Справа №731/658/25
Провадження №2/731/62/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Леоненко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2025 року до надійшла вказана цивільна справа.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 14 лютого 2020 року на підставі анкети-заяви ОСОБА_1 уклав із ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНФІНАНС» договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,00 грн в межах строку дії договору 36 календарних місяців.

ТОВ «ІНФІНАНС» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в порядку, передбаченому умовами договору.

ОСОБА_1 не виконав своїх зобов`язань за договором, не здійснив повернення кредитних коштів та процентів, у зв`язку з чим виникла заборгованість за тілом кредиту та відсотками, яка станом на 28 листопада 2025 року становить 59 778,75 грн, з яких: 3 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 56 778,75 грн заборгованість за відсотками.

14 липня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 14-07/21, за яким право вимоги до боржників, перелічених у Реєстрі боржників, зокрема і до ОСОБА_1 , перейшло до нового кредитора, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір відступлення прав вимоги № 10-01/2023, за яким право вимоги до боржників, перелічених у Реєстрі боржників, зокрема і до ОСОБА_1 , перейшло до нового кредитора, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».

Враховуючи принципи розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № , від 14 лютого 2020 року у сумі 39 933,75 грн, яка складається з тіла кредиту в сумі 3 000,00 та відсотків на дату відступлення права вимоги в сумі 36 933,75 грн, сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн, а також 13 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 20 січня 2026 року.

Розгляд справи відкладався до 20 лютого 2026 року та до 10 березня 2026 року за клопотаннями відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, у позовній заяві вказала, що просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 3-7).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 137, 138). Відзиву на позовну заяву не подав. Звертався з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з врегулюванням справи мирним шляхом, про результат якого не повідомив, згодом клопотав про відкладення у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи, яке було задоволено. 06 березня 2025 року у письмовій заяві просив відкласти розгляд справи для отримання юридичної консультації, не навівши поважних причин, які перешкоджали здійснити ці дії раніше. Відтак, суд вважає, що відповідач допустив третю неявку без поважних причин, відзиву не надав, відтак, перешкод у розгляді справи по суті суд не вбачає.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом встановлено, що 14 лютого 2020 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № в електронній формі (а.с. 27-30, 53, 65-66).

Відповідно до п. 1.2 договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов Договору: Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту.

Пункт 1.5. договору передбачає, що загальний (максимальний) розмір кредитної лінії - 20 000 гривень.

Згідно з п. 1.6. в рамках дії даного Договору Сторони погодили наступні загальні умови, а саме: До умов даного Договору застосовуються фіксована процентна ставка. Порядок обчислення процентної ставки встановлюється цим пунктом Договору та Правилами. Максимальний строк (кількість календарних днів користування Кредитом (траншем) 30 календарних днів. Діючий ліміт (сума) кредиту (в національній валюті) - 20 000 гривень. Максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості - 1,75 % . Розмір відсотків за один день користування кредитом (траншем) та річна відсоткова ставка визначаються Сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Відсотки за користування поточним кредитом (траншем) нараховуються за один календарний день від фактичної суми грошових коштів, які Позичальник зобов`язаний повернути Товариству в рамках наданого кредиту (траншу) в день такого нарахування.

Відповідно до 1.7. договору протягом 36 календарних місяців з дня укладення Договору Позичальнику надається право користуватися кредитними коштами, які Позичальник зобов`язаний повернути Товариству в рамках надання кредиту на умовах Договору та Правил.

Розмір кредиту (траншу), строк користування кредитом (траншем), вартість кредиту (траншу) у грошовому вираженні, реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) визначається сторонами у Додатку №1 та Додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту (п. 1.15. договору).

Суд зважає на те, що жодного додатка до кредитного договору № від 14 лютого 2020 року позивачем до матеріалів справи не додано.

14 лютого 2020 року ОСОБА_1 підписав Заявку-Анкету на отримання кредиту в сумі 3 000,00 грн, термін кредиту 30 днів (а.с. 53), пропозицію надання першого траншу кредиту (а.с. 66) та акцепт оферти від 14 лютого 2020 року на отримання 1 траншу кредиту згідно Заявки-анкети № від 14 лютого 2020 року в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 14 листопада 2019 року (а.с. 14).

Основні умови кредиту (траншу), викладені у Пропозиції та Акцепті: розмір кредиту (траншу) 3 000,00 грн; строк користування кредитом (траншем) 30 днів; строк дії Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту договору № від 14 лютого 2020 року 3 роки; відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом; річна відсоткова ставка 638,75%; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні 1 575,00 грн (а.с. 65, 66).

Довідкою ТОВ «УПР» від 07 липня 2025 року підтверджується переказ коштів у сумі 3 000,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_1 через платіжну систему iPay.ua (а.с. 77).

14 липня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 14-07/21, за яким право вимоги до боржників, перелічених у Реєстрі боржників, зокрема і до ОСОБА_1 , перейшло до нового кредитора, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (а.с. 11-25).

У Реєстрі боржників під номером 231 вказаний ОСОБА_1 , кредитний договір № , заборгованість 29 328,75 грн, з яких: 3 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 26 328,75 грн заборгованість за відсотками (а.с. 26).

10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, за яким право вимоги до боржників, перелічених у Реєстрі боржників, зокрема і до ОСОБА_1 , у сумі 57 941,25 грн, перейшло до нового кредитора, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (а.с. 31-48).

У Реєстрі боржників під номером 17161 вказаний ОСОБА_1 , кредитний договір № , заборгованість 57 941,25 грн, з яких: 3 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 54 941,25 грн заборгованість за відсотками (а.с. 49).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Посилання на обставини укладення 14 лютого 2020 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки договір підписано ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора, відправленого йому товариством.

Згідно з виконаним первісним кредитором ТОВ «ІНФІНАНС» розрахунком непогашена заборгованість відповідача ОСОБА_1 за договором № від 14 лютого 2020 року станом на 14 липня 2021 року, нарахована за період з 14 лютого 2020 року до 14 липня 2021 року, становить 29 328,75 грн, з яких: 3 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 26 328,75 грн заборгованість за відсотками (а.с. 79-83).

Відповідно до розрахунку, виконаного проміжним кредитором ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», непогашена заборгованість відповідача ОСОБА_1 за договором № від 14 лютого 2020 року станом на 10 січня 2023 року, становить 57 941,25 грн, з яких: 3 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 54 941,25 грн заборгованість за відсотками, зокрема: 26 328,75 грн заборгованість за відсотками, нарахованими ТОВ «ІНФІНАНС» за період з 14 лютого 2020 року до 14 липня 2021 року, тобто за 517 днів, 28 612,50 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за період з 14 липня 2021 року до 09 січня 2023 року, тобто за 445 днів (а.с. 9).

Розрахунок, виконаний позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», підтверджує, що позивач нараховував відповідачу ОСОБА_1 відсотки ще за 35 днів, за період з 10 січня 2023 року до 13 лютого 2023 року, в сумі 1 837,50 грн, наслідок чого заборгованість станом на 04 листопада 2025 року становить 59 778,75 грн, з яких: 3 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 56 778,75 грн заборгованість за відсотками (а.с. 10).

Зі змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як убачається зі змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою у випадку, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до правого висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після впливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У своєму правовому висновку, викладеного у постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16, Велика Палата Верховного Суду уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Якщо умови кредитного договору передбачають можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування, судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, мали на увазі сторони встановлення нарахування процентів як міри відповідальності в певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. «verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem», тобто «слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав».

При цьому Велика Палата Верховного Суду зауважила, що підхід, за якого проценти за «користування кредитом» могли нараховуватися та стягуватися за період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, не тільки не відповідає правовій природі таких процентів, а й призводить до вочевидь несправедливих результатів.

Суд зважає на те, що з тексту Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 14 лютого 2020 року неможливо зрозуміти, протягом якого строку мають нараховуватися відсотки, а додатків до договору не надано. При цьому з Акцепту оферти від 14 лютого 2020 року на отримання 1 траншу кредиту вбачається, що строк користування кредитом (траншем) 30 днів; строк дії Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 14 лютого 2020 року 3 роки; відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом; річна відсоткова ставка 638,75%; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні 1 575,00 грн (а.с. 65, 66).

За таких обставин, враховуючи наведені правові висновки, суд доходить висновку, що передбачені договором позики проценти слід нараховувати і стягувати з відповідача ОСОБА_1 в межах строку кредитування, тобто строку користування кредитом (першим траншем), а саме: за 30 днів, з 14 лютого 2020 року до 14 березня 2020 року, використовуючи максимальну проценту ставку у розмірі 1,75 % за кожен день користування кредитом.

За підрахунками суду заборгованість відповідача за відсотками, нарахованими на суму позики, становить 1 575,00 грн (3 000,00 х 1,75% х 30 днів).

Заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 3 000,00 грн.

Отже, сума заборгованості за договором позики, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 4 575,00 грн (3 000,00 + 1 575,00).

За таких обставин, оскільки відповідач допустив порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та повного виконання договору не надав, що має наслідком наявність заборгованості за договором, то позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у сумі 4 575,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн (а.с. 1, 2), який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача пропорційно розміру позовних вимог, тобто в сумі 277,61 грн (11,46%).

Крім того, позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у позовній заяві просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 13 000,00 грн, на підтвердження яких подав: копію договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, укладеного з АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с. 58-61); копію прайс-листа наданих послуг (а.с. 62); копію заявки на надання юридичної допомоги № 326 від 01 жовтня 2025 року, в якій перелічено види наданих юридичних послуг та їх вартість: надання усної консультації з вивченням документів (4 000,00 грн за 2 години), складання позовної заяви про стягнення боргу (9000,00 грн за 3 години) (а.с. 63); а також копію витягу з акта № 15 про надання юридичної допомоги від 31 жовтня 2025 року, яким підтверджується факт надання правничої допомоги (а.с. 64).

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Відповідно до п. 1 ч. 2 т. 137 ЦПК України розподілу підлягають витрати на правничу допомогу адвоката, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Враховуючи викладене, зважаючи на характер виконаної адвокатом роботи, співмірність судових витрат із ціною позову та складністю справи, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню пропорційно розміру позовних вимог, тобто в сумі 1 489,80 грн (11,46%).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 137, 141, 247, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, б. 3, офіс 306) заборгованість за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 14 лютого 2020 року, укладеним із ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНФІНАНС», станом на 28 листопада 2025 року, в сумі 4 575 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят п`ять) гривень, 277 (двісті сімдесят сім) гривень 61 копійку судового збору та 1 489 (одну тисячу чотириста вісімдесят дев`ять) гривень 80 копійок витрат на правничу допомогу адвоката, а всього стягнути 6 342 (шість тисяч триста сорок дві) гривні 41 копійку.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Савенко