ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №292/1119/25 Головуючий у 1-й інст. Лотуга В. Ф.
Категорія 70 Доповідач Панкеєва В. А.
УХВАЛА

12 березня 2026 року м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого: Панкеєвої В.А.,

суддів: Григорусь Н.Й.,

Галацевич О.М.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Пулинського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

встановив:

Ухвалою Пулинського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2025 року провадження у справі за позовом представника позивачки ОСОБА_2 - адвоката Косєй Катерини Віталіївни до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, зупинено до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Не погодившись із вказаною ухвалою, 19 лютого 2026 року ОСОБА_1 через підсистему "Електронний суд" подав апеляційну скаргу, у якій заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що вперше апеляційна скарга була подана своєчасно, а саме 12 січня 2026 року, однак ухвалою Житомирського апеляційного суду від 28 січня 2026 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору, а ухвалою Житомирського апеляційного суду від 16 лютого 2026 року апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення скарги без руху. Зазначає, що на момент постановлення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та протягом всього строку для усунення недоліків він перебував у зоні активних бойових дій у складі Збройних Сил України. Зазначена обставина підтверджується довідкою з військової частини НОМЕР_1 , копією військового квитка, які наявні в матеріалах справи.Перебуваючи в зоні активних бойових дій, він був позбавлений можливості регулярно перевіряти електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» через відсутність стабільного з`єднання з мережею Інтернет. Ухвала про залишення апеляційної скарги без руху від 28 січня 2026 року була доставлена до його електронного кабінету 30 січня 2026 року, однак фактично він зміг ознайомитися з нею лише 19 лютого 2026 року, коли з`явилася можливість доступу до Інтернету. Вказує, що навіть після ознайомлення з ухвалою про залишення скарги без руху, він не мав фізичної можливості сплатити судовий збір через відсутність доступу до банківських послуг в умовах бойових дій. Зазначені обставини, на думку скаржника, є об`єктивно непереборними та не залежать від його волі.

06 березня 2026 року із суду першої інстанції до Житомирського апеляційного суду надійшли матеріали цивільної справи №292/1119/25.

Розглянувши клопотання по суті, колегія доходить до висновку про його задоволення, оскільки обставини, на які посилається скаржник, свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Згідно з ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч.2 ст.354 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За змістом статей 185, 357 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

Водночас, сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, утім, при вирішенні питання про поважність наведених причин, має враховуватися також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне судове рішення.

За таких обставин, реалізація проголошеного частиною восьмою статті 185 ЦПК України права на повторне звернення з апеляційною скаргою має бути вчинена у найкоротший термін, з моменту отримання ухвали про повернення апеляційної скарги з підстав, визначених частиною шостою статті 357 ЦПК України.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 209/1396/19(2-а/209/50/19), від 07 серпня 2020 року у справі № 120/2841/19-а та від 08 грудня 2020 року у справі № 1.380.2019.004305.

З матеріалів апеляційної скарги вбачається, копія ухвали Житомирського апеляційного суду від 16 лютого 2026 року про повернення попередньої апеляційної скарги була доставлена до електронного кабінету ОСОБА_1 17 лютого 2026 року.

Дану апеляційну скаргу з усунутими недоліками позивачем подано через підсистему "Електронний суд" 19 лютого 2026 року.

За статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року таке право повинно бути забезпечено судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Для того, щоб доступ до суду був ефективним особа повинна мати чітку практичну можливість подання скарги, а тлумачення законодавства не повинно бути надто суворим, не порушувати саму сутність права.

Європейський суд з прав людини у § 34 рішення у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, зауважив, що норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі Мельник проти України від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, §§ 22,23).

Зважаючи на обставини справи, які свідчать про вжиття позивачем невідкладних заходів щодо повторного подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, що узгоджується з процесуальними нормами закону, апеляційний суд, з огляду на принцип забезпечення права на апеляційний перегляд судового рішення, вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

Керуючись ст. ст. 127,354 ЦПК України, суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Пулинського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.А. Панкеєва

Судді: Н.Й. Григорусь

О.М. Галацевич