ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2519/26 Справа № 216/4387/21 Суддя у 1-й інстанції - СТАРТАНОВИЧ Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» на рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2025 року, яке ухвалено суддею Стартановичем Д.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (дата складення повного судового рішення не зазначена, до суду апеляційної інстанції справа надійшла 16.01.2026),

В С Т А Н О В И В

У липні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (надалі - ТОВ «Дніпропетровськгаз збут») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ.

Позовна заява мотивована тим, що згідно постанови НКРЕКП № 1588 від 21.05.2015 року про видачу ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу.

Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також згідно Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМ України № 2246 від 09.12.1999 року ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» надає фізичній особі-споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у постачанні природного газу за його місцем проживання, а боржник зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими цінами, у строки і на умовах, що передбачені цим договором. Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 р., регулюють відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи.

Між сторонами укладений договір, що підтверджується споживанням боржником природного газу та часткової оплатою його вартості. Таким чином, між боржником та заявником укладено договір за типовою формою у результаті його акцептування. В пункті 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу ГРМ зазначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно п. 5 Глави 4 розділу 9 Кодексу ГРМ Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу, в тому числі постачальником споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Відповідач є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач фактично спожила природний газ до часу відключення за період з 01.06.2018 року до 18.10.2019 року. Крім того, часткова оплата вартості отриманого природного газу підтверджується інформацією про оплату за період з 01.05.2018 року по 24.03.2021 року. Відповідно до п.4 гл.4 розділу 9 Кодексу ГРМ побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини 2 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу», п. 22 розділу III Правила постачання № 2496, споживач зобов`язаний укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Враховуючи, що за п. 23, 24 розділу Ш «Правил постачання природного газу» періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць, розрахунки за послуги з газопостачання проводяться на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, то після закінчення календарного місяця, в якому був спожитий природний газ, в наступному за цим місяцем має бути самостійно сплачений об`єм спожитого природного газу.

Відповідачу в період з 01.06.2018 p. до 18.10.2019 р. було поставлено природного газу за його адресою газоспоживання на загальну суму 56581,48 грн. Платежі відповідачем були здійснені з липня 2018 р. по вересень 2020 р. в сумі 7646,22 грн. Таким чином залишається неоплаченим природний газ, що був поставлений період з 01.12.2018 р. по 18.10.2019 р., в розмірі 48 534,90 грн. Також за ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, тобто 8215,97 грн. та 3497,32 грн. відповідно.

Виходячи з викладеного, просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожитий газ за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 48 534,90 грн., інфляційні втрати в розмірі 8215,97 грн. та 3% річних в розмірі 3497,32 грн. на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», а також судові витрати в сумі 2270 грн.

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи та невірне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не було враховано, що предметом даного спору є спірні правовідносини, що виникли між споживачами природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , та постачальником природного газу ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» у зв`язку з виконанням укладеного Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2500, і стосуються безпосередньо постачання, нарахування та сплати вартості спожитого природного газу, за період з 01.12.2018 року по 18.10.2019 року.

Зазначає, що відповідачці по даній цивільній справі визначення об?ємів (обсягів) постачання та розрахунковий період (за календарний місяць) здійснювалось згідно підпункту 1 пункт 4.4 розділу IV Типового договору постачання, а саме, за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних умов договору розподілу природного газу.

У разі виявлення порушень вимог Кодексу газорозподільних систем при обліку спожитого природного газу побутовим Споживачем за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу беруться об?єми природного газу, які нараховуються згідно з вимогами Кодекс ГРС. (абзац 1 та 2 пункту 5.3. Типового договору розподілу природного газу).

Згідно пункту 15 глави 5 розділу 11 Кодексу ГРС, якщо до виявлення порушення споживач розраховувався за лічильником, відновлення розрахунків за лічильником здійснюється після усунення порушення та фіксації показань лічильника в акті про усунення порушення, на підставі яких Оператор ГРМ поновлює розрахунки споживача за лічильником.

Також, пунктом 5.6 Типового договору розподілу природного газу передбачено, що визначені за умовами цього Договору об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між Споживачем та його постачальником (абз.4). За наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в судовому порядку. До вирішення питання розбіжностей величина об?єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ (абз.5).

В даному випадку споживач не згоден з обсягом спожитого газу, визначеного Оператором ГРМ, але дана незгода висловлена лише у відзиві на позовну заяву і відповідачкою не подавалися заперечення до позивача, не оскаржувалися до судових установ нараховані суми, не здійснювалось повної оплати в рахунок погашення заборгованості, не ініціювалося оскарження дії Оператора ГРМ щодо визначених обсягів спожитого газу та не здійснювалось інших активних дій, які б можна було кваліфікувати як належне виконання договірних зобов`язань чи дій щодо оскарження визначених обсягів споживання газу та вартості спожитого газу. Доказів щодо здійснення таких дій відповідачкою під час судового розгляду не надано та підтверджено неодноразово факт згоди з діями операторам ГРМ. Судом першої інстанції під час судового розгляду не надана оцінка даним обставинам і тому факту, що дії оператора ГРМ відповідачка вважала правомірними і не оскаржувала.

Також, на переконання позивача, судом було допущено порушення норм процесуального права при прийнятті та оцінці доказів у справі.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Ціна позову у даній справі становить 60248,19, що менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а, згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що за постановою НКРЕКП №1588 від 21.05.2015 року про видачу ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» було постачальником природного газу побутових споживачів, зокрема, по АДРЕСА_1 , аж до 1 травня 2022 року, оскільки за Наказом Міненергетики України від 08.06.2022 р. № 198 з 01.05.2022 року ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» з того часу здійснює постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам.

При цьому було встановлено, що у спірний період оператором ГРМ для споживача, ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 було АТ «Криворіжгаз».

Факт споживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 природного газу та наявність між сторонами договірних відносин за спірний період сторони не заперечували.

Відповідач ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу по АДРЕСА_1 , на яку відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 за такою адресою АДРЕСА_1 та за якою рахується ЕІС-код № 56ХМ08А197548996 (а.с. 10-11).

За рахунком № АДРЕСА_2 за даними позивача рахується заборгованість перед ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за період з 01 червня 2018 року по 18 жовтня 2019 року в сумі 56 584,48 грн., фактично неоплачений природний газ з урахуванням переплати та часткової оплати природного газу за період з 01.12.2018 року по 18.10.2019 року склав в сумі 48 534,90 грн., з нарахованої загалом суми до сплати за такий період в розмірі проведені нарахування за ціною 6,99 грн. за спожитий загалом відповідачкою природний газ в розмірі 6976,07 м. куб., зокрема, за червень 2018 р. 66,37 м. куб., за липень 2018 р. 239,68 м. куб, за серпень 2018 року 239,68 м. куб., за вересень 2021 р. 239,68 м. куб., за жовтень 2021 р. 529,86 м. куб., за листопад 2021 р. 817,85 м. куб., за грудень 2021 р. 833,58 м. куб., за січень 2019 р. 826,03 м. куб., за лютий 2019 р. 826,03 м. куб., за березень 2019 р. 826,03 м. куб., за квітень 2019 рік 531,12 м. куб., за травень 2019 р. 246,86 м. куб., за червень 2019 р. 244,46 м. куб., за липень 2019 р. 242,06 м. куб, за серпень 2019 року 239,67 грн., за вересень 2019 р. 14,91 м. куб., за жовтень 2019 р. 12,20 м. куб., а також проведену частково оплату за такий період споживачем в сумі 7646,22 грн., що також підтверджується розрахунком суми заборгованості позивача, в якому була обрахована сума боргу в розмірі 56 581,48 грн. разом із інфляційними втратами в сумі 8215,97 грн. та 3% річних в сумі 3497,32 грн. (а.с. 11-12).

Спожитий споживачем природний газ по АДРЕСА_1 за період з 01 липня 2018 року по 01 вересня 2020 року сплачений відповідачем у сумі 7 646,22 грн., підтверджується відомостями про оплату за такий період за ЕІС-кодом споживача № 56ХМ08А197548996 (а.с. 13).

Також судом було встановлено, що 15.08.2018 року контролером АТ «ОГС «Криворіжгаз» був складений Акт контрольного огляду вузла обліку, яким встановлено - «мутне скло, показання лічильника не читаємо» (а.с. 34). 01.09.2019 року працівники АТ «ОГС «Криворіжгаз» зняли лічильник газу з мутним склом Октава G4, заводський номер: 288949, 2008 року випуску, та встановили відповідачу новий лічильник газу, про що свідчить Акт про демонтаж засобу вимірювальної техніки № та Акт про монтаж засобу вимірювальної техніки (а.с. 34-35).

Актом про монтаж засобу вимірювальної техніки Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» від 13.09.2019 року було встановлено, що газовий лічильник Октава G4, заводський номер: 288949, 2008 року випуску 03.09.2019 року пройшов попередню перевірку засобу. Показання засобу вимірювальної техніки: 19628,085 м3 (а.а.33).

Натомість, як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» нарахувало їй за період з 01.07.2018 року по 01.08.2019 року обсяги спожитого природного газу взяті не з фактичних показань газового лічильника Октава G4, заводський номер: 288949, 2008 року випуску, а згідно норм споживання в порядку, який встановлений пунктом 3 розділу 4 глави ІХ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року N? 2494.

Відповідач наголошував на тому, щог порушень працівниками АТ «ОГС «Криворіжгаз» щодо використання газового лічильника природного газу Октава G4 заводський номер: 288949, 2008 року випуску не було, вказаний лічильник справно працював до серпня 2018 року. Відсутність будь - яких порушень з боку відповідача також підтверджується відсутністю в матеріалах цивільної справи Актів про порушення та про направлення на повірку лічильника природного газу Октава G4 заводський номер: 288949, 2008 року випуску. протилежного матеріали справи не містять.

Стосовно періоду з моменту складання Акту контрольного огляду вузла обліку газу Октава G4, заводський номер: 288949, 2008 року випуску від 15.08.2018 року по дату демонтажу 01.09.2019 року відповідач продовжувала сплачувати за отриманий газ виходячи з показників попереднього 2017 року, в підтвердження чого останньою було надано платіжні квитанції за комунальні послуги за сплату спожитого природного газу за період з 01 січня 2017 року по листопад 2017 року.

Відповідач в додаткових поясненнях вказує на те, що позивач ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» не мало жодних правових підстав в односторонньому порядку здійснювати їй перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або змінювати їх режим нарахування, оскільки нею при споживанні природного газу в домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 не було допущено жодного порушення.

В розрахунку доданому до первинного позову ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» вказано, що за літні місяці, а саме з травня по серпень 2019 року відповідач використала приблизно по 240 кубів на місяць, що не відповідає дійсності, так як в цьому же розрахунку дані показники вказані для жовтня місяця, коли у відповідача працює опалювальний прилад. Для спростування розрахунку ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» відповідачем у судовому засіданні були надані платіжні квитанції за комунальні послуги 2017 року (на цей час лічильник ще працював справно), згідно яких її споживання газу за червень склало 5 кубів газу, за липень 6 кубів газу, а за серпень 5 кубів газу. За листопад, 2017 року для обігріву та приготовлення їжі, відповідачем витрачено 79 кубів газу. Дані показники ні АТ «ОГС «Криворіжгаз», ні ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» не ставили під сумнів, тому розрахунок позову ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» не відповідає дійсності та спростовується вищезазначеними доказами.

Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ (п.5 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ).

Відповідач ОСОБА_1 заперечила виставлену позивачем суму боргу та зміни їх режиму нарахування, оскільки ніде не були заактовані показники лічильника газу за період з 15.08.2018 року по 01.09.2019 року. Обсяг спожитого газу відповідачки за підрахунками позивача склав: у травні 2019 року - 246,86 м.3, в червні 2019 244,46 м3, в липні 2019 року 242,06 м3, в серпні 2019 року 239,67 м3, що є явно завищеним та нічим не підтвердженим.

У відповіді на відзив представник позивача ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», зазначила, що до позивача ніхто не звертався ані щодо уточнення розрахунків, проведення звірки чи визначення порядку погашення заборгованості, вказані доводи не знайшли свого підтвердження та спростовуються заявою відповідача ОСОБА_1 до Голови АТ Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», де видно що остання зверталася до позивача з проханням надати їй копії актів зняття показників лічильника за період з 15.08.2018 року по 18.10.2019 року (а.с.61), однак відповідь з зазначеного питання відсутня.

За таких обставин, враховуючи, що в позовній заяві та у відповіді на відзив представник позивача не зміг обґрунтувати розмір суми заборгованості та пояснити суму нарахованої заборгованості відповідно до обсягу спожитого відповідачем газу, а протилежного матеріали справи не містять, суд першої інстанції виснував, що нарахована сума боргу відповідача є належним чином недоведеною, а в позові слід відмовити.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, частини 1статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з врахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи регулюють Правила постачання природного газу, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року № 1382/27827.

Судом встановлено, що, згідно з постановою НКРЕКП №1588 від 21.05.2015 року про видачу ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» є постачальником природного газу побутових споживачів, зокрема, за адресою: АДРЕСА_1 , а АТ «Криворіжгаз» виконує функції газорозподільного підприємства (оператора газорозподільних систем).

Відповідно до пункту 3 Розділу І Правил постачання природного газу постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Постановою НКРЕКП № 2498 від 30 вересня 2015 року затверджено «Типовий договір розподілу природного газу», який у відповідності до п. 1.1 є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Згідно із пунктом 1.1. Типового договору договір постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1386/27831 є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу, як товарної продукції постачальником

Згідно із п. 1.2. Типового договору, умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до ЗУ «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 1.3. Типового договору встановлено, що договір розподілу газу є договором приєднання, який укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви - приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку у установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально.

Відповідно до положень Глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі, побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема, повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Отже враховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 споживала природний газ, вона вважається такою, що дала згоду на приєднання до умов вказаного вище договору.

Згідно з п.2.1. Постанови НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» (далі-Договір) За цим Договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ, згідно Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494.

Відповідно до п. 1 глави 4 Розділу IX Кодексу газорозподільних систем, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.

Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Матеріалами справи підтверджено, що спожитий споживачем природний газ по АДРЕСА_1 за період з 01 липня 2018 року по 01 вересня 2020 року сплачений відповідачкою у сумі 7 646,22 грн., підтверджується відомостями про оплату за такий період за ЕІС-кодом споживача № 56ХМ08А197548996 (а.с. 13).

Крім того, суд встановив, що 15.08.2018 року контролером АТ «ОГС «Криворіжгаз» був складений Акт контрольного огляду вузла обліку, яким встановлено - «мутне скло, показання лічильника не читаємо» (а.с. 34). 01.09.2019 року працівники АТ «ОГС «Криворіжгаз» зняли лічильник газу з мутним склом Октава G4, заводський номер: 288949, 2008 року випуску, та встановили відповідачу новий лічильник газу, про що свідчить Акт про демонтаж засобу вимірювальної техніки № та Акт про монтаж засобу вимірювальної техніки (а.с. 34-35).

Актом про монтаж засобу вимірювальної техніки Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» від 13.09.2019 року було встановлено, що газовий лічильник Октава G4, заводський номер: 288949, 2008 року випуску 03.09.2019 року пройшов попередню перевірку засобу. Показання засобу вимірювальної техніки: 19628,085 м3 (а.а.33).

Але згідно до розрахунку заборгованості позивач нарахував відповідачці за період з 01.07.2018 року по 01.08.2019 року обсяги спожитого природного газу взяті не з фактичних показань газового лічильника Октава G4, заводський номер: 288949, 2008 року випуску, а згідно норм споживання в порядку, який встановлений пунктом 3 розділу 4 глави ІХ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року N? 2494.

Підстави для зміну режиму нарахування за граничними об`ємами споживання природного газу не встановлено, адже в матеріалах цивільної справи Актів про порушення та про направлення на повірку лічильника природного газу Октава G4 заводський номер: 288949, 2008 року випуску матеріали справи не містять.

Отже, судом встановлено, що обсяги природнього газу, які зазначені позивачем в розрахунку суми заборгованості за природній газ за період з липня 2018 року по серпень 2019 року, були визначені за нормами споживання в порядку п.3 розділу 4 глави 9 Кодексу газорозподільних систем.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не доведено наявність у ОСОБА_1 боргу перед ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за вказаний в позові період, внаслідок чого заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» - залишити без задоволення.

Рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2025 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 06 березня 2026 року.

Головуючий:

Судді: