ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Халаджи О. В.

суддів: Агєєва О.В., Космачевської Т.В.,

секретар Кругман А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу Державного підприємства «Дніпропетровський регіональний державний науково технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» на ухвалу Соборного районного суду м. Дніпра від 10 вересня 2025 року у цивільній справі за заявою Державного підприємства «Дніпропетровський регіональний державний науково технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» про поворот виконання рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 14 жовтня 2024 року у справі ОСОБА_1 до Міністерства економіки України, Державне підприємство «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» про визнання бездіяльності протиправною, стягнення премії (суддя першої інстанції Демидова С.О.),

В С Т А Н О В И В:

23 липня 2025 року Державне підприємство «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» звернулось до Соборного районного суду м. Дніпра із заявою про поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства економіки України, Державне підприємство «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» про визнання бездіяльності протиправною, стягнення премії.

Ухвалою Соборного районного суду м. Дніпра від 10 вересня 2025 року у задоволенні заяви Державного підприємства «Дніпропетровський регіональний державний науково технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» - відмовлено.

На вказану ухвалу суду Державне підприємство подало апеляційну скаргу, в якій зазначило, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права та без дослідження обставин справи.

Скарга мотивована тим, що місцевим судом не було взято до уваги, що рішення на підставі якого було стягнуто на користь ОСОБА_1 грошові кошти (премію) ґрунтувалось на підставі завідомо неправдивих відомостях позивача ОСОБА_1 .

Також вказує, що звіт на підставі якого розглядалось питання щодо нарахування премії та основний доказ який приймався до уваги судами, містив посилання про те, що нібито у 2021 році були відсутні випадки, передбачені п. 17 Положення про умови, критерії, диференційовані показники та розмірі преміювання керівників підприємств, заснованих на державній власності, та об`єднань державних підприємств, що належать до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України. Вказаний звіт готувався та візувався ОСОБА_1 , та був використаний позивачем як основний доказ по справі, для стягнення коштів з Відповідачів.

Позивач, будучи директором в період складання звіту та візувавши його, несе повну відповідальність за відомості, що викладені за текстом Звіту про виконання умов та диференційованих показників преміювання за 2021 рік, складеного ДП «Дніпростандартметрологія» за 2021 рік

ОСОБА_2 просив ухвалу Соборного районного суду м. Дніпра від 10 вересня 2025 року скасувати та задовольнити заяву про поворот виконання рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні представник апелянта Демиденко В.І. доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 14 жовтня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства економіки України, Державне підприємство «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» про визнання бездіяльності протиправною, стягнення премії залишено без задоволення.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2024 року та ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства економіки України, Державного підприємства «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» про визнання бездіяльності протиправною, стягнення премії задоволено. Визнано незаконним бездіяльність Міністерства економіки України щодо непогодження нарахування генеральному директору Державного підприємства «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» ОСОБА_1 премії за підсумками роботи за 2021 рік. Стягнуто з Державного підприємства «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) премію за підсумками роботи за 2021 рік у розмірі 348019 (триста сорок вісім тисяч дев`ятнадцять) грн 00 коп. Стягнуто з Державного підприємства «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» () в дохід держави судовий збір у сумі 8700 (вісім тисяч сімсот) грн 48 коп. Стягнуто з Міністерства економіки України () в дохід держави судовий збір у сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Після відкриття виконавчих проваджень № 77617728 та № 77722013 банківськими установами (АТ «СЕНС БАНК» та АТ КБ «ПРИВАТБАНК») в установленому порядку здійснено примусове списання (стягнення) грошових коштів з рахунків ДП «Дніпростандарт-метрологія» на загальну суму 383 189 (триста вісімдесят три тисячі сто вісімдесят дев`ять) грн. 90 коп.: 283474 (двісті вісімдесят три тисячі сімдесят чотири) грн. 18 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № P3RC0N0PB1 від 27 березня 2025 року; 99 715 (дев`яносто дев`ять тисяч сімсот п`ятнадцять) грн. 72 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 40878 від 28 березня 2025 року.

Постановою старшого державного виконавця Соборного ВДВС Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) від 02 квітня 2025 року виконавче провадження № 77722013 від 02 квітня 2025 року закінчено (фактичне повне виконання рішення).

Постановою Верховного Суду від 25 червня 2025 року касаційні скарги Державного підприємства «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» та Міністерства економіки України задоволено. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2025 року в частині скасування рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2024 року скасовано. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 жовтня 2024 року залишено в силі.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд виходив з того, що чинне законодавства не допускає повороту виконання рішення суду у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносинах.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання.

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої-третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасовано судове рішення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року №13-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Відповідно до ч.2 ст. 445 ЦПК України у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтовано на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Згідно зі ст.239 КЗпП України у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомленні позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Під виплатою слід розуміти не тільки форми оплати праці у вигляді заробітної плати та інших видів трудових виплат, а і інші трудові виплати, віднесені до обов`язку роботодавця.

Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 25 жовтня 2021 року у справі № 61-13597св21 чинне законодавство не допускає повороту виконання рішення суду у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин. Для цієї категорії справ не має значення, в якому порядку ухвалене те рішення, яким було скасовано інше виконання рішення.

Заявником не надано суду доказів того, що скасована Верховним Судом постанова Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2025 року обґрунтована на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях.

Крім того, слід зазначити, що посилання представника апелянта на встановленні обставини у скасованій постанові апеляційного суду від 29 січня 2025 року суперечить ч.4 ст. 82 ЦПК України.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, підстави для її скасування не встановлені.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не ґрунтуються на нормах права, та не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 367, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Дніпропетровський регіональний державний науково технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» залишити без задоволення.

Ухвалу Соборного районного суду м. Дніпра від 10 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: О.В. Халаджи

О.В. Агєєв

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 5 березня 2026 року.

Головуючий-суддя О.В. Халаджи