05.03.2026 Єдиний унікальний номер 205/2903/26
Номер провадження 2/205/3231/26
Справа № 205/2903/26
Провадження № 2/205/3231/26
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

05 березня 2026 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Федотова В.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Єрмак Л.Ю. засобами поштового зв`язку направила до Новокодацького районного суду міста Дніпра вищевказану позовну заяву, яка надійшла до суду 04.03.2025 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2026 року справу розподілено у провадження судді Федотової В.М.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно вимог ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Згідно із ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що тільки адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом може бути визначено винятки щодо представництва в суді в трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, яких визнано судом недієздатними (дієздатність яких обмежено).

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Окрім того, за нормами ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів:1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18, провадження № 11-44заі19, звернення до суду, в тому числі, до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Із наданого ордеру на надання правової допомоги від 18.12.2025 року встановлено, що адвокат Єрмак Л.Б. надає правову допомогу ОСОБА_1 .

Тоді як, із поданої до суду позовної заяви вбачається, що вона підписана особою, яка зазначена як представник відповідача ОСОБА_2 адвокатом Єрмак Л.Б.

Таким чином, неможливо встановити, що вказану позовну заяву підписано уповноваженою особою адвокатом Єрмак Л.Б. саме в інтересах позивача.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли, зокрема заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Таким чином, в порушення ч. 2 ст. 175 ЦПК України, особою, яка підписала вказану позовну заяву, не надано документів, що підтверджують її повноваження як представника, у зв`язку з чим позовна заява підлягає поверненню.

Згідно із ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 62, 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним вважати неподаною та повернути позивачу, разом із всіма додатками.

Роз`яснити стороні позивача, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Федотова В.М.

.