Справа № 450/185/26 Провадження № 2/450/1135/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк М.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_2 через систему «Електронний Суд» звернулась із позовною заявою, у якій просила стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 161195,04 грн страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Мотивувала позовні вимоги тим, що 27.09.2020 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю пішохода ОСОБА_1 та автомобіля марки «Рено» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок зазначеної ДТП позивач отримала тілесні ушкодження у вигляді ГНМК по ішемічному типу в басейні кровопостачання правої внутрішньої сонної артерії, травматичної десекції інтими зі суботальним тромбозом C1-C2 сегментів, а також оклюзія лівої сонної артерії на рівні C1-C2 сегментів, з грубою вогнищевою неврологічною симптоматикою, а саме лівобічною геміплегією, з різким порушенням функції кінцівок, координації рухів та функції ходи, вираженою емоційно-вольовою лабільністю, тупа травма живота, тупа травма грудної клітки, перелом першої п?ясної кістки. Згідно акту огляду медико-соціальної експертної комісії позивачу встановлена ІІ група інвалідності. Зазначений діагноз підтверджується виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. У провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває на розгляді справа №450/5202/21 про обвинувачення ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, рішення в якій на момент звернення до суду з позовом не прийнято. Вказала, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на час ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт», яке знаходиться в стані припинення. Зазначила, що відповідно до підпункту «ґ» пункту 41.1. статті 41 ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чинного на момент заподіяння шкоди, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов?язань за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності. З огляду на вказане, просила позовні вимоги задовольнити, а судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою від 19.01.2026 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

05.02.2026 року представником відповідача ОСОБА_4 подано відзив на позовну заяву, згідно мотивів якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Поянила, що підстав для застосування приписів підпункту «ґ» пункту 41.1 статті 41 ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» немає, адже відсутні будь-які докази того, що ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» визнано банкрутом чи ліквідовано. Перебування ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» в процесі припинення не зобов?язує МТСБУ здійснити регламентну виплату на користь потерпілої особи, оскільки процедура припинення юридичної особи не є доказом її ліквідації, як і не є доказом недостатності її коштів та майна необхідних для виконання зобов?язань. З огляду на вказане, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, а судові витрати зі сплати судового збору покласти на позивача. Крім цього, просила стягнути з позивача на користь відповідача 2000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

02.03.2026 року представником позивача ОСОБА_2 подано додаткові письмові пояснення у справі, згідно мотивів яких пояснила, що позивач зверталась до МТСБУ із заявою на виплату страхового відшкодування, однак отримала відмову з тих підстав, що у кримінальному провадженні не ухвалено обвинувального вироку, а не те, що МТСБУ не є належною стороною для сплати страхового відшкодування.

06.03.2026 року представником відповідача ОСОБА_4 подано додаткові письмові пояснення у справ, згідно мотивів яких покликалась на практику судів першої та апеляційної інстанції. Долучила постанову Київського апеляційного суду від 28.10.2025 року у справі № 369/3289/23, в якій містяться висновки, що оскільки ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», як на момент ДТП, так і на момент подання відзиву на апеляційну скаргу не ліквідований та не визнаний банкрутом, то позивач не набув права на отримання страхового відшкодування з МТСБУ.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

У провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває на розгляді справа №450/5202/21 про обвинувачення ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, рішення в якій на момент розгляду справи не прийнято.

Судом встановлено, що 27.09.2020 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю пішохода ОСОБА_1 та автомобіля марки «Рено» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок зазначеної ДТП позивач отримала тілесні ушкодження та їй встановлена ІІ група інвалідності.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Рено» номерний знак НОМЕР_1 на момент ДТП була забезпечена полісом обов`язкового страхування у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт». Сторонами не долучено до матеріалів цивільної справи згаданого вище полісу, однак наявність такого ними не заперечується.

За ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

20.09.2022 року рішенням Національного банку України №462-рш у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» було відкликано ліцензію на провадження діяльності з надання фінансових послуг, а відповідно останнє втратило право укладати договори ОЦСПВ, що зазначено у копіях витягів з сайту МТСБУ.

25.01.2023 року на Загальних зборах страховиків-членів МТСБУ було прийнято рішення про виключення ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» із складу асоційованих членів МТСБУ, на підставі набрання чинності рішенням Національного банку України №462-рш від 20.09.2022 року, що зазначено у копіях витягів з сайту МТСБУ.

За інформацією, отриманою з аналітичної онлайн системи «Опендатабот», ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» перебуває у стані припинення.

Позивач покликається на те, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов?язань за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності, однак суд не може погодитися із наведеними вище твердженнями з огляду на наступне.

Відповідно до статті 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

В силу вимог підпункту «ґ» пункту 41.1. статті 41 ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чинного на момент заподіяння шкоди, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов?язань за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно статті 52 ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик у разі припинення його членства в МТСБУ втрачає право укладати будь-які договори обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно з пунктом 52.5 страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов?язаний виконати свої зобов?язання згідно з укладеними ним договорами обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» перебуває в стані припинення, однак на даний момент відомості щодо його ліквідації або банкртустві у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні.

На думку суду, внесення рішення засновників про прийняття загальними зборами страховика рішення про припинення юридичної особи не свідчить про повне її припинення, оскільки це лише перший етап ліквідації.

У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні відомості про ліквідацію ПрАТ «СК «Український страховий стандарт».

Згідно вимог статті 52 ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, членство якого припинено, зобов?язаний виконати свої зобов?язання згідно з укладеним ним договором з відповідачем.

Відповідно до статті 65 Закону України «Про страхування» при виході страховика з ринку виконання страхового портфеля передбачає виконання страховиком всіх зобов?язань, пов?язаних із здійсненням страхової діяльності, у тому числі перед застрахованими особами, вигодонабувачами, страхувальниками та іншими кредиторами страховика, крім субординованого боргу.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 22.02.2022 року у справі №201/16373/16-ц, зазначено, що відповідно до ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з моменту визнання судом страховика банкрутом та введення ліквідаційної процедури передбачено обов`язкові умови для проведення МТСБУ регламентних виплат за страховика, що визнаний банкрутом, а саме: підтвердження факту визнання страховика банкрутом; наявність невиконаних зобов`язань страховика за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів; недостатність коштів та майна страховика для виконання його зобов`язань за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Таким чином, МТСБУ відповідно до ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовує шкоду за страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований (виключений з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань); в інших випадках страховик зобов`язаний самостійно відшкодувати шкоду, у тому числі в процедурі банкрутства та ліквідації як юридичної особи. У разі початку процедури банкрутства страховика, потерпіла особа може звернутися з вимогою про відшкодування шкоди у процедурі, передбаченій Кодексом України з питань банкрутства, та захистити своє право на відшкодування шкоди в такий спосіб. Закон не передбачає обов`язку МТСБУ на відшкодування шкоди замість виключеного члена у випадку виключення зі складу членів МТСБУ з інших підстав, і в цих випадках страховик повинен нести матеріальну відповідальність самостійно на загальних підставах.

Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду від 07.10.2020 року у справі №705/3876/18 для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що незважаючи на те, що страхова компанія позбавлена ліцензії та перебуває в стані припинення, ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» зобов?язане виконати всі договірні зобов?язання з відшкодування шкоди за договорами обов?язкового страхування цивільної відповідальності, укладеними до позбавлення ліцензії.

З огляду на викладене вище, ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» є належним відповідачем у справі та повинне відповідати за пред`явленим позовом.

Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

В силу вимог статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що мотиви, якими представник позивача мотивувала позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити.

За частиною 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача не підлягатиме стягненню судовий збір.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається із Витягу з договору № 3/4/2023 про надання послуг в сфері права від 21.12.2022 року та додаткової угоди № 224 від 29.01.2026 року, відповідачем МТСБУ понесено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн у зв`язку із розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Відтак, у відповідності до частини 2 статті 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача слід стягнути судові витрати у сумі 2000 грн на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 5, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, статтями 993, 1191 ЦК України, статтями 18, 36, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортно) страхового бюро Українисудові витрати у розмірі 2000 грн на професійну правничу допомогу.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.