Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2/711/634/26
10 березня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого - судді Скляренко В.М.
при секретарі Півень С.А.,
представника позивача Музики І.Н.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлоексплуатація №1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги по утриманню та управлінню будинком, спорудою та прибудинковою територією, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлоексплуатація №1» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останньої заборгованість за надані послуги по утриманню та управлінню будинком, спорудою та прибудинковою територією у розмірі 21 352,36 грн. та понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 028 грн.
В обґрунтування позову вказано, що 01 вересня 2019 року між ТОВ «Житлоексплуатація № 1» (надалі - Виконавець) та уповноваженою особою, обраною на загальних зборах будинку Захисників України (колишня АДРЕСА_1 (надалі - Замовник) було укладено договір №1 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Власники квартир керувалися Законом України №417-VIII від 14.05.2015р. «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».
Вказує, що власник квартири АДРЕСА_2 , за яким закріплено особистий рахунок квартири (о/р НОМЕР_1 ) на протязі тривалого проміжку часу не виконує своїх зобов`язань по оплаті житлово-комунальних послуг, що є грубим порушенням вимог чинного законодавства.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.12.2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи.
В судовому засідання представник позивача за довіреністю Музика І.Н. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та долучені до неї докази. Також просила врахувати, що у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати, відповідно до норм чинного законодавства, відбулось коригування тарифів, на підтвердження чого, нею було подано клопотання від 28.01.2026р. про долучення до матеріалів справи відповідних доказів. Крім того, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 23.01.2026р., 13.02.2026р., 04.03.2026р. не з`явилась, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за адресою, за якою рахується борг, яка також є зареєстрованим місцем її проживання. Натомість судові повістки-повідомлення повернулись до суду без вручення відповідачці з причин відсутності останньої за вказаною адресою, що в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130 ЦПК суд вважає належним повідомленням. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідачки шляхом розміщення оголошення про виклик в судові засідання на веб-сайті суду.
Відтак, справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідачки, яка повідомлялась у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, однак, не з`явились в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову, та зі згоди представника позивача щодо такого порядку розгляду справи.
04.03.2026р. суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
В судовому засіданні встановлено, що 01 вересня 2019 року між ТОВ «Житлоексплуатація № 1» (надалі - Виконавець) та уповноваженою особою, обраною на загальних зборах будинку Захисників України (колишня вул. Волкова) №101 (надалі - Замовник) було укладено договір №1 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Власники квартир керувалися Законом України №417-VIII від 14.05.2015р. «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».
Пунктом 1 Договору сторони визначили, що Управитель зобов`язується надавати власнику послугу з управління багатоквартирним будинком (далі послуга з управління), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (далі будинком), а власник зобов`язується оплачувати послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.
Так, відповідно до п.п. 1, 3 вказаного договору, позивач (за текстом договору Виконавець) прийняв на себе функції по управлінню житловим будинком, що включає наступне:
- утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладання індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем);
- купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;
- поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.
Пунктом 9 Договору сторони погодили, що ціна послуги з управління становить 3 грн. 20коп. на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає:
- витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 2 грн. 75 коп., відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території (далі кошторис витрат), що міститься у додатку 1 цього договору;
- винагороду управителю в розмірі 0,45 гривень на місяць.
Плата за послугу з управління нараховується щомісячно управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 10 Договору). За бажанням власника, оплата послуги може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.
Як вбачається з п. 29, 30 Договору сторони визначили, що вказаний договір набирає чинності із дня його підписання та укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від цього договору, він вважається продовженим на один рік.
Згідно наказу №1 ТОВ «Житлоексплуатація №1» від 01 січня 2020 року «Про зміну тарифу на послугу з управління будинком АДРЕСА_1 », з 01.01.2020 тариф на житловий будинок АДРЕСА_1 становить 3,62 грн./кв.м.
Згідно наказу №1 ТОВ «Житлоексплуатація №1» від 01 січня 2021 року «Про зміну тарифу на послугу з управління будинком АДРЕСА_1 », з 01.01.2021 тариф на житловий будинок АДРЕСА_1 становить 4,60 грн./кв.м.
Згідно наказу №10 ТОВ «Житлоексплуатація №1» від 01 червня 2021 року «Про зміну тарифу на послугу з управління будинком АДРЕСА_1 », з 01.06.2024 тариф на житловий будинок АДРЕСА_1 становить 5,97 грн./кв.м.
Крім того, за відповідачкою ОСОБА_1 закріплено особистий рахунок квартири (о/р НОМЕР_1 ) та згідно виписки по вказаному особовому рахунку, остання на протязі тривалого проміжку часу не виконує своїх зобов`язань по оплаті житлово-комунальних послуг, внаслідок чого станом на 01.11.2025р. в неї утворилась заборгованість в загальній сумі 21 352,36 грн.
У матеріалах справи відсутні відомості про наявність окремого договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між відповідачкою та ТОВ «Житлоексплуатація №1». Між тим, відсутність такого договору не є підставою для відмови у задоволенні позову, зокрема, не свідчить про відсутність у відповідачки обов`язку сплачувати нараховані кошти за надані позивачем послуги з управління будинком та прибудинковою територією.
Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі Закон України №417-VIII від 14.05.2015р., який діє з 01.07.2015 року, в т.ч. і на час виникнення спірних правовідносин), обсяг зобов`язань та відповідальності кожного співвласника за договором, який є обов`язковим для всіх співвласників, визначається пропорційно до його частки співвласника. Співвласник звільняється від відповідальності за договором, який є обов`язковим для всіх співвласників, якщо доведе, що належним чином виконав відповідні обов`язки співвласника. Обсяг зобов`язань та відповідальності кожного співвласника за договором про надання комунальної послуги визначається відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ (в редакції Закону України №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, що чинна з 09 червня 2018 року; діє в частині положень частини третьої статті 11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18 з 1 січня 2019 року; введено Закон в дію з 01 травня 2019 року відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ), житлово-комунальні послуги- це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку (п. 1 ч. 1 ст. 5 цього ЗУ). Права та обов`язки споживача визначені у статті 7 згаданого Закону.
Крім того, згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, в редакції, що чинна з 09 червня 2018 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори, рішення яких є обов`язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України №417-VIII від 14.05.2015р., управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.
Крім іншого, співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги (ч. 1 ст. 7 Закону України №417-VIII від 14.05.2015р.).
Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (ч. 2 ст. 7 Закону України №417-VIII від 14.05.2015р.).
Згідно із ст. 12 Закону України №417-VIII від 14.05.2015р., витрати на управління багатоквартирним будинком включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.
Законом України №417-VIII від 14.05.2015р. визначено, що витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
Отже, відповідачка ОСОБА_1 плату за послуги з управління будинком та прибудинковою територією не здійснювала своєчасно та в повному обсязі та згідно операції по особовому рахунку № НОМЕР_1 (а.с. 16-17), наданого ТОВ «Житлоексплуатація №1», станом на 01.11.2025 року має заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 21 352,36грн.
Такі обставини свідчать про те, що відповідачка не сплачує заборгованість.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи, може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту щодо даного спору визначені статтею 16 ЦК України.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.
Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України).
Правове регулювання правовідносин власників житлового приміщення належного їм на праві приватної власності, здійснюється на підставі норм ЦК України, які регулюють правовідносини з права власності. У статті 13 Конституції України зазначено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондує зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, чинне законодавство визначає обов`язок для власника, незалежно від фактичного проживання, сплачувати комунальні послуги на утримання житла.
За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України, плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
В судовому засіданні встановлено, що ТОВ «Житлоексплуатація №1» надавало відповідачці послуги з управління будинком та прибудинкової території, факт надання яких не спростовано відповідачкою.
Умова про погашення обов`язкових платежів, нарахованих ТОВ «Житлоексплуатація №1» на виконання статутних цілей з метою забезпечення нормальної діяльності позивача є обов`язком, а не правом відповідачки.
Тож встановлено, що борг відповідачки перед позивачем за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової територій виник станом на 01.11.2025р. та становить 21 352,36 грн. Вказаний борг нарахований, виходячи із загальної площі квартири та відповідно до наказів ТОВ «Житлоексплуатація №1» «Про зміну тарифу на послугу з управління будинком АДРЕСА_1 ». Оскільки відповідач оплату заборгованості за послуги не здійснює, існуюча заборгованість перешкоджає, в свою чергу, належному виконанню позивачем передбачених зобов`язань по утриманню будинку та прибудинкової території у належному технічному та санітарному стані, а також закупівлі електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Ухилення відповідача від сплати належних платежів створює для позивача проблемне фінансове навантаження в процесі утримання будинку та прибудинкової території.
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в межах заявлених, а тому слід стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житлоексплуатація №1» заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 21 352 грн. 36 коп.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житлоексплуатація №1» слід стягнути судові витрати в розмірі 3 028грн. (судовий збір) сплачені позивачем згідно квитанції № 4804 від 14.12.2025 року.
На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 64, 66, 67, 68, 156, 162 ЖК України, ст.ст. ст.ст. 11, 15, 16, 264, 267, 360, 382, 509, 525, 526, 530 ЦК України, ст. ст. 4, 11, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 280-282 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлоексплуатація №1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги по утриманню та управлінню будинком, спорудою та прибудинковою територією задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 10.03.2026 року.

Головуючий : В.М. Скляренко