УХВАЛА

10 березня 2026 року

м. Київ

справа № 756/9902/21

провадження № 61-2479ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Департамент міського благоустрою Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа - Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)(далі - Департамент територіального контролю м. Києва) на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 листопада 2024 року у вищевказаній справі.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційну скаргу слід повернути особі, що її подала, з таких підстав.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частинами першою та третьою статті 392 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга подається у письмовій формі та підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Як убачається із матеріалів касаційного провадження, касаційна скарга Департаменту територіального контролю м. Києва подана через підсистему «Електронний суд» та підписана Соболєвою Я. С., на підтвердження повноважень якої додано довіреність у порядку передоручення, сформовану у підсистемі «Електронний суд».

Відповідно, Верховний Суд доходить до висновку, що Соболєвою Я. С. підписано та подано касаційну скаргу від Департаменту територіального контролю м. Києва саме в порядку самопредставництва.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що вони не містять визначених частиною четвертою статті 58 ЦПК України документів (зокрема, положення, трудового договору (контракту), посадової інструкції тощо), які можуть підтвердити повноваження Соболєвої Я. С. діяти від імені Департаменту територіального контролю м. Києва упорядку самопредставництва, а тому касаційна скарга вважається такою, що підписана неповноважною особою.

Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі № 910/16580/23 (провадження № 12-30гс24) зазначено, що якщо відповідні відомості щодо особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи на засадах самопредставництва, внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Реєстр), ці відомості є офіційним та достатнім підтвердженням того, що юридична особа діє

в суді через певну особу на засадах самопредставництва (з урахуванням відповідних обмежень повноважень, якщо такі є).

Отже, за наявності інформації щодо такої особи в Реєстрі, у разі подання її суду, відсутності стосовно цього спору, про який повідомлено суду, підстави додатково підтверджувати ці повноваження документами, які за своїм змістом є тими, що визначені частиною третьою статті 58 ЦПК, - статутом, положенням, трудовим договором (контрактом) - відсутні, оскільки суд може покладатись на відомості

з Реєстру як на достовірні.

Однак, у Реєстрі юридичних осіб відсутні дані, згідно яких Соболєва Я. С. зазначена як особа, уповноважена вчиняти процесуальні дії від імені юридичної особи Департаменту територіального контролю м. Києва у порядку самопредставництва.

Касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено (частина четверта статті 393 ЦПК України).

За таких обставин, ураховуючи відсутність доданих до касаційної скарги достатніх доказів на підтвердження повноважень Соболєвої Я. С. діяти від імені Департаменту територіального контролю м. Києвау порядку самопредставництва, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається заявникові з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України.

Керуючись статтями 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 квітня

2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 листопада 2024 року повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, які подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць