МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/5348/25
Провадження № 4-с/210/5/26
У Х В А Л А

іменем України

04 березня 2026 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого-судді:Чайкіної О.В.,

за участі секретаря судового засідання: Балкаєвої О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження скаргу представника Криворізького національного університету Барчак Ольги Миколаївни на дії державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Збітнєвої Катерини Володимирівни, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Представник Криворізького національного університету Барчак О.М. звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в обґрунтування скарги зазначила, що 27.11.2025 рішенням Металургійного районного суду міста Кривого Рогу по справі №210/5348/25 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Криворізького національного університету про стягнення заробітної плати, стягнено з відповідача грошові кошти у загальному розмірі 29548,77 грн., які включають невиплачену заробітну плату за періоди з 01.09.2015 по 30.06.2021, відпускні, які не були виплачені внаслідок неповного нарахування заробітної плати за вказані періоди; 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу; 1211, 20 грн. судового збору.

18.02.2026 року постановою Державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Катерини ЗБІТНЄВОЇ відкрито виконавче провадження (ВП № 80266269) про стягнення з Криворізького національного університету на користь держави судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Вказану постанову про відкриття виконавчого провадження № 80266269 від 18.02.2026 року винесені з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», є протиправними та підлягають скасуванню у зв`язку із порушенням встановленої законом процедури виконання рішень суду щодо стягнення коштів за рахунок бюджетних асигнувань.

Аргументи учасників сторін

04 березня 2026 року у судове засідання державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Збітнєва К.В. не з`явилася, повідомлена належним чином. Заперечення на скаргу або клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Від ОСОБА_1 надійшла заява, у якій остання зазначає, що 24 лютого 2026 року на її банківську картку АТ КБ «Приват Банк» було зараховано грошові кошти в сумі 9 950 (дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень із призначенням платежу: «Витрати на професійну правничу допомогу згідно з рішенням від 27.11.2025 справа 210/5348/25». Таким чином, рішення суду в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу виконано в повному обсязі. Станом на дату подання цієї заяви майнових претензій щодо зазначених коштів не має.

Представник Криворізького національного університету Барчак О.М. надала заяву у якій просить суд здійснювати розгляд справи за його відсутності. Викладені у скарзі вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає за можливе розглянути скаргу за наявними письмовими матеріалами.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Фактичні обставини справи

Рішенням Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 27 листопада 2025 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Криворізького національного університету про стягнення заробітної плати. Стягнуто з відповідача грошові кошти у загальному розмірі 29548,77 грн., які включають невиплачену заробітну плату за періоди з 01.09.2015 року по 30.06.2021 року, відпускні, які не були виплачені внаслідок неповного нарахування заробітної плати за вказані періоди; 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу; 1211, 20 грн. судового збору.

25.12.2025 року ухвалою Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №210/5348/25 задоволено заяву представника відповідача про роз`яснення судового рішення. Роз`яснено, що рішення Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 27.11.2025 у справі №210/5348/25 може бути виконане Криворізьким національним університетом в особі Відокремленого структурного підрозділу «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету» () у порядку, встановленому бюджетним законодавством.

18.02.2026 року постановою Державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Катерини ЗБІТНЄВОЇ відкрито виконавче провадження (ВП № 80266269) про стягнення з Криворізького національного університету на користь держави судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Мотиви суду та застосовані норми права

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Тобто, з метою забезпечення реального виконання судового рішення та ефективного захисту порушених прав, ЦПК України передбачає спеціальні форми реагування, зокрема розділом VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України визначено порядок судового контролю за виконанням судових рішень в цивільних справах.

Так, статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 447 ЦПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Статтею 6 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетними установами є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів з бюджетних установ визначається Законом України "Про виконавче провадження", Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Порядком №845.

У розумінні зазначеного Порядку №845 безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Згідно з п. 3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до п. 24 Порядку №845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Пунктом 26 Порядку №845 передбачено, що безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей (п. 47 Порядку №845).

Згідно з п. 9 Порядку №845 орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачу у разі, коли боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання.

Особливості надання державою гарантій щодо виконання рішень суду визначаються ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", відповідно до якої, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: 1) державний орган; 2) державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); 3) юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства. Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництв.

В ч. 2 ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" зазначено, що дія вказаного Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Отже, визначальним для даного Закону є статус боржника. У разі, якщо боржником є державний орган (державне підприємство), то порядок стягнення коштів з державного органу (державного або місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами) регулюється положеннями ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" з урахуванням положень ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження".

Судом встановлено, що боржником за рішенням суду від 27 листопада 2025 року - є Криворізький національний університет є юридичною особою публічного права, бюджетною установою, яка здійснює свою діяльність на засадах неприбутковості, на який поширюються вимоги ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження".

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 27 листопада 2025 року по справі №210/5348/25, на виконання якого скаржник посилається як на підставу заявлених вимог підлягає виконанню органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Отже, виходячи з фактичних обставин справи, виконавчий документ у цій справі має виконуватись органами Казначейства, а відтак наявні правові підстави для задоволення скарги представника Криворізького національного університету Барчак Ольги Миколаївни на дії державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Збітнєвої Катерини Володимирівни.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Враховуючи викладене, державні виконавці позбавлені можливості проводити будь-яке списання коштів за виконавчими документами, згідно з якими боржниками є державні органи, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності, тому стягувачам необхідно подавати такі документи безпосередньо до органів Казначейства.

Державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження (п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження").

Відтак, державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Збітнєва Катерина Володимирівна повинна була відмовити позивачу ОСОБА_1 у відкритті виконавчого провадження на підставі зазначеного вище, оскільки виконавчий документ у цій справі має виконуватися виключно органом Казначейства, в якому обслуговується боржник.

Суд звертається до правових висновків, викладених в раніше прийнятих постановах Верховного Суду (від 25.06.2018 року у справі №910/12226/16 та від 03.07.2018 року у справі №910/13057/16) стосовно того, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду (ч. 1 і 2 ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"). Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" не передбачено такого винятку для поширення його дії на виконання судового рішення про стягнення грошових коштів, боржником за яким є державний орган, як відсутність відкритих в органі казначейства відповідних рахунків боржника. Не передбачено такого винятку й іншим діючим законодавством України.

З урахуванням зазначеного, викладені доводи скаржника, наведені як підстава скасування оскаржуваних постанов державного виконавця, знайшли своє підтвердження, а тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ч.9 ст.10, ч.1 ст.44, ст.ст.255, 260, 261, 352, 353, 355, 451 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника Криворізького національного університету Барчак Ольги Миколаївни на дії державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Збітнєвої Катерини Володимирівни - задовольнити.

Визнати протиправними дії державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Збітнєвої Катерини Володимирівни та скасувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №80266269 від 18.02.2026 року, з примусового виконання виконавчого листа №210/5348/25 від 27.11.2025 року, виданого Металургійним районним судом міста Кривого Рогу.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 15 днів з моменту її підписання шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. В. Чайкіна