Справа №701/1372/25
Номер провадження2/701/92/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - І.Д. Калієвського

за участю секретаря - Г.І. Байдужої

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду с-щі Маньківка справу за заявою ОСОБА_1 , представника позивача: ОСОБА_2 до Іваньківської сільської ради про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 від 30 грудня 2024 року. Останнім місцем проживання ОСОБА_3 є: АДРЕСА_1 . Згідно ст. 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина після ОСОБА_3 , зокрема, у вигляді земельної ділянки площею 2,9925 га., кадастровий номер: :02:001:0036, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Черкаська область, Маньківський район, с. Крачківка. Земельна ділянка площею 2,9925 га., кадастровий номер: :02:001:0036, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Черкаська область, Маньківський район, с. Крачківка належить ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ №167879 від 20 вересня 2004 року. 22 грудня 2016 року на підставі Державного акту на право власності на змельну ділянку Серії ЯБ №167879 від 20 вересня 2004 року право власності на змельну ділянку площею 2,9925 га., кадастровий номер: :02:001:0036, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Черкаська область, Маньківський район, с. Крачківка зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 . ОСОБА_3 є сином ОСОБА_1 . Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 від 13 серпня 1981 року, відповідно до якого батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_1 . Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи норми ст. 1261 ЦК України, ОСОБА_1 , є спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 , станом на день своєї смерті, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Дані обставини підтверджуються листом Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №18851/27116-01-10 від 16 вересня 2025 року, наданим у відповідь на адвокатський запит. За вказаною адресою, тобто за місцем реєстрації місця свого проживання, ОСОБА_3 , проживав фактично до дня своєї смерті. ОСОБА_1 , постійно проживала у житловому будинку, що заходиться за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті ОСОБА_3 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 та здійснила поховання свого сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дані обставини підтверджуються Актом опитування сусідів №1776 від 11 вересня 2025 року, затвердженим посадовими особами Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради. Житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві Власності ОСОБА_1 на підставі Договору дарування жилого Будинку від 23 грудня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Грабовою Інною Петрівною, зареєстрованого у реєстрі за №1-3440. Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, у розумінні ч. З ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_1 , вважається такою, що фактично прийняла спадщину після свого сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак юридично не оформила право власності на спадкове майно. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , крім ОСОБА_1 , немає. Спору щодо спадкового майна немає. До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , не зверталася, оскільки вважала, що спадкове майно набуте нею на підставі фактичного прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у відповідності до вимог ч. З ст. 1268 ЦК України. На підставі вищевказаного, ОСОБА_1 пропущено установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, однак на час відкриття спадщини ОСОБА_1 , проживала разом зі спадкодавцем - сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за однією адресою. Будучи на усній консультації у нотаріуса, ОСОБА_1 було роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 неможливо видати, оскільки ОСОБА_1 , не була зареєстрована разом з ОСОБА_3 на день смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , за однією адресою. В усному порядку нотаріусом роз`яснено право на звернення до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 . У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Першої черкаської державної нотаріальної контори з заявою, в якій просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 2,9925 га., кадастровий номер: :02:001:0036, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Черкаська область, Маньківський район, с. Крачківка після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в разі неможливості, а саме при тих обставинах, що спадкоємець ОСОБА_1 , не була зареєстрована разом з спадкодавцем ОСОБА_3 на день смерті за однією адресою, видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 2,9925 га., кадастровий номер: :02:001:0036, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Черкаська область, Маньківський район, с. Крачківка після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , надати письмову відповідь, з роз`ясненням причин неможливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Постановою державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори від 21 листопада 2025 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована в межах Крачківської сільської ради, Маньківського району Черкаської області та належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Копія постанови державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 листопада 2025 року. У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 листопада 2025 року зазначено, що 5 листопада 2025 року нотаріальною конторою на електронну адресу Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» був надісланий запит стосовно місця реєстрації та складу сім`ї померлого ОСОБА_3 . 7 листопада 2025 року нотаріальною конторою була отримана відповідь Департаменту «Центр надання адміністративних послуг», з якої вбачалося, що померлий на день своєї смерті був зареєстрований у АДРЕСА_1 . Про наявність інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою, у довідці відомості були відсутні. Крім того, із заяви ОСОБА_1 та наданої нею копії паспорта вбачається, що з померлим вона не була зареєстрована на день його смерті, заяву про прийняття спадщини до шести місяців з дня смерті спадкодавця не подавала. З огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 не була зареєстрована разом з померлим на день його смерті та не подала вчасно заяву про прийняття спадщини, то вважається такою, що спадщину не прийняла. Таким чином, у нотаріуса відсутні правові підстави для вдачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,9900 га., що розташована в межах Крачківської сільської ради, Маньківського району, Черкаської області та належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Таким чином, аналізуючи постанову державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 21 листопада 2025 року, очевидним є висновок про те, що державний нотаріус Першої черкаської державної нотаріальної контори позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_1 , не була зареєстрована разом з ОСОБА_3 на день його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , за однією адресою. З урахуванням вищевикладеного, ОСОБА_1 змушена вернутися до суду із позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту постійного проживання спадкоємця - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , до дня смерті ОСОБА_3 .

Позивач та представник позивача в підготовче засідання не з`явилися, але згідно письмової заяви просять розгляд справи проводити у їх відсутність та підьтримують позховні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача: Іваньківської сільської ради в підготовче засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення заявлених вимог та просить справу розглядати у його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 від 30 грудня 2024 року (а.с.18).

Останнім місцем проживання ОСОБА_3 є: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина після ОСОБА_3 , зокрема, у вигляді земельної ділянки площею 2,9925 га., кадастровий номер: :02:001:0036, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Черкаська область, Маньківський район, с. Крачківка.

Земельна ділянка площею 2,9925 га., кадастровий номер: :02:001:0036, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Черкаська область, Маньківський район, с. Крачківка належить ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ №167879 від 20 вересня 2004 року (а.с.19).

22 грудня 2016 року на підставі Державного акту на право власності на змельну ділянку Серії ЯБ №167879 від 20 вересня 2004 року право власності на змельну ділянку площею 2,9925 га., кадастровий номер: :02:001:0036, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Черкаська область, Маньківський район, с. Крачківка зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 (а.с.20).

ОСОБА_3 є сином ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 від 13 серпня 1981 року, відповідно до якого батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_1 (а.с.14).

ОСОБА_3 , станом на день своєї смерті, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується листом Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №18851/27116-01-10 від 16 вересня 2025 року (а.с.22).

Обгрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 , постійно проживала у житловому будинку, що заходиться за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті ОСОБА_3 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 та здійснила поховання свого сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дані обставини також підтверджуються Актом опитування сусідів №1776 від 11 вересня 2025 року, затвердженим посадовими особами Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, згідно якого гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 кожен зокрема підтверджує даний факт (а.с.23).

Житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві Власності ОСОБА_1 на підставі Договору дарування жилого Будинку від 23 грудня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Грабовою Інною Петрівною, зареєстрованого у реєстрі за №1-3440 (а.с.24).

Також обгрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначає, що до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , не зверталася, оскільки вважала, що спадкове майно набуте нею на підставі фактичного прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у відповідності до вимог ч. З ст. 1268 ЦК України, тому на підставі вищевказаного, ОСОБА_1 пропущено установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, однак на час відкриття спадщини ОСОБА_1 , проживала разом зі спадкодавцем - сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за однією адресою.

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Першої черкаської державної нотаріальної контори з заявою, в якій просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 2,9925 га., кадастровий номер: :02:001:0036, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Черкаська область, Маньківський район, с. Крачківка після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в разі неможливості, а саме при тих обставинах, що спадкоємець ОСОБА_1 , не була зареєстрована разом з спадкодавцем ОСОБА_3 на день смерті за однією адресою, видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 2,9925 га., кадастровий номер: :02:001:0036, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Черкаська область, Маньківський район, с. Крачківка після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , надати письмову відповідь, з роз`ясненням причин неможливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ( а.с.35).

Постановою державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори від 21 листопада 2025 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована в межах Крачківської сільської ради, Маньківського району Черкаської області та належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 листопада 2025 року зазначено, що 5 листопада 2025 року нотаріальною конторою на електронну адресу Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» був надісланий запит стосовно місця реєстрації та складу сім`ї померлого ОСОБА_3 . 7 листопада 2025 року нотаріальною конторою була отримана відповідь Департаменту «Центр надання адміністративних послуг», з якої вбачалося, що померлий на день своєї смерті був зареєстрований у АДРЕСА_1 . Про наявність інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою, у довідці відомості були відсутні. Крім того, із заяви ОСОБА_1 та наданої нею копії паспорта вбачається, що з померлим вона не була зареєстрована на день його смерті, заяву про прийняття спадщини до шести місяців з дня смерті спадкодавця не подавала. З огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 не була зареєстрована разом з померлим на день його смерті та не подала вчасно заяву про прийняття спадщини, то вважається такою, що спадщину не прийняла. Таким чином, у нотаріуса відсутні правові підстави для вдачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,9900 га., що розташована в межах Крачківської сільської ради, Маньківського району, Черкаської області та належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.37).

Тобто державний нотаріус Першої черкаської державної нотаріальної контори позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_1 , не була зареєстрована разом з ОСОБА_3 на день його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , за однією адресою.

Суд вирішуючи даний спір керується наступним.

Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи норми ст. 1261 ЦК України, ОСОБА_1 , є спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, у розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_1 , вважається такою, що фактично прийняла спадщину після свого сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України (в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини) є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Положеннями п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 передбачено, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець мас право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до п. 3.19 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Мінюстом від 22 лютого 2012 року №296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 3.20 глави 10 Розділу II Порядку (в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини) передбачено, що у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Відповідно до п. 3.20 глави 10 Розділу II Порядку (в редакції, чинній на дату звернення з даною позовною заявою до суду) факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини підтверджується: витягом з реєстру територіальної громади; довідкою про реєстрацію місця проживання; іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (паспортом громадянина України, виготовленим у формі книжечки, з відміткою про реєстрацію постійного місця проживання громадянина, якщо спадщина відкрилась до 1 грудня 2021 року, рішенням суду тощо).

Аналіз вищенаведених норм закону та судової практики свідчить про те, що суди можуть розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, при їх розгляді слід встановити чи було місце проживання позивача за зазначеною ним в позові адресою постійним, переважним чи тимчасовим, маючи при цьому на увазі, що, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначений перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, серед яких справи про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, відсутні.

Однак, як зазначалося вище, право звернення в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини передбачено положеннями п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7.

Крім того, ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, незважаючи на те, що, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , однак фактично проживала у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить їй на праві власності на підставі Договору дарування жилого будинку від 23 грудня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Грабовою Інною Петрівною, зареєстрованого у реєстрі за №1-3440.

Як вбачається з будинкової книги (а.с.30-33), ОСОБА_1 9 червня 2016 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак з 7 грудня 2017 року знялася з реєстрації по вказаній адресі та зареєструвала місце свого проживання за іншою адресою.

Факт проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який номер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті ОСОБА_3 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 знайшов своє підтвердженя під час судового розгляду.

Відсутність реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за місцем проживання та реєстрації спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може бути доказом того, що, ОСОБА_1 не проживала фактично зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно позивачу для оформлення спадкових прав зокрема, на вищезазначену земельну ділянку, що розташована за адресою: Черкаська область, Маньківський район, с. Крачківка.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих представником позивача достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суду змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 9, 10, 12, 18, 141, 142, 263-265, 272, 280-284, 315, 353, 354 ЦПК України, ст. ст. 29, 1221, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Іваньківської сільської ради про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задоволити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрована АДРЕСА_2 ), зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з червня 2016 року до дня смерті ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

СуддяІ. Д. Калієвський