Справа № 454/4865/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сокальської міської ради, третя особа: Комунального підприємства «Сокальжитлокомунсервіс» про визнання права власності на реконструйовану квартиру з розширенням,,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, в позовній заяві вказавши, що Відповідно до договору купівлі продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Червоноградського районного округу Сироїд Галиною Іванівною 01.11.2021р., позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 . Загальна площа квартири відповідно до укладеного договору становить 44,6м.кв.. Оціночна вартість квартири відповідно до звіту про оцінку майна виданого ТзОВ «Местрат Групп» від 29 жовтня 2021р. становить суму 138260грн. Отже вартість одного м2 квартири становить 3100,00 грн..

Як з`ясувалось позивачем після оформлення договору купівлі продажу кварти, фактична площа квартири становить 49,3мкв.

КП «Сокальжитлокомунсервіс» надав відповідь позивачу щодо розбіжності площі квартири наступну інформацію:

На підставі рішення виконавчого комітету № 550 від 28.12.2006 р., було надано дозвіл на приватизацію сімейного гуртожитку в АДРЕСА_2 після реконструкції під житлові квартири згідно проекту Львівського НДІ «Проект реконструкція» проведеного власними силами квартиронаймачів. Згідно даного проекту, в загальних коридорах було предбачено влаштування гардеробів до окремих квартир, де була така можливість.

Квартиронаймач квартири АДРЕСА_1 УПА на час проведення приватизації не влаштував гардероб до своєї квартири, тому загальна площа квартири згідно свідоцтва на право власності залишилася 44.6 кв.м. Гардероб був влаштований після проведення приватизації квартири, тому по технічному паспорту на квартиру на даний час включаючи гардероб, загальна площа стала 49.3 кв.м.

Попереднім власником квартири було проведено реконструкцію шляхом її розширення за рахунок загального коридору, вже після її приватизації в зв`язку з чим додаткова площа квартири не була зареєстрована. Попереднім власником квартири було збільшено площу квартири на 4,7м.кв..

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання прибула, надала суду поясненя, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач Сокальська міська рада в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає, справу просить розглядати без його участі.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Сокальської міської ради в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає, справу просить розглядати без їх участі.

Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Зокрема, згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч.2 ст. 383 ЦК України визначено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до Закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч.ч.1,2,3,5 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята).

Аналіз норм ч. 5 ст. 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що в даному випадку основною підставою для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості є наявність у забудовника права власності або права користування земельною ділянкою, а також встановлення факту не порушення прав інших осіб.

Крім того, ст.19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень від 1 липня 2004 року, підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Чинним законодавством України, на момент проведення будівництва нерухомого майна, передбачений певний порядок та умови здійснення перебудови майна, дотримання яких є обов`язковим для кожної фізичної особи, яка має на меті здійснювати відповідне будівництво.

Відповідно до положення ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття право власності не встановлена судом.

Як зазначає ст.383 ЦК України, власник квартири може за своїм розсудом здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданої йому для використання як єдине ціле за умови, що ці зміни не приведуть до порушення прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку й не порушує санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Як вбачається із постанови за №6 від 30.03.2012р. Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва), Положення статті 376 ЦК поширюється на випадки самочинного будівництва житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна як фізичними, так і юридичними особами, а тому при вирішенні справ цієї категорії та застосуванні статті 376 ЦК, слід керуватися положеннями законодавства України про містобудування, яке складається, зокрема, із Конституції України, відповідних положень ЦК, Земельного кодексу України, законів України від 16 листопада 1992 року №2780-ХІІ Про основи містобудування , від 20 травня 1999 року №687-ХІУ Про архітектурну діяльність , від 16 вересня 2008 року №509-VI Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву ,від 25 грудня 2008 року №800-VI Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва , від 17 лютого 2011 року №3038-УІ Про регулювання містобудівної діяльності , від 22 травня 2003 №858-ІУ Про землеустрій , від 19 червня 2003 року №963-IV Про державний контроль за використанням та охороною земель та інших нормативно-правових актів, що видаються на їх виконання, з дотриманням яких повинно здійснюватися будівництво об`єктів нерухомості.

Згідно ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Окрім цього, одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України є визнання права.

Узаконення самочинної побудованого гаражу необхідне для реалізації права власності, зокрема з метою здійснення законного володіння, користування та розпорядження майном.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги позивачів є підставними та такими, що підлягають до задоволення, оскільки самочинно побудований гараж відповідає будівельним нормам забудови, є безпечною для експлуатації, не порушує прав інших осіб а тому є підстави для визнання за позивачами права власності на дане будівництво.

Керуючись ст.ст. 4-5,10-13, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 , з розширенням за рахунок загального коридору, загальною площею 49,3 м.кв., що складається з 1 кімнати житловою площею 18,9 м.кв., кухні площею 11,6 м.кв., санвузол 4,6 м.кв., коридору 7,6м.кв., гардеробна 6,6 м.кв.

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Львівська область, Шептицький район, с.Шарпанці,

Відповідач: Сокальська міська рада, м.Сокаль Львівська область, м.Сокаль, вул.Шептицького, 44, ,

Відповідач: Комунальне підприємство «Сокальжитлокомунсервіс», м.Сокаль вул.Героїв УПА, 11.

Головуючий: О. А. Веремчук