачки взагалі не обґрунтувала поважних причин пропуску строку на подання доказів та не просила про його поновлення, не направивши копії направлення/надання доказів іншим учасникам. Такі дії судді Савича А. С. очевидно свідчать про порушення принципів верховенства права, принципу змагальності, рівності учасників справи перед законом, не сприяють дотриманню завдань цивільного судочинства. За таких обставин очевидними є упередженість судді Савича А. С. та його необ`єктивність, толерування ним порушення Відповідачкою та її представниками норм процесуального права з метою надання Відповідачці процесуальної переваги.

Дослідивши зміст заяви про відвід, доходжу висновку, що дана заява є необґрунтованою.

Статтею 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" від 10.12.2009, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10.06.1996). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід у їх сукупності, суд дійшов переконання, що висловлені доводи щодо відводу судді не ґрунтуються на вимогах п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, заявником не надано належних та допустимих доказів наявності та обґрунтованості обставин, що викликають сумнів у неупередженості або зацікавленості судді, а також наведені заявником підстави для відводу судді не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи, тому не можуть бути підставою для відводу в розумінні вимог ст. 36 ЦПК України.

При цьому, суд звертає увагу, що в цілому питання, які порушує представник позивача в своїй заяві як підстави для відводу судді, вирішувались судом, про що постановлено відповідні письмові ухвали від 16.02.2026 та від 04.03.2026, у яких детально зазначено мотиви прийнятих судом процесуальних рішень.

Як вбачається із змісту заяви про відвід, представник позивача висловлює незгоду з ухваленими процесуальними рішеннями судді.

Відповідно до 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У заяві про відвід, доводи представника позивача про наявність підстав для відводу судді Савича А. С. є надуманими, будь-якими об`єктивними даними не підтверджується, а зводяться до незгоди із процесуальними рішеннями суду, що не свідчить про упередженість судді чи її зацікавленість у результаті вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, встановлені при розгляді заяви обставини, письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість поданої заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що викладені у заяві доводи про відвід судді є необґрунтованими, а тому питання про відвід судді має бути вирішено суддею, визначеним у порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.36, 39, 40 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати необґрунтованою заяву представника позивача - адвоката Дубчак Лесі Сергіївни про відвід судді Любешівського районного суду Волинської області Савича Андрія Степановича від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна.

Передати заяву представника позивача - адвоката Дубчак Лесі Сергіївни про відвід судді Любешівського районного суду Волинської області Савича Андрія Степановича для вирішення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України у зв`язку з визнанням заявленого відводу судді необґрунтованим.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області А. С. Савич