КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/2894/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 344/1755/15-ц

03 березня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Рейнарт І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Національного банку України - Перетятька Сергія Миколайовича на ухвалу Печерського районного суду міста Києвавід 10 вересня 2025 року, постановлену під головуванням судді Ільєвої Т.Г., у справі за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року Національний банк України звернувся до суду з позовом, який уточнив у процесі розгляду справи до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якому просив суд стягнути з громадянина України ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Національного банку України (ідентифікаційний код 00032106; 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9) загальну заборгованість у сумі 1 565 505 338 (один мільярд п`ятсот шістдесят п`ять мільйонів п`ятсот п`ять тисяч триста тридцять вісім) гривень 44 копійки, яка складається з наступної заборгованості:

за кредитним договором №07 від 04.03.2014 року в загальній сумі 796 452 621 (сімсот дев`яносто шість мільйонів чотириста п`ятдесят дві тисячі шістсот двадцять одна) гривня 76 копійок, яка складається із заборгованості по тілу кредиту - 759 407 647 (сімсот п`ятдесят дев`ять мільйонів чотириста сім тисяч шістсот сорок сім) гривень 60 копійок, заборгованості за відсотками - 36 782 876 (тридцять шість мільйонів сімсот вісімдесят дві тисячі вісімсот сімдесят шість) гривень 72 копійки, пені за прострочення терміну сплати процентів по кредиту - 202 097 (двісті дві тисячі дев`яносто сім) гривень 44 копійки, штрафу за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом - 30 000 (тридцять тисяч) гривень, штрафу за порушення строків повернення кредиту - 30 000 (тридцять тисяч) гривень;

за кредитним договором №29 від 03.04.2014 року в загальній сумі 270 659 665 (двісті сімдесят мільйонів шістсот п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот шістдесят п`ять) гривень 13 копійок, яка складається із заборгованості по тілу кредиту - 249 249 308 (двісті сорок дев`ять мільйонів двісті сорок дев`ять тисяч триста вісім) гривень 87 копійок, заборгованості за відсотками - 21 233 523 (двадцять один мільйон двісті тридцять три тисячі п`ятсот двадцять три) гривні 82 копійок, пені за прострочення терміну сплати процентів по кредиту - 116 832 (сто шістнадцять тисяч вісімсот тридцять дві) гривні 44 копійки, штрафу за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом - 30 000 (тридцять тисяч) гривень, штрафу за порушення строків повернення кредиту - 30 000 (тридцять тисяч) гривень;

за кредитним договором №31 від 04.04.2014 року в загальній сумі 498 393 051 (чотириста дев`яносто вісім мільйонів триста дев`яносто три тисячі п`ятдесят одна) гривня 55 копійок, яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 476 577 184 (чотириста сімдесят шість мільйонів п`ятсот сімдесят сім тисяч сто вісімдесят чотири) гривні 41 копійка, заборгованості за відсотками - 21 636 986 (двадцять один мільйон шістсот тридцять шість тисяч дев`ятсот вісімдесят шість) гривень 30 копійок, пені за прострочення терміну сплати процентів по кредиту - 118 880 (сто вісімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 84 копійки, штрафу за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом - 30 000 (тридцять тисяч) гривень, штрафу за порушення строків повернення кредиту - 30 000 (тридцять тисяч) гривень.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 06 лютого 2015 року відкрито провадження у справі за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Справу призначено до судового розгляду (а.с. 61 том 1).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 08 квітня 2015 року цивільну справу за позовом Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з поручителя за кредитним договором № 07 від 04.03.2014 року, за кредитним договором № 29 від 03.04.2014 року, за кредитним договором № 31 від 04.04.2014 року передано з Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області до Печерського районного суду м. Києва для розгляду по суті (а.с. 89 том 1).

Печерським районним судом міста Києва прийнято до провадження цивільну справу за позовом Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по м.Києву і Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та призначено судове засідання, про що постановлена ухвала від 12 серпня 2015 року (а.с. 123 том 1).

01 вересня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Чугунов Михайло Вікторович подав до суду першої інстанції клопотання про зупинення провадження у цивільній справі № 344/1755/15-ц до ухвалення рішення Господарським судом м. Києва у справі № 910/942/25за позовом Компанії Квікком Лімітед до ФГВФО, ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк»), ОСОБА_2 про визнання затвердження Реєстру акцептованих вимог ПАТ«ВіЕйБі Банк» в частині вимог НБУ ( в тому числі за кредитними договорами № 7, № 29 та № 31; зобов?язання ФГВФО внести зміни до Реєстру та визнання кредиторських вимог Національного Банку України до ПАТ«ВіЕйБі Банк», які зазначені в Заяві про кредиторські вимоги Національного Банку України до ПАТ«ВіЕйБі Банк» від 07.04.2015 року № 06-306/5685 погашеними.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Чугунова Михайла Вікторовича про зупинення провадження у цивільній справі №344/1755/15-ц за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволено.

Зупинено провадження у справі №344/1755/15-ц за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості за кредитними договорами - до ухвалення рішення Господарським судом м. Києва у справі № 910/942/25.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник позивача Національного банку України - Перетятько Сергій Миколайович подав апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10вересня 2025 року у справі № 344/1755/15-ц та направити справу до Печерського районного суду м. Києва для продовження розгляду.

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неповним з`ясуванням обставин справи, порушенням принципів цивільного судочинства.

Вважає, що ухвала суду про зупинення провадження у даній справі порушує право Національного банку України, як учасника справи, на справедливий, неупереджений та своєчасний судовий розгляд справи та ефективний захист порушених прав.

Апеляційна скарга мотивована тим, що підставами для чергового зупинення провадження у цій справі стало клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до вирішення Господарським судом м. Києва справи № 910/942/25 за позовом Компанії Квікком Лімітед до Фонду, ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_1 .

У запереченнях проти зупинення провадження у справі, позивач Національний банк України посилався на те, що ОСОБА_1 (відповідач у даній справі) є пов`язаною особою з Компанією Квікком Лімітед, безпосередньо володіє 100% Компанії.

Поведінка ОСОБА_1 та пов`язаних з ним осіб, зокрема, Компанії Квікком Лімітед, беззаперечно свідчить про те, що систематичне ініціювання інших судових процесів спрямовано не на захист порушених прав, а на перешкоджання розгляду судових справ за позовними заявами Національного банку України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Фактично, вказані дії відповідача через пов`язану з ним Компанію Квікком Лімітед та систематичне зупинення провадження у справі позбавляють Національний банк України права на справедливий і своєчасний розгляд справи та ефективний захист порушених прав кредитора упродовж розумного строку.

Окрім того, Національний банк України звертав також увагу суду на те, що справа з 2015 року (поза межами розумного строку) перебуває на розгляді в суді першої інстанції у підготовчому провадженні.

У цій справі постановою Київського апеляційного суду від 02 червня 2020 року ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження було скасовано з підстав порушення судом принципів пропорційності та розумності строків розгляду справи, а також у зв`язку з тим, що наявні у справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Разом з тим, 10 вересня 2025 року Печерський районний суд м. Києва втретє зупинив провадження у справі за клопотанням відповідача, до ухвалення рішення Господарським судом м. Києва у справі №910/942/25 за позовом, знову ж таки, пов`язаної із ОСОБА_1 особи, - Компанії Квікком Лімітед до Фонду, Банку та ОСОБА_1 .

Судом першої інстанції не враховано, що відповідач у справі №344/1755/15-ц через належну йому Компанію Квікком Лімітед вкотре вдається до ініціювання нових безпідставних та надуманих судових спорів, з метою затягування судового розгляду справи про стягнення заборгованості, для недопущення ухвалення у цій справі судового рішення по суті спору.

Отже, на переконання сторони позивача, задовольняючи клопотання представника відповідача і втретє, зупиняючи провадження у справі, Печерський районний суд м. Києва порушив основні принципи цивільного судочинства, у тому числі, пропорційності, розумності строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

До того ж, Верховний Суд неодноразово зауважував, що подання позовів з метою штучного зупинення інших проваджень є зловживанням процесуальними правами, оскільки це суперечить завданню судочинства та принципу добросовісності учасників процесу.

Так, в постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 Об`єднана палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду із посиланням на попередню практику зробила висновок, що добросовісність є однією з основоположних засад цивільного законодавства і дії учасників приватних правовідносин мають бути добросовісними. Добра совість - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин. Крім того, в цій постанові Об`єднана палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду зазначила, що з огляду на те, що норми цивільного законодавства мають застосовуватися з урахуванням добросовісності, принцип добросовісності не може бути обмежений певною сферою.

Щодо порушення судом першої інстанції положень п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України сторона позивача зазначає, що тлумачення п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто, неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

Також Верховний Суд неодноразово зазначав, що сама по собі взаємопов`язаність позовних вимог двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи. Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.12.2023 у справі № 761/9837/22 (провадження № 61-10451 св 23).

За доводами апеляційної скарги позивача, суд першої інстанції належним чином не обґрунтував, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи, та чому зібрані у справі докази не дають можливості самостійно встановити та оцінити обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору, адже матеріали справи №344/1755/15-ц містять переконливі докази, у тому числі законності акцептування кредиторських вимог Національного банку України.

Також, сам відповідач не заперечує факт акцептування Фондом кредиторських вимог Національного банку України до Банку. До 2025 року (протягом 10 років) акцептування кредиторських вимог відповідачем не оспорювалося, як і в межах розгляду цієї справи № 344/1755/15-ц відповідачем не спростовується факт акцептування Фондом кредиторських вимог Національного банку до Банку.

На переконання сторони позивача, ОСОБА_1 , як відповідач у справі, не позбавлений права на захист шляхом спростування позовних вимог позивача саме в межах судового провадження про стягнення заборгованості за кредитними договорами, а не ініціювати через належну йому юридичну особу судовий спір з метою зупинення провадження у справі про стягнення з нього заборгованості, як з поручителя (боржника).

Сторона позивача вважає, суд першої інстанції формально вирішив питання про зупинення провадження у даній справі, не взяв до уваги систематичність вчинення дій відповідачем та його пов`язаними особами щодо перешкоджання вирішення даної справи у розумні строки, що свідчить про зловживання процесуальним правом та затягуванням розгляду справи на шкоду інтересам позивача.

Позиція Верховного Судупро те, що інститут зупинення провадження у справі не може бути застосований на шкоду інтересам позивача, меті цього інституту та принципам цивільного судочинства, наведена у постановах від 27.09.2023 року у справі № 156/752/22, від 20.12.2023 року у справі № 761/9837/22, від 22.11.2023 року у справі № 712/9704/22.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції - частина 3 статті 360 ЦПК України.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14 (зупинення провадження у справі), 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У такому випадку судове засідання не проводиться, а розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами - частина 13 статті 7 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що у лютому 2015 року Національний банк України звернувся до суду з позовом, який уточнив у процесі розгляду справи, до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої він просить ухвалити рішення, зводиться до стягнення з громадянина України ОСОБА_1 , який є поручителем за кредитними договорами, на користь Національного банку України загальної заборгованості у сумі 1 565 505 338 (один мільярд п`ятсот шістдесят п`ять мільйонів п`ятсот п`ять тисяч триста тридцять вісім) гривень 44 копійки, яка складається з наступної заборгованості:

за кредитним договором №07 від 04.03.2014 року в загальній сумі 796 452 621 (сімсот дев`яносто шість мільйонів чотириста п`ятдесят дві тисячі шістсот двадцять одна) гривня 76 копійок, яка складається із заборгованості по тілу кредиту - 759 407 647 (сімсот п`ятдесят дев`ять мільйонів чотириста сім тисяч шістсот сорок сім) гривень 60 копійок, заборгованості за відсотками - 36 782 876 (тридцять шість мільйонів сімсот вісімдесят дві тисячі вісімсот сімдесят шість) гривень 72 копійки, пені за прострочення терміну сплати процентів по кредиту - 202 097 (двісті дві тисячі дев`яносто сім) гривень 44 копійки, штрафу за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом - 30 000 (тридцять тисяч) гривень, штрафу за порушення строків повернення кредиту - 30 000 (тридцять тисяч) гривень;

за кредитним договором №29 від 03.04.2014 року в загальній сумі 270 659 665 (двісті сімдесят мільйонів шістсот п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот шістдесят п`ять) гривень 13 копійок, яка складається із заборгованості по тілу кредиту - 249 249 308 (двісті сорок дев`ять мільйонів двісті сорок дев`ять тисяч триста вісім) гривень 87 копійок, заборгованості за відсотками - 21 233 523 (двадцять один мільйон двісті тридцять три тисячі п`ятсот двадцять три) гривні 82 копійок, пені за прострочення терміну сплати процентів по кредиту - 116 832 (сто шістнадцять тисяч вісімсот тридцять дві) гривні 44 копійки, штрафу за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом - 30 000 (тридцять тисяч) гривень, штрафу за порушення строків повернення кредиту - 30 000 (тридцять тисяч) гривень;

за кредитним договором №31 від 04.04.2014 року в загальній сумі 498 393 051 (чотириста дев`яносто вісім мільйонів триста дев`яносто три тисячі п`ятдесят одна) гривня 55 копійок, яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 476 577 184 (чотириста сімдесят шість мільйонів п`ятсот сімдесят сім тисяч сто вісімдесят чотири) гривні 41 копійка, заборгованості за відсотками - 21 636 986 (двадцять один мільйон шістсот тридцять шість тисяч дев`ятсот вісімдесят шість) гривень 30 копійок, пені за прострочення терміну сплати процентів по кредиту - 118 880 (сто вісімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 84 копійки, штрафу за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом - 30 000 (тридцять тисяч) гривень, штрафу за порушення строків повернення кредиту - 30 000 (тридцять тисяч) гривень.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - позичальник) було укладенокредитний договір від 04.03.2014 року № 07, відповідно до якого Національний банк України надав кредит для збереження ліквідності позичальнику у сумі 850 000 000, 00 грн на строк з 04.03.2014 року по 26.02.2015рокувключно (далі - кредитний договір 1);кредитний договір від 03.04.2014 року № 29, відповідно до якого Національний банк України надав кредит для збереження ліквідності позичальнику у сумі 500 000 000, 00 грн на строк з 03.04.2014 року по 27.03.2015 року включно (далі - кредитний договір 2);кредитний договір від 04.04.2014року № 31, відповідно до якого Національний банк України надав кредит для збереження ліквідності позичальнику у сумі 500 000 000, 00 грн на строк з 04.04.2014 року по 27.03.2015 року включно (далі - кредитний договір 3);

На забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитними договорами між Національним банком України та ОСОБА_3 (далі - відповідач) укладено договір поруки від 06.05.2014 року № 38/П, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А. В. за реєстровим номером 632 (далі -договір поруки).

Відповідно до умов договору поруки (п.п. 1, 4) відповідач ОСОБА_1 зобов`язався перед позивачем відповідати за належне виконання позичальником всіх зобов`язань, що випливають із кредитних договорів, у тому числі, щодо сплати процентів за користування кредитами та штрафних санкцій у строки та на умовах, передбачених кредитними договорами, погасити заборгованість (проценти, штрафні санкції) за кредитними договорами у разі невиконання позичальником умов кредитних договорів у строк.

Позивач зазначав, що упорушення умов п. 1.4., 1.5., 1.7., 2.3.18. кредитних договорів позичальником не повернуто процентів за користування кредитом за жовтень 2014 року та не сплачено штрафні санкції за порушення умов кредитних договорів, унаслідок чого утворилась заборгованість за кредитними договорами, виконання яких забезпечується порукою відповідача ОСОБА_1 .

Позивачем надіслано відповідачу письмову вимогу від 27.11.2014 року № 06-105/21971 про усунення порушення умов кредитних договорів та сплату заборгованості за кредитними договорами протягом 10 днів з дати отримання письмової вимоги за адресою, визначеною як належна адреса для листування згідно з договором поруки, однак відповідачем забезпечені договором поруки зобов`язання по сплаті заборгованості по нарахованих процентах за користування кредитами та штрафних санкцій не виконано, грошових коштів не перераховано.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 року № 733 «Про віднесенняПублічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 року № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк».

Позивач вказував, що згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а також примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Разом з тим, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Посилаючись на неналежне виконання позичальником кредитних зобов`язань та виключне право позивача щодо вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором, позивач Національний банк України, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (а.с. 1а-71 том 3), просив суд стягнути з поручителя ОСОБА_1 на користь Національного банку України загальну заборгованість у сумі 1 565 505 338 (один мільярд п`ятсот шістдесят п`ять мільйонів п`ятсот п`ять тисяч триста тридцять вісім) гривень 44 копійки за кредитними договорами: №07 від 04.03.2014року, №29 від 03.04.2014року, №31 від 04.04.2014року.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 06 лютого 2015 року відкрито провадження у справі за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Справу призначено до судового розгляду (а.с. 61 том 1).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 06 лютого 2015 року заяву представника Національного банку України, в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області, про забезпечення позову у цивільній справі задоволено.

Накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно (ім`я та ідентифікаційний код боржника за даним виконавчим документом) ОСОБА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , у тому числі на його грошові кошти, в межах ціни позову розміром 80 181 197 (вісімдесят мільйонів сто вісімдесят одна тисяча сто дев`яносто сім) гривень 56 копійок, в тому числі на кошти, які розміщені на поточних рахунках: рахунок - НОМЕР_2 , валюта рахунку - 980, назва банку - ПАТ «КБ Фінансова Ініціатива», код банку 380054; рахунок - НОМЕР_3 , валюта рахунку 978 , назва банку - ПАТ «КБ Фінансова Ініціатива», код банку 380054; рахунок - НОМЕР_2 , валюта рахунку 978 , назва банку - ПАТ «КБ Фінансова Ініціатива», код банку 380054, рахунок - НОМЕР_2 , валюта рахунку 840 , назва банку - ПАТ «КБ Фінансова Ініціатива», код банку 380054, рахунок - НОМЕР_3 , валюта рахунку 826 , назва банку - ПАТ «КБ Фінансова Ініціатива», код банку 380054, рахунок - НОМЕР_2 , валюта рахунку 756 , назва банку - ПАТ «КБ Фінансова Ініціатива», код банку 380054, рахунок - НОМЕР_2 , валюта рахунку 643 , назва банку - ПАТ «КБ Фінансова Ініціатива», код банку 380054, рахунок - НОМЕР_9 , валюта рахунку 978 , назва банку - ПАТ «ВіЕйБі Банк», код банку 380537, рахунок - НОМЕР_10 , валюта рахунку 980 , назва банку - ПАТ «ВіЕйБі Банк», код банку 380537, рахунок - НОМЕР_12 , валюта рахунку 980 , назва банку - ПАТ «ВіЕйБі Банк», код банку 380537, рахунок - НОМЕР_13 , валюта рахунку 840 , назва банку - ПАТ «ВіЕйБі Банк», код банку 380537(а.с. 63-65 том 1).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 08 квітня 2015 року цивільну справу за позовом Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з поручителя за кредитним договором № 07 від 04.03.2014 року, кредитним договором № 29 від 03.04.2014 року, кредитним договором № 31 від 04.04.2014 року передано з Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області до Печерського районного суду м. Києва для розгляду по суті(а.с. 89 том 1).

Печерським районним судом міста Києва прийнято до провадження цивільну справу за позовом Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по м.Києву і Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та призначено судове засідання, про що постановлена ухвала від 12 серпня 2015 року (а.с. 123 том 1).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 09 грудня 2015 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до набрання законної сили судових рішень Господарського суду м. Києва у справах № 910/28408/15, №910/28827/15, №910/29287/15 за позовом QUICKCOM LIMITED (Квікком Лімітед) до НБУ та ПАТ «ВАБ Банк» про розірвання кредитних договорів №29 від 03.04.2014року, №7 від 04.03.2014 року та №31 від 04.04.2014року, від яких залежить вирішення вищезазначеної справи (а.с. 196-197 том 1).

На підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 03 вересня 2019 року поновлено провадження у справі за позовом Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Продовжено розгляд справи та призначено судове засідання (а.с. 59 том 2).

31 жовтня 2019 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Музичук Юлією Анатоліївною подано до суду клопотання про зупинення провадження у цивільній справі до набрання законної сили судовим рішення у справі № 910/28408/15, №910/28827/15, №910/29287/15 за позовом QUICKCOM LIMITED (Квікком Лімітед) до Національного банку Українита ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про розірвання кредитних договорів №07 від 04.03.2014 року, №29 від 03.04.2014 року, №31 від 04.04.2014 року, які знаходяться в Господарському суді м. Києва, обгрунтовуючи тим, що обставини, які зумовили зупинення провадження у даній справі на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року продовжують існувати, а рішення у зазначених справах мають суттєве преюдиційне значення для вирішення цієї цивільної справи (а.с. 67-95 том 2).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року провадження у справі за позовом Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - зупинено до набрання законної сили судовим рішення у справі № 910/28408/15, №910/28827/15, №910/29287/15 за позовом QUICKCOM LIMITED (Квікком Лімітед) до Національного банку Українита ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про розірвання кредитних договорів №07 від 04.03.2014 року, №29 від 03.04.2014 року, №31 від 04.04.2014 року(а.с. 107-108 том 2).

Постановою Київського апеляційного суду від 02 червня 2020 року, з урахуванням виправлених описок у постанові Київського апеляційного суду, апеляційну скаргу Національного банку України задоволено. Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 202-205 том 2, а.с. 105, 118, 135-136, 148-149, 188-189 том 3).

Судом першої інстанції призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні, з викликом учасників справи.

12 лютого 2021 року представник позивача Національного банку України - Перетятько С.М. подав до суду першої інстанції клопотання про залучення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до участі у справі №344/1755/15-ц у якості третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, обгрунтовуючи своє клопотання тим, що розгляд справи №344/1755/15-ц безпосередньо має вплив на права ПАТ «ВіЕйБі Банк», як позичальника за кредитними договорами, а також Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як уповноваженого органу, який здійснює ліквідацію основного позичальника. Не залучення вказаних осіб до розгляду справи №344/1755/15-ц може мати наслідком скасування рішення суду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 411 ЦПК України (а.с. 85-90 том 3).

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєннийстан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Зважаючи на введення воєнного стану в Україні та неможливість забезпечення явки в судове засідання представників, сторони просила суд відкласти розгляд справи №344/1755/15-ц на іншу дату, про що проінформувати сторін (а.с. 200-234, 235-240 том 3).

18 листопада 2022 року судом першої інстанції сповіщено учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні (а.с. 26-31 том 4).

У судовому засіданні 01 квітня 2024 року судом першої інстанції постановлено на обговорення питання щодо подальшого розгляду справи в новій редакції ЦПК України в порядку загального позовного провадження та призначення справи в підготовче засідання.

Заслухавши думку представників сторін, які не заперечували проти подальшого розгляду справи в новій редакції ЦПК України, суд першої інстанції постановив протокольну ухвалу від 01 квітня 2024 року про розгляд справи відповідно до нової редакції ЦПК України в порядку загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання на 17 квітня 2024 року (а.с. 123-124 том 4).

В підготовчому засіданні 17 квітня 2024 року на обговорення поставлено клопотання представника позивача про залучення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до участі у справі №344/1755/15-ц у якості третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, яке підтримано представником позивача Перетятько С.М. , та не заперечувалось зі сторони відповідача в частині залучення до участі у справі ПАТ«Всеукраїнський акціонерний банк» (а.с. 133-134 том 4).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 17 квітня 2024 року клопотання представника позивача - Перетятька Сергія Миколайовича про залучення третьої особи до участі у розгляді справи, задоволено. Залучено Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб до участі у розгляді справи в якості третьої особи на стороні відповідача. Зобов`язано позивача направити наадресу третіх осіб Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» () та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб () копію позовної заяви з додатками до неї та надати суду докази, що підтверджують їх вручення (а.с. 136-137 том 4).

Відповідно допротоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 травня 2025 року для розгляду вказаної справи №344/1755/15-ц визначено суддю Ільєву Т.Г. (а.с. 66-67 том 5).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від12 травня 2025 року у складі судді Ільєвої Т.Г. прийнято цивільну справу №344/1755/15-ц за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості за кредитними договорами, до свого провадження, з призначенням підготовчого судового засідання. Визнано явку сторін обов`язковою (а.с. 68-69 том 5).

01 вересня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Чугунов Михайло Вікторович подав до суду першої інстанції клопотання про зупинення провадження у цивільній справі № 344/1755/15-ц до ухвалення рішення Господарським судом м. Києва у справі № 910/942/25, обгрунтовуючи доводи клопотання тим, що у Господарському суді м. Києва розглядається справа №910/942/25 за позовом Компанії QUICKCOM LIMITED (Квікком Лімітед) до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк»), ОСОБА_2 . У даній справі позивач просить суд: 1) визнати затвердження Реєстру акцептованих вимог ПАТ «ВіЕйБі Банк» в частині вимог НБУ (в т.ч. за кредитними договорами № 7, № 29 та № 31), 2) зобов`язати ФГВФО внести зміни до реєстру та 3) визнати кредиторські вимоги НБУ до ПАТ «ВіЕйБі Банк», які зазначені у заяві про кредиторські вимоги Національного банку України до ПАТ «ВіЕйБі Банк» від 07.04.2015 року № 06-306/5685 погашеними.

Посилаючись на те, що від результату вирішення зазначеного господарського спору у справі № 910/942/25 залежить, чи вважатимуться кредиторські вимоги НБУ до банку, які забезпечені порукою ОСОБА_2 , погашеними і, відповідно, задоволення даного позову виключатиме можливість стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у справі № 344/1755/15-ц, представник відповідача просив суд зупинити провадження у цій цивільнійсправі(а.с. 101-108 том 5).

У підготовчому судовому засіданні 02 вересня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Чугунов Михайло Вікторович підтримав клопотання про зупинення провадження у цивільній справі № 344/1755/15-ц(а.с. 141-141а).

Представники позивачаЛантух Євген Сергійович, Перетятько Сергій Миколайович в судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні клопотанння представника відповідача про зупинення провадження у даній справі з викладених у письмових запереченнях підстав, мотивуючи тим, що клопотання є безпідставним та необґрунтованим, направлене на затягування розгляду справи. До того ж, клопотання про зупинення провадження не містить аргументованих та переконливих мотивів необхідності зупинення провадження у даній справі, як щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/942/25, так і щодо того, що зібрані у цій справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у іншій справі(а.с. 109-140, 141-141а том 5).

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Сидоренко Юлія Анатоліївна в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання (а.с. 141-141а).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Чугунова Михайла Вікторовича про зупинення провадження у цивільній справі №344/1755/15-ц за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості за кредитними договорами, задоволено.

Зупинено провадження у справі №344/1755/15-ц за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості за кредитними договорами - до ухвалення рішення Господарським судом м. Києва у справі № 910/942/25.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позовні вимоги у цій справі та у справі № 910/942/25, що перебуває на розгляді у Господарському суді м. Києва, є пов`язаними між собою, оскільки задоволення позовних вимог Національного Банку України про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , як поручителя за кредитними договорами, залежить від розгляду питання Господарським судом м. Києва щодо визнання кредиторських вимог НБУ до банку, забезпечених порукою ОСОБА_1 , погашеними, а тому наявні підстави для зупинення провадження у вказаній справі до ухвалення рішення Господарським судом м. Києва у справі № 910/942/25 на підставі пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї (далі - Конвенція), згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини(стаття 10 ЦПК України).

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції визначено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, № 19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Положення статті 251 ЦПК України регулюють питання зупинення провадження у справі.

Так, у пункті 6 частини першої цієї статті передбачено, що суд зупиняє провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.

Визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли у іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

У пункті 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли у цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що підставою для зупинення провадження у даній справі став факт розгляду Господарським судом міста Києва справи № 910/942/25за позовом Компанії Квікком Лімітед (Quickcom Limited) до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_1 .

Предметом розгляду справи, яка прийнята до розгляду Господарським судом міста Києва відповідно до ухвали від 29 січня 2025 року є:

визнання протиправним внесення пропозиції Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни вимог Національного банку України щодо включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на загальну суму 5 245 065 575,10 грн., в тому числі за кредитними договорами №07, №29 та №31 на загальну суму 1 916 996 939,93 грн.;

визнання протиправним затвердження Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в частині вимог Національного банку України до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на загальну суму 5 245 065 575,10 грн., в тому числі за кредитними договорами №07, №29 та №31 на загальну суму 1 916 996 939,93 грн.;

зобов`язання уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та виключити кредиторські вимоги Національного банку України до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на загальну суму 5 245 065 575,10 грн., в тому числі за кредитними договорами №07, №29 та №31 на загальну суму 1 916 996 939,93 грн.;

визнання кредиторської вимоги Національного банку України до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», які зазначені у заяві про кредиторські вимоги Національного банку України до ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК» №06-306/5685 від 07.04.2015 погашеними;

визнання припиненою поруку ОСОБА_1 на підставі договору поруки №38/П від 06.05.2014року, укладеного між ОСОБА_1 та Національним банком України.

У справі, яка переглядається, позивач Національний банк України у лютому 2015 року звернувся до суду з позовом доОСОБА_1 , за участю третіх осіб: Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Суть спірних правовідносин полягає у стягненні заборгованості за кредитними договорами№07 від 04березня 2014 року, №29 від 03 квітня 2014 року, №31 від 04 квітня 2014 року, укладеними між кредитором Національним банком України та позичальником Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», з поручителя ОСОБА_1 , який на підставі укладеного договору поруки від 06 травня 2014 року № 38/П зобов`язавсяперед кредитором відповідати за належне виконання позичальником всіх зобов`язань, що випливають із кредитних договорів№07 від 04березня 2014 року, №29 від 03 квітня 2014 року, №31 від 04 квітня 2014 року, у тому числі, погасити заборгованість (проценти, штрафні санкції) за кредитними договорами у разі невиконання позичальником умов кредитних договорів у строк.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

В оцінці поведінки сторін суд має керуватися положеннями частини третьої статті 509 ЦК України, за змістом якої зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, що відповідним чином має впливати на порядок та спосіб виконання сторонами власних зобов`язань. За правилом ж статті 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно, кожна сторона у договірному зобов`язанні має діяти розсудливо та добросовісно, розуміючи значення своїх дій та приймаючи на себе усі юридичні наслідки таких дій.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а згідно з пунктом 1 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Отже, вирішуючи спір про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідач має право заперечувати проти задоволення цих вимог, зокрема, щодо наявності підстав для стягнення цієї заборгованості із поручителя, а суд, встановивши ці обставини та оцінивши докази, подані сторонами на їх підтвердження, повинен вирішити справу з урахуванням усіх цих обставин.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи (див., наприклад, постанову Верховного Суду від 12 травня 2022 року у справі № 357/8242/19, провадження № 61-19580св20).

Проте, суд першої інстанції, в порушення вимог пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети та підстави позовів у справах і не вказав об`єктивні обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про стягнення заборгованості за кредитними договорами з поручителя ОСОБА_1 з огляду на презумпцію дійсності правочинів виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити та оцінити при розгляді даної справи наявність обставин (фактів), якими позивач Національний банк Україниобґрунтовує свої вимоги про стягнення заборгованості.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що зупинення провадження у справі, яка переглядається, порушує вимоги закону щодо розумності строку розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, про що вказують і доводи апеляційної скарги позивача Національного банку України, справа за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: Публічногоакціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості за кредитними договорами перебуває у провадженні суду першої інстанції з лютого 2015 року.

Двічі за клопотанням сторони відповідача судом першої інстанції було зупинено провадження у справі.

Так, ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 09 грудня 2015 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до набрання законної сили судових рішень Господарського суду м. Києва у справах № 910/28408/15, №910/28827/15, №910/29287/15 за позовом QUICKCOM LIMITED (Квікком Лімітед) до НБУ та ПАТ «ВАБ Банк» про розірвання кредитних договорів №29 від 03.04.2014року, №7 від 04.03.2014 року та №31 від 04.04.2014року, від яких залежить вирішення вищезазначеної справи (а.с. 196-197 том 1).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року провадження у справі за позовом Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - зупинено до набрання законної сили судовим рішення у справі № 910/28408/15, №910/28827/15, №910/29287/15 за позовом QUICKCOM LIMITED (Квікком Лімітед) до Національного банку Українита ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про розірвання кредитних договорів №07 від 04.03.2014 року, №29 від 03.04.2014 року, №31 від 04.04.2014 року(а.с. 107-108 том 2).

Скасовуючи ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції у постанові від 02 червня 2020 року дійшов висновку про те, що суд першої інстанції не був позбавлений можливості встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у даній справі на підставі зібраних у справі доказів, невірно оцінив зв`язок декількох спорів, та безпідставно зупинив провадження у цій справі до вирішення інших справ, розгляд яких не впливає на вирішення позову Національного банку України(а.с. 202-205 том 2, а.с. 105, 118, 135-136, 148-149, 188-189 том 3).

Продовжуючи розгляд справи, суд першої інстанції постановив протокольну ухвалу від 01 квітня 2024 року про розгляд справи відповідно до нової редакції ЦПК України в порядку загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання.

На момент постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали від 10 вересня 2025 року про зупинення провадження у цивільній справі №344/1755/15-ц, якою втретє задоволено клопотання сторони відповідача, розгляд справи по суті не розпочався, справа перебуває на розгляді в суді першої інстанції на стадії підготовчого провадження.

Колегія суддів наголошує на тому, що інститут зупинення провадження у справі не може бути застосований на шкоду інтересам позивача, меті цього інституту та принципам цивільного судочинства.

Крім того, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

За викладених обставин висновок суду першої інстанції про зупинення провадження у справі не ґрунтується на вимог цивільного процесуального законодавства, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду досуду першої інстанції є, зокрема: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги позивача, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які за приписами статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали Печерського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 рокупро зупинення провадження у справі, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Щодо судових витрат

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У справі, яка переглядається, апеляційна скарга представника позивача Національного банку України - Перетятька Сергія Миколайовича підлягає задоволенню, а справа передається для продовження розгляду до суду першої інстанції. Тобто, остаточного рішення по суті спору апеляційним судом не було прийнято, а тому за таких обставин підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат між сторонами відсутні.

Отже, розподіл судових витрат, в тому числі й понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою представника позивача Національного банку України - Перетятька Сергія Миколайовича на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року, здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, враховуючи висновки Київського апеляційного суду щодо суті апеляційної скарги.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 251, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивача Національного банку України - Перетятька Сергія Миколайовича задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 10 вересня 2025 року скасувати.

Цивільну справу за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: Публічного акціонерноготовариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості за кредитними договораминаправити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: