Справа № 529/1189/25
Провадження № 2/529/255/26
05 березня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді Петренко Л.Є.
з участю секретаря - Звягольської В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
Представник позивача ТОВ "Юніт Капітал" 25.12.2025 звернувся з позовною заявою, яка сформована в системі "Електронний суд" та просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати.
В обгрунтування позовних вимог вказав, що 24.05.2025 між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Кредіплюс» укладено кредитний договір № 184925 в електронній формі, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 15 295 грн. Кредитні кошти були перераховані на платіжну картку відповідачки.
16.04.2025 між ТОВ «ФК «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 16042025, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач прийняв належні ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Представник позивача вказує, що відповідачка ОСОБА_1 свої кредитні зобов`язання за договором, як перед первісним так і перед його правонаступником не виконала внаслідок чого утворилась заборгованість в загальній сумі 16 899 грн. 41 коп., та складається з тіла кредиту в сумі 15 295 грн., 03 грн. 41 коп. по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 401 грн. заборгованість по комісії, а також заборгованість за штрафними санкціями в сумі 1 200 грн., які і просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 , а також сплачений судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 7 000 грн.
07.01.2026 суддею Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі, визначено порядок її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
05.02.2026 ухвалою Диканського районного суду Полтавської області клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» докази по справі.
11.02.2026 до суд представницею позиваяча подано додаткові пояснення.
03.03.2026 надійшли документи з АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду.
Представник позивача в позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду повернуто конверти із судовими повістками на 05.02.2026 та 05.03.2026, які надсилалися ОСОБА_1 рекомендованим листом, за зареєстрованою адресою її проживання, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Окрім того, відповідачці ОСОБА_1 ухвала про відкриття провадження та копія позову з додатками до нього надсилалась за зареєстрованою адресою її проживання, однак конверт з вказаними документами повернувся до суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.
Разом з тим відповідачці доставлено СМС-повідомлення в додатку Вайбер про дати судових засідань.
Відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
З огляду на норми ч.8 ст.128 ЦПК України відповідачка повідомлена належним чином про розгляд справи.
За таких обставин, судом відповідно до положень норм ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Встановлено, що 24.05.2025 ОСОБА_1 підписала заяву до ТОВ "Кредіплюс" про видачу кредиту. Також нею підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.19-21)
24.05.2025 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 184925, який складається з публічної та індивідуальної частини (а.с.9-12).
Вказаний договір про споживчий кредит підписано відповідачкою одноразовим ідентифікатором 7d02cbc7.
За умовами договору ТОВ «ФК «Кредіплюс» надає ОСОБА_1 кредит в сумі 15 29 грн. в наступному порядку: у розмірі 12 994 грн. 40 коп., для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит № 169798 від 31.01.2025 укладеним з кредитодавцем, у розмірі 6 грн. 35 коп. на картковий рахунок позичальниці № НОМЕР_1 , у розмірі 2 294 грн. 25 коп. шлязом погашення заборгованості позичальниці за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини (п. 2.2.1 договору).
Денна процентна ставка складає 0,0819% - п. 2.7.1 договору.
Загальний строк кредитування за договором складає 184 дні з 24.05.2025 по 24.11.2025. Строк на який надається кредит встановлюється Графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на два тижні. Конкретні дати вказані в графіку платежів.
Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 200 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено п. 2.4 Договору.
Комісія за надання кредиту складає 2 294 грн. 25 коп., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 15,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено.
Таким чином, в укладеному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір і тип процентної ставки. Цей кредитний договір є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався.
Також до договору долучено Правила надання коштів у кредит ТОВ «ФК «Кредіплюс» (а.с. 22-32).
Позикодавець свої договірні зобов`язання виконав та 24.05.2025 здійснив перерахування кредитних коштів, наданих ОСОБА_1 на платіжну карту НОМЕР_1 , яка вказана нею при укладенні договору, що підтверджується довідкою наданою АТ КБ «ПриватБанк» та випискою про рух коштів по банківській картці № НОМЕР_2 (а.с.90-91).
Як вбачається з розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 на погашення кредитної заборгованості та виконання своїх кредитних зобов`язань жодних платежів не вносила, як наслідок утворилась заборгованість в загальному розмірі 16 899 грн. 41 коп., яка складається із суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15 295 грн., суми заборгованості за відсотками 3 грн. 41 коп., комісії 401 грн., а також пені в сумі 1 200 грн. (а.с. 56).
Як вбачається із матеріалів справи, договір між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та відповідачкою ОСОБА_1 укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі - ч. 2 ст. 639 ЦК України.
Укладаючи кредитний договір, сторони вчинили дії, визначені ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Судом встановлено та підтверджено дослідженими доказами, що сторони договірних відносин досягли згоди з усіх істотних умов таких перед їх укладанням (сума кредиту, строк кредиту, процентна ставка по кредиту, розмір процентів за користування кредитом в гривні, загальна вартість кредиту для позичальника з урахуванням процентної ставки та виходячи з обраних споживачем умов кредитування), тому в силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договори вважаються укладеними.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Отже, суд приходить до висновку, що підписавши договір надання грошових коштів в позику за допомогою електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, відповідачка ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомилась та підтверджує, що повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися правил надання кредиту, що свідчить про волю відповідачки на укладення таких договорів.
Відповідно до умов п. 4.1. у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником умов договору, кредитодавець з дотриманням вимог законодавства, має право здійснювати врегулювання простроченої заборгованості та/або стягнути заборгованість в примусовому порядку та/або відступати, передавати свої права за цим договором на користь третіх осіб без згоди позичальника.
16.04.2025 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 16042025, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» передає ТОВ «Юніт Капітал» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Юніт Капітал» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с. 41-43).
Відповідно до витягу з Додатку № 1 До договору факторингу № 16042025 Реєстру прав вимог № 6 від 03.09.2025 до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідачки в сумі 16 899 грн. 41 коп., з яких: 15 295 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 3 грн. 41 коп. - заборгованість за відсотками, 401 грн - заборгованість за комісією, заборгованість по штрафах в сумі 1 200 грн. (а.с. 46).
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Таким чином, ТОВ «Юніт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 .
Враховуючи вище викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за тілом кредиту в сумі 15 295 грн. та нарахованими відсотками в сумі 3 грн. 41 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення суми комісії у розмірі 401 грн, суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року № 204/224/21, у якій суд дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Також, відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
Тому враховуючи вищевикладене, умови кредитного договору щодо обов`язку відповідачки сплачувати комісію за обслуговування кредиту є нікчемними, а отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача комісії в розмірі 401 грн. задоволенню не підлягають.
Разом з тим, позивач не ставить перед судом питання щодо стягнення з відповідачки ОСОБА_1 нараховану заборгованість за штрафними санкціями в сумі 1 200 грн.
Отже, враховуючи ту обставину, що в порушення умов кредитного договору взяті на себе зобов`язання відповідачка ОСОБА_2 належним чином не виконала, реальна заборгованість за яким становить загальну суму 15 298 грн. 41 коп. (15 295 грн. тіло кредиту + 3 грн. 41 коп. відсотки), суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» підлягають частковому задоволенню.
Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне.
Частиною 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивач просить стягнути на його користь з відповідачки ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 7 000 грн. та сплачений судовий збір 2 422 грн. 40 коп..
Відповідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог.
Так, позовні вимоги позивача ТОВ «Юніт Капітал» підлягають задоволенню на 97,45 %. Відтак, виходячи з загального розміру вартості правничої допомоги заявленої стороною позивача, сума що підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача становить 6 821 грн. 50 коп.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.
До того ж у додатковій постанові КГС ВС від 30.08.2023 № 911/3586/21 Верховний Суд зазначає, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги рівень складності справи, юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, однак сторони участі в розгляд справи не приймали, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію співрозмірності витрат на правничу допомогу з розміром задоволених позовних вимог, а також враховуючи те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі понесені витрати на професійну правничу допомогу, дійшов до висновку про наявність підстав для зменшення витрат на правничу професійну допомогу, яка заявлена до відшкодування представником позивача до 2 000 грн., які є співмірними з розміром задоволених позовних вимог.
Крім того, з відповідачки ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в сумі пропорційно задоволених позовних вимог, а саме 2 360 грн. 63 коп.
Керуючись статтями 76-81, 141, 258-259, 264-265, 354-355 ЦПК України, суд,
Задовольнити частково позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, а саме безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуюча Л.Є. Петренко