КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1876/2026
справа №754/7592/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Желепи О.В., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 липня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Гринчак О.І., повне рішення складено 04 липня 2025 року,

у справі за заявою ОСОБА_1 як законного представника в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_4 , про оголошення особи померлою, -

встановив:

1. Короткий виклад доводів поданої заяви.

У травні 2025 року ОСОБА_1 , як законний представник неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , звернулась до суду із заявою про оголошення особи померлою.

В обґрунтування заяви вказує, що з ОСОБА_5 заявниця познайомилася у 1994 році під час навчання у торгово-економічному інституті. Починаючи з 1996 року вони проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний побут та взаємні обов`язки, притаманні подружжю. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилися діти - двійнята ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджує тривалі, стабільні та сімейні відносини між заявницею та ОСОБА_5 .

З початком повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України ОСОБА_5 добровільно став на захист держави та проходив військову службу у лавах Збройних Сил України. Під час виконання обов`язків військової служби він отримав поранення, після проходження лікування повернувся до виконання бойових завдань у районі активних бойових дій.

21 березня 2023 року видано повідомлення про смерть ОСОБА_5 , однак згодом заявниця отримала офіційне сповіщення про те, що він вважається зниклим безвісти за особливих обставин. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10 квітня 2023 року №299 затверджені результати службового розслідування обставин його зникнення.

З акту службового розслідування від 10 квітня 2023 року убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 військова частина НОМЕР_2 виконувала бойові завдання, пов`язані з відбиттям збройної агресії російської федерації на території Донецької області. На виконання бойового розпорядження командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади №447 від 13 березня 2023 року та бойового наказу командира НОМЕР_4 окремого батальйону спеціального призначення ОПРБр №2 від 13 березня 2023 року, підрозділ продовжував оборонні дії в смузі оборони НОМЕР_3 ОМБр на визначених вогневих позиціях у місті Бахмут Донецької області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 підрозділ, у складі якого перебував командир бойової машини - командир 2 відділення спеціального призначення 1 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_5 , здійснював заходи зі стримування наступу противника в населеному пункті Бахмут Донецької області. Після штурмових дій противника з інтенсивною вогневою підтримкою різних видів озброєння та подальшої перевірки наявності особового складу було отримано інформацію про загибель ОСОБА_5 .

Зазначені обставини підтверджуються рапортом начальника групи планування військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_6 , поясненнями військовослужбовців, зокрема старшого стрільця 3 відділення спеціального призначення 3 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення солдата ОСОБА_7 , а також іншими матеріалами службового розслідування. Крім того, згідно з витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, 30 березня 2023 року відкрито кримінальне провадження №0000953.

Зазначає, що оголошення ОСОБА_5 померлим є необхідним для реалізації прав його неповнолітніх дітей ? ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зокрема для оформлення спадкових прав та отримання передбачених законом соціальних виплат. Відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» рішення суду про оголошення фізичної особи померлою є підставою для державної реєстрації смерті.

Мотивуючи наведеним, просить оголосити померлим громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження Україна, Волинська область м. Луцьк, РНОКПП НОМЕР_5 .

Днем смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_5 вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Місцем смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_5 вважати населений пункт Бахмут Донецької області.

Причиною смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_5 вважати виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у складі військової частини НОМЕР_1 .

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 04 липня 2025 року заяву задоволено.

Оголошено померлим військовослужбовця, командира бойової машини - командира 2 відділення спеціального призначення 1 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від дня його вірогідної загибелі - ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання за призначенням в ході ведення бойових дій під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у складі військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_1 .

Задовольнивши заяву, суд першої інстанції вказав, що надані заявником докази у своїй сукупності дають підставу припускати загибель ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від дня його вірогідної загибелі - ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання за призначенням в ході ведення бойових дій в районі м. Бахмут Донецької області

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з ухваленим рішенням, Міністерством оборони України подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, прийнятого на підставі передчасних висновків і за відсутності достатніх доказів.

Зазначає, що матеріалами справи підтверджується лише факт зникнення військовослужбовця безвісти під час виконання бойового завдання, що прямо встановлено актом службового розслідування військової частини. Об`єктивних, належних і допустимих доказів, які б достовірно підтверджували факт смерті ОСОБА_5 , до матеріалів справи не надано. Документи командування військової частини, які зазвичай підтверджують загибель військовослужбовця (довідка про загибель, колективний акт про смерть тощо), у справі відсутні. Натомість усі наявні матеріали містять висновок про зникнення безвісти, а не про загибель.

Вказує, що частиною 2 статті 46 ЦК України прямо передбачено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій, а у виняткових випадках - не раніше спливу шести місяців від дня їх закінчення. Оскільки воєнний стан в Україні триває й до цього часу, а закінчення воєнних дій не оголошено, перебіг установлених законом строків не розпочався. За таких обставин звернення із заявою про оголошення особи померлою є передчасним і виключає можливість застосування частини 2 статті 46 ЦК України.

Крім того, суд першої інстанції фактично підмінив процедуру оголошення особи померлою процедурою встановлення факту смерті, не маючи для цього незаперечних доказів, що суперечить положенням статей 315-317 ЦПК України та правовим висновкам Верховного Суду. Такий підхід не узгоджується з усталеною судовою практикою, відповідно до якої оголошення особи померлою є винятковим заходом і потребує ретельної перевірки всіх обставин зникнення.

Також судом допущено істотні порушення норм процесуального права, оскільки до участі у справі не були залучені всі заінтересовані особи, зокрема військова частина, у списках особового складу якої перебуває військовослужбовець, а також не з`ясовано коло інших можливих членів сім`ї чи осіб, права яких можуть бути порушені ухваленим рішенням.

Мотивуючи наведеним, просить рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 липня 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.

30 вересня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив адвоката Тітової О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на апеляційну скаргу.

Вказує на необґрунтованість апеляційної скарги Міністерства оборони України. Доводи апеляційної скарги Міністерства оборони України про відсутність доказів загибелі та неможливість оголошення особи померлою до спливу двох років після закінчення воєнного стану не відповідають вимогам матеріального права та усталеній судовій практиці.

Відповідно до частини 1 статті 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель, і відомостей про місце її перебування немає протягом шести місяців. Частина друга цієї статті передбачає можливість оголошення особи померлою у зв`язку з воєнними діями до спливу двох років від дня їх закінчення, але не раніше спливу шести місяців, з урахуванням конкретних обставин справи. Верховний Суд у низці постанов, зокрема від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23, від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23 та від 25 квітня 2024 року у справі № 278/970/23, неодноразово наголошував, що оголошення особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті, яке має базуватися на сукупності доказів, що свідчать про високу вірогідність загибелі за конкретних обставин.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 дійшла висновку, що обчислення шестимісячного строку, передбаченого частиною другою статті 46 ЦК України, не може бути жорстко пов`язане з моментом скасування воєнного стану на всій території України, оскільки такий підхід суперечив би принципу правової визначеності та справедливості. Суд наголосив, що йдеться саме про воєнні дії або збройний конфлікт, які мають конкретні часові та територіальні межі. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28 лютого 2025 року № 376, у м. Бахмут Донецької області можливість ведення бойових дій припинена з 12 грудня 2023 року, що також має враховуватися при оцінці строків.

Зазначає, що матеріали справи в їх сукупності з достатнім ступенем вірогідності підтверджують загибель ОСОБА_5 внаслідок бойових дій, а відсутність тіла загиблого не може бути підставою для відмови в оголошенні його померлим, з огляду на завдання цивільного судочинства та принцип правової визначеності.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення процесуальних норм у зв`язку з незалученням військової частини або можливих інших утриманців не є обґрунтованими. Військова частина перебуває у підпорядкуванні Міністерства оборони України та не приймає самостійних рішень щодо призначення чи виплати грошового забезпечення у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. Докази смерті батьків ОСОБА_5 подані до суду, його рідну сестру залучено до участі у справі, а інших осіб, права яких могли б бути порушені за наявності двох неповнолітніх дітей, не встановлено. Крім того, Міністерство оборони України в будь-якому випадку перевіряє коло осіб, які мають право на виплати, незалежно від складу учасників справи.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

Мотивуючи наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 липня 2025 року залишити без змін.

5. Позиція учасників справи.

В судовому засіданні адвокат Тітова О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила відмовити у її задоволенні з підстав, наведених у відзиві.

Представник скаржника у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомляв.

Заінтересована особа ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила відмовити у її задоволенні.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

6. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Тітової О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

7. Фактичні обставини справи, установлені судом.

Згідно даних свідоцтва про народження НОМЕР_6 убачається, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно даних свідоцтва про народження НОМЕР_7 ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 23, 24). Матір`ю дітей є ОСОБА_1

Згідно даних повідомленням сім`ї про смерть ІНФОРМАЦІЯ_5 № 200 від 21 березня 2023 року убачається, що командир бойової машини командир 2 відділення спеціального призначення взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі н.п. Бахмут, Донецької області, вірний Військовій присязі та Українському народові, проявивши мужність і героїзм, стійкість і рішучість, внаслідок ворожого вогню отримав травми несумісні із життям (а.с. 21).

З даних акту службового розслідування від 10 квітня 2023 року убачається, що з березня 2023 року військова частина НОМЕР_2 виконує бойові завдання, пов`язані з відбиттям військової агресії російської федерації проти України на території Донецької області. На виконання бойового розпорядження командира НОМЕР_3 омбр № 447 від 13 березня 2023 року та бойового наказу командира НОМЕР_4 обеп Опрбр № 2 від 13 березня 2023 року, 23 обоп продовжує оборонні дії в смузі оборони НОМЕР_3 омбр на визначених вогневих позиціях батальйонного району оборони в АДРЕСА_1 . 20 березня 2023 року підрозділом, в складі якого перебував командир бойової машини командир 2 відділення спеціального призначення взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_5 , здійснювалися заходи щодо стримування наступу противника в населеному пункті Бахмут Донецької області. Після штурмових дій противника з вогневою підтримкою різних видів озброєння та подальшої перевірки наявності особового складу підрозділу надійшла інформація про загибель командира бойової машини командира 2 відділення спеціального призначення 1 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_5 .

Із змісту акту службового розслідування від 10 квітня 2023 року убачається, що проведенням службового розслідуванням установлено такі обставини:

- згідно з рапортом начальника групи планування військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_8 від 20.03.2023 вх. № 1156 за результатами ведення бойових дій за період 20.03.2023 батальйон зазнав втрат серед особового складу згідно з додатком. У додатку зазначено: загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 о 10:00 год молодший сержант ОСОБА_5 командир бойової машини командир 2 відділення спеціального призначення 1 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 ;

- з пояснення старшого стрільця 3 відділення спеціального призначення 3 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_7 стало відомо, що він ІНФОРМАЦІЯ_6 під час виконання наказу з евакуації поранених з позицій «Лондон-Техас» в м. Бахмут Донецької області перебував на позиціях батальйону в м. Бахмут Донецької області, став свідком отримання поранень не сумісних з життям командира бойової машини командира 2 відділення спеціального призначення 1 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_8 молодшого сержанта ОСОБА_5 , які були отримані в результаті кулеметного обстрілу збройними силами російської федерації. Під час виконання завдання командир бойової машини командир 2 відділення спеціального призначення 1 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_5 був у засобах індивідуального захисту бронежилеті та шоломі;

- з пояснення стрільця-помічники гранатометника 1 відділення спеціального призначення 2 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_9 стало відомо, що він ІНФОРМАЦІЯ_7 перебуваючи на позиціях батальйону в м. Бахмут Донецької області, бачив тіло командира бойової машини командира 2 відділення спеціального призначення 1 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_5 , яке лежало в дворі будинку. Евакуювати тіло не було можливості через постійні мінометні обстріли;

- з пояснення номера обслуги 2 відділення спеціального призначення І взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_10 стало відомо, що він ІНФОРМАЦІЯ_6 під час виконання наказу з евакуації поранених з позицій «Лондон-Техас» в м. Бахмут Донецької області перебував на позиціях батальйону в м. Бахмут Донецької області, став свідком отримання поранень не сумісних з життям командира бойової машини командира 2 відділення спеціального призначення 1 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_5 , які були отримані в результаті стрілецького бою зі збройними силами російської федерації. Під час виконання завдання командир бойової машини командир 2 відділення спеціального призначення 1 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_5 був у засобах індивідуального захисту бронежилеті та шоломі;

- у зв`язку з веденням активних бойових дій та не підконтрольністю даної території Збройним Силам України встановити місцезнаходження молодшого сержанта ОСОБА_5 не вбачається за можливе. Провести огляд місця події не вбачається за можливе у зв`язку з перебуванням даної частини місцевості під контролем збройних сил російської федерації;

- в ході проведення службового розслідування не встановлено будь-яких належних, об`єктивних та допустимих даних, які б свідчили про загибель чи потрапляння в полон молодшого сержанта ОСОБА_5 , тому слід дійти висновку, що даного військовослужбовця необхідно вважати зниклим безвісти під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України/

Згідно даних наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10 квітня 2023 року №229 на підставі Акта службового розслідування від 10 квітня 2023 року, командира бойової машини командира 2 відділення спеціального призначення взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_5 наказано вважати зниклим безвісти військовослужбовцем, тобто зниклим безвісти під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що не пов`язане з вчиненням ним злочину чи адміністративного правопорушення (а.с. 20).

Згідно даних сповіщення сім`ї від 18 травня 2023 року убачається, що ОСОБА_5 зник безвісті 20.03.2023 при виконанні бойового завдання в районі н.п. Бахмут, Донецької області.

Згідно даних витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №76 від 26 березня 2025 року убачається, що 14 травня 2024 року відомості про ОСОБА_5 внесено до вказаного реєстру (а.с. 13).

8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У частині 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 ЦПК України).

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з частинами 3-4 статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до статей 305-306 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України).

Район воєнних (бойових) дій ? це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).

Бойові дії ? це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Аналогічні правові висновки також викладені в постановах Верховного Суду, зокрема, в постанові від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20 та від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.

Колегія суддів відмічає, що цивільним законодавством передбачено декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (постанова Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 204/7924/23).

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що у даній справі наявна сукупність обставин, які дають достатні підстави для юридично вірогідного припущення загибелі ОСОБА_5 саме ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання в районі активних бойових дій у місті Бахмут Донецької області.

Матеріали справи містять повідомлення сім`ї про зниклого безвісти ОСОБА_5 , рапорт начальника групи планування, пояснення безпосередніх очевидців події, які свідчать про отримання ОСОБА_5 поранень, несумісних із життям, а також відомості про неможливість евакуації тіла через інтенсивні бойові дії та перебування відповідної території під вогневим контролем противника. У сукупності такі докази свідчать не лише про сам факт зникнення особи, а й про високу вірогідність її загибелі внаслідок безпосереднього бойового зіткнення.

Колегія суддів звертає увагу, що відсутність тіла загиблого та неможливість складання лікарського свідоцтва про смерть у зв`язку з активними бойовими діями не може автоматично виключати можливість оголошення особи померлою, оскільки за своєю правовою природою інститут оголошення фізичної особи померлою ґрунтується саме на юридичному припущенні смерті, а не на її беззаперечному документальному підтвердженні. Такий підхід узгоджується із завданнями цивільного судочинства, принципом правової визначеності та позицією Верховного Суду, відповідно до якої ключовим є встановлення сукупності обставин, що свідчать про високу ймовірність загибелі особи.

Доводи апеляційної скарги Міністерства оборони України про те, що оголошення фізичної особи померлою можливе виключно після спливу двох років з моменту закінчення воєнних дій, колегія суддів вважає помилковими. Аналіз положень частини 2 статті 46 ЦК України свідчить, що законодавець пов`язує початок перебігу відповідного строку не з моментом припинення воєнного стану на всій території держави, а з фактичним завершенням воєнних дій або збройного конфлікту у конкретному районі, де зникла особа. Крім того, законом прямо передбачено можливість оголошення фізичної особи померлою і до спливу дворічного строку, але не раніше спливу шести місяців, з урахуванням конкретних обставин справи.

Як убачається з матеріалів справи, бойові дії у місті Бахмут мали чітко визначений період та інтенсивний характер, а обставини зникнення ОСОБА_5 безпосередньо пов`язані з активною фазою бойових зіткнень. З дня його вірогідної загибелі минуло понад шість місяців, що відповідає вимогам частини 2 статті 46 ЦК України та правовим висновкам Верховного Суду щодо можливості застосування скороченого строку за наявності виключних обставин.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про підміну судом процедури оголошення особи померлою процедурою встановлення факту смерті. На відміну від справ про встановлення факту смерті, які потребують безспірного доказування події смерті та її часу, оголошення фізичної особи померлою ґрунтується саме на оцінці судом сукупності доказів, що дають підстави для припущення загибелі особи. У цій справі суд першої інстанції не встановлював факт смерті в розумінні статей 315-317 ЦПК України, а дійшов юридично обґрунтованого висновку про необхідність оголошення особи померлою з огляду на конкретні обставини зникнення.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення процесуальних норм через незалучення до участі у справі військової частини та можливих інших заінтересованих осіб, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять даних про існування інших осіб, права чи обов`язки яких могли б бути безпосередньо порушені ухваленим рішенням. Військова частина, у якій проходив службу ОСОБА_5 , перебуває у сфері управління Міністерства оборони України, яке було залучене до участі у справі та реалізувало своє право на подання апеляційної скарги. За таких обставин відсутні підстави вважати, що судом першої інстанції допущено істотні порушення норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 липня 2025 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні обставин справи, відповідає принципу найкращого забезпечення інтересів дітей та принципу правової визначеності, а тому підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 13 березня 2026 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді О.В. Желепа

В.В. Соколова