Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження2/711/548/26
10 березня 2026 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судового засідання Дмитренка О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, інфляційних втрат, 3% річних та витрат на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача,
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ТОВ «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області згідно абз. 3 п.13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території.
Відповідно до п. 93 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», універсальна послуга - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України.
Згідно з абз. 2 п. 3.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (далі Правила, ПРРЕЕ), у межах території діяльності одного постачальника універсальних послуг або постачальника «останньої надії» не допускається здійснення діяльності іншими постачальниками універсальних послуг або постачальниками «останньої надії» відповідно.
Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку (п.1.2.8 ПРРЕЕ).
Відповідно до пункту 7 Правил, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Таким чином, Правилами роздрібного ринку електричної енергії визначено загальне правило, за яким договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором, до якого приєднується споживач.
Згідно з п.1.1 вказаного договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, цей договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Тобто, шляхом приєднання в тому числі вчиненням конклюдентних дій.
Відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.
Частиною 3 ст. 205 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
Як вказано позивачем, відповідний договір на електропостачання в якості публічного договору приєднання опубліковано на офіційному веб-сайті ТОВ«Черкасиенергозбут».
Наприкінці 2018 року, початку 2019 року ТОВ «Черкасиенергозбут» через свій офіційний веб-сайт, та засоби масової інформації повідомляли про умови електропостачання та необхідність укладення відповідного договору, в т.ч. прийняття його умов (акцепту), шляхом вчинення конклюдентних дій (п. 2 ст. 642 ЦК України).
Інформація опублікована на сторінках в мережі «Інтернет» за адресою:
Вказаними вище конклюдентними діями в контексті акцепту договору є фактичне споживання електроенергії, відсутність письмової відмови від отримання послуг, оплата споживачем вартості такої спожитої електроенергії, що, в свою чергу, підтверджується роздруківкою балансу споживача (виписка по особовому рахунку) із відображенням даних із білінгової системи ТОВ «Черкасиенергозбут» щодо нарахованих обсягів та здійснених відповідачами платежів в рахунок оплати вартості спожитої електроенергії.
Таким чином, позивач вважає, що відповідач ОСОБА_1 приєднався до умов публічного договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, розміщеного на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут», шляхом споживання електричної енергії та оплати за спожиту електричну енергію.
Як зазначає позивач у мотивувальній частині позовної заяви, ТОВ «Черкасиенергозбут» за об`єктом побутового споживача відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідно до п.4.12 Правил, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем а також в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
Для забезпечення вимог абзацу першого пункту 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії», з 01 січня 2019 року функції з розподілу електричної енергії (транспортування електричної енергії мережами оператора системи розподілу, експлуатація та ремонт ліній електропередач, підстанцій, припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, встановлення лічильників електроенергії та фіксація їхніх показів) покладено на ПАТ «Черкасиобленерго».
Таким чином, з 01.01.2019 ПАТ «Черкасиобленерго» виступає в якості оператора системи розподілу та є розпорядником даних про обсяги спожитої електричної енергії споживачами, а ТОВ «Черкасиенергозбут» - як постачальник універсальних послуг, формує та виставляє споживачам платіжні документи на підставі даних комерційного обліку, отриманих від ПАТ «Черкасиобленерго».
Як зазначає ТОВ «Черкасиенергозбут» у мотивувальній частині позовної заяви, останнє виконало взяті на себе зобов`язання з постачання електричної енергії за адресою об`єкта споживання електричної енергії, проте відповідач, всупереч умовам публічного договору та Правил, не виконав взяті на себе зобов`язання і не здійснював вчасно та у повному обсязі оплату спожитої електричної енергії.
Так, відповідач спожив за період з березня 2022 року по лютий 2024 року включно електричної енергії обсягом 12 629 кВт*год на загальну суму 23 543 грн 08 коп, однак не оплатив її вартість.
Таким чином, заборгованість відповідача перед ТОВ «Черкасиенергозбут» за спожиту електричну енергію, за період з березня 2022 року по лютий 2024 року включно, становить 23 543 грн 08 коп.
Відповідно до приписів ч.2 ст.625 ЦК України, на прострочену заборгованість відповідача щодо оплати спожитої електричної енергії в сумі 23 543 грн 08 коп позивачем нараховано інфляційні втрати в розмірі 926 грн 81 коп та 3% річних у розмірі 255 грн 87 коп.
Крім того в зв`язку із заборгованістю з оплати за спожиту електричну енергію, керуючись Правилами роздрібного ринку електричної енергії, ТОВ «Черкасиенергозбут» ініціювало процедуру припинення постачання електроенергії до об`єкту споживача по о/р № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) у зв`язку з чим понесло витрати в сумі 834 грн 72 коп.
З метою досудового врегулювання спору, позивачем щомісячно надсилалися відповідачу платіжні документи для погашення заборгованості за використану електричну енергію, шляхом поміщення їх до поштової скриньки за об`єктом побутового споживача - відповідача. Крім того, до відповідача неодноразово здійснювались виїзди на адресу з ціллю повідомлення про наявну заборгованість за спожиту електричну енергію, а також 03.09.2025 надіслано вимогу про сплату боргу №19Ц-5799-2025 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.
У зв`язку з викладеним, позивач вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про наявну заборгованість за спожиту електричну енергію, проте відповідачем свідомо порушено взяті на себе зобов`язання за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги.
Оскільки відповідачем не було в повному обсязі сплачено заборгованість за спожиту електроенергію, що виникла за період з березня 2022 року по лютий 2024 року, тому позивач просить суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 23 543,08 грн, інфляційні втрати у розмірі 926,81 грн, 3% річних у розмірі 255,87 грн, витрати на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача у розмірі 834,72 грн, а також витрат на сплату судового збору в сумі 3028 грн.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, інфляційних втрат, 3% річних та витрат на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 10 год 30 хв 16 січня 2026 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.51-52).
16 лютого 2026 року розгляд справи відкладений до 08 год 30 хв 10 березня 2026 року, у зв`язку з неявкою учасників про що секретарем складена відповідна довідка, а також надходженням від представника позивача клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.122, 124).
Представник позивача Лекіашвілі В.В. в судове засідання 10 березня 2026 року о 08 год 30 хв не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету безпосередньо позивача, в підсистемі «Електронний суд», що була отримана цим учасником справи 17.02.2026 о 09 год 34 хв 42 сек (а.с.130 зворот).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання 10 березня 2026 року о 08 год 30 хв не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (ч.8 ст.178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами).
У зв`язку з цим, 10 березня 2026 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, інфляційних втрат, 3% річних та витрат на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки справа розглядалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.04.2025, основним видом економічної діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» є торгівля електроенергією (а.с.39-43).
Згідно інформації з Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України №6.2-2754/6-26 від 19 лютого 2026 року, що того ж дня надійшла до суду і зареєстрована за вхідним №7229 (а.с.131) у взаємозв`язку з копією витягу з паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , яким документований відповідач ОСОБА_1 , що долучена позивачем до позовної заяви (а.с.31), місце реєстрації проживання відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , є: АДРЕСА_1 .
Згідно картотеки ТОВ «Черкасиенергозбут» за об`єктом побутового споживача відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Таким чином, із досліджених у судовому засідання матеріалів справи, суд встановив, що відповідач є споживачем комунальної послуги з постачання електричної енергії, що йому надає ТОВ «Черкасиенергозбут» до об`єкту нерухомого майна (квартири АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 ).
Також у судовому засіданні встановлено, що договір про надання житлово-комунальних послуг (постачання електричної енергії) між сторонами не укладався, однак, не укладення договору не виключає можливість стягнення з відповідача на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача ОСОБА_1 ) від оплати таких послуг.
Обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з частини першої статті 11 ЦК України про те, що цивільні права та обов`язки випливають з дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства.
Зазначена практика правозастосування правових норм у сфері оплати житлово-комунальних послуг є сталою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі 712/8916/17, постанови Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц, від 18 вересня 2019 року у справі № 369/3682/16-ц, від 07 лютого 2024 року у справі № 372/2236/21).
Також у судовому засіданні був безпосередньо досліджений реєстр споживачів постачальника ТОВ «Черкасиенергозбут», яким необхідно припинити електроживлення, №145, зі змісту якого суд встановив, що 20.02.2024 працівниками Черкаської міської філії публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» було здійснено відключення на опорі електропостачання до частини будинку, власником якого є відповідач. Вартість означених робіт для позивача склала 834,72 грн, що підтверджується як означеним засобом доказування, так і розрахунком №214 від 20.02.2024 та актом здачі-приймання робіт за рахунком №214 від 20.02.2024 (а.с.27,29,30).
Крім того з розрахунків 3% річних та інфляційних втрат по о/р НОМЕР_1 суд встановив, що позивачем нараховано відповідачу, за період з 21.02.2024 до 05.12.2025, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, що складає 255,87 грн, та інфляційні втрати за період з 21.02.2024 до 05.12.2025, що становить 926,81 грн (а.с.25-26).
Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі Закон №2189), до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Серед основних зобов`язань споживача Закон №2189 визначає оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону №2189).
Означеним положенням Закону №2189 кореспондуються положення кодифікованого закону, а саме: ст. 67, 68 ЖК України, що були чинним на час виникнення спірних правовідносин і якими передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Частиною 3 ст.9 Закону №2189 встановлено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Таким чином, відповідач є споживачем комунальної послуги з постачання електричної енергії в розумінні положень Закону №2189, що йому надає ТОВ «Черкасиенергозбут» за вказаною вище адресою.
Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Пунктами 30, 62, 84 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VIII (далі Закон №2019) передбачено, що електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу; споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання; побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону №2019, учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.56 Закону №2019, постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Згідно п. 2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі Правила), укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови..
Відповідно до п. 7 Правил, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Пунктом 1.2.8. Правил передбачено, що постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії..
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно положень п.3.2.14 Правил, договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку.
Відповідач ОСОБА_1 , який, станом на час виникнення заборгованості, був і продовжує бути зареєстрованим в квартирі АДРЕСА_2 , був споживачем комунальної послуги, що надається позивачем до вказаної квартири, проте своєчасно та у повному розмірі не вносив плату за надану комунальну послугу з постачання електричної енергії, тому, згідно з розрахунком ТОВ «Черкасиенергозбут», має сплатити заборгованість по оплаті комунальної послуги з постачання електричної енергії у розмірі 23 543,08 грн (а.с.22-24).
Вказаний розрахунок є зрозумілим, чітким та об`єктивним, а тому суд вважає його належним та допустимим доказом існування заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі, що заявлений до стягнення.
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
З огляду на встановлені факти і безпосередньо досліджені докази, що їх підтверджують, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Черкасиенергозбут», в частині стягнення з відповідача заборгованості по сплаті комунальної послуги з постачання електричної енергії, підлягають до задоволення, оскільки встановлено, що позивач є надавачем комунальної послуги з постачання електричної енергії, ним надана відповідна комунальна послуга відповідачу ОСОБА_1 як споживачу такої послуги до об`єкту нерухомості, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами, а відповідно і не спростовані відповідачем ОСОБА_1 , а тому до стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Черкасиенергозбут» підлягає заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 23 543,08 грн, що сукупно утворилася за період часу з 01.03.2022 до 01.02.2024.
Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, то суд зазначає про таке.
Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем надано розрахунок інфляційних втрат в сумі 926,81 грн та 3% річних в сумі 255,87 грн у зв`язку з простроченням відповідачем оплати комунальної послуги з постачання електричної енергії.
Суд перевірив означені розрахунки на предмет їх відповідності положенням ч.2 ст.625 ЦК України та встановив, що позивачем вони виконані у чіткій відповідності до означеної норми матеріального права, а також з врахуванням суми боргу відповідача за надану комунальну послугу з постачання електричної енергії. Водночас матеріали справи не містять будь-яких контррозрахунків відповідача щодо помилковості або неправильності їх проведення позивачем.
Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що і позовна вимога про стягнення з відповідача ОСОБА_1 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання є обгрунтованою, а тому такою, що підлягає задоволенню.
Що стосується стягнення з відповідача витрат на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача в розмірі 834,72 грн, то суд зазначає про таке.
Підпунктом 2 п. 7.5 Правил передбачено, що припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі, зокрема, заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником.
Абзацом 2 п.7.12 Правил встановлено, що витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення та відновлення електроживлення електроустановки споживача (повторне підключення електроустановки) покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем (крім випадків, визначених цим пунктом), якщо припинення постачання (розподілу або передачі) електричної енергії споживачу здійснювалося у встановленому цими Правилами порядку.
Як встановлено судом, 20.02.2024 працівниками Черкаської міської філії публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» на замовлення ТОВ «Черкасиенергозбут» було здійснено відключення на опорі електропостачання до квартири, де зареєстрований проживанням відповідач, за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість означених робіт для позивача склала 834,72 грн, що підтверджується як реєстром споживачів постачальника ТОВ «Черкасиенергозбут», яким необхідно припинити електроживлення, так і розрахунком №214 від 20.02.2024 та актом здачі-приймання робіт за рахунком №214 від 20.02.2024 (а.с.27,29,30).
У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що, оскільки ТОВ «Черкасиенергозбут» як ініціатором припинення електроживлення електроустановки споживача ОСОБА_1 понесені витрати на здійснення оператором системи Черкаською міською філією ПАТ «Черкасиобленерго» такого припинення, тому, керуючись абз.2 п.7.12 Правил, витрати на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача підлягають компенсації позивачу споживачем, тобто ОСОБА_1 як відповідачем.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що і позовна вимога про стягнення з відповідача ОСОБА_1 витрат на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача в розмірі 834,72 грн є обгрунтованою, а тому такою, що підлягає задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає про таке.
Частиною 1 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Водночас ч.1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із дослідженої платіжної інструкції №167 від 05.12.2025 (а.с.1) судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 3028 грн, які, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Водночас суд, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. 509, 525, 526, 610, 625, 714 ЦК України, ст.5,7,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, ст.1, 4, 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VIII, п.7.5, 7.12 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 141, ч.8 ст.178, ст. 247, 258, 264, 265, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, інфляційних втрат, 3% річних та витрат на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію, за період із березня 2022 року по лютий 2024 року включно, в сумі 23 543 (двадцять три тисячі п`ятсот сорок три) гривні 08 (вісім) копійок, інфляційні втрати у розмірі 926 (дев`ятсот двадцять шість) гривень 81 (вісімдесят одна) копійка, три приценти річних у розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень 87 (вісімдесят сім) копійок, та витрати на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача у розмірі 834 (вісімсот тридцять чотири) гривні 72 (сімдесят дві) копійки, а всього 25 560 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 48 (сорок вісім) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень витрат на сплату судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складене 10 березня 2026 року.
Сторони у справі:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .
Головуючий: О. В. Петренко