ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 березня 2026 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 730/842/25

Головуючий у першій інстанції Супрун О. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/318/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

із секретарем: Герасименко Ю.О.,

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство "Універсал Банк",

відповідач: ОСОБА_1 ,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Універсал Банк" на заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 жовтня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

У С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі по тексту АТ «Універсал Банк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 07.02.2018 у розмірі 160 774,28 грн станом на 08.04.2025, в тому числі загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 160 774,28 грн, та судові витрати у розмірі 3 028 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07.02.2018 ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 07.02.2018. Підписавши Анкету-заяву відповідачка повністю та безумовно прийняла позицію банку та погодилася з тим, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - договір).

Заявник зазначав, що на підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 110 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Указував, що відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі).

Наголошував, що у зв`язку із порушенням умов договору у ОСОБА_1 станом на 08.04.2025 виникла заборгованість у розмірі 160 774,28 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 160 774,28 грн.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.10.2025 позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг від 07.02.2018 у розмірі 88 049,89 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» 1 658,13 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі АТ «Універсал Банк» просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг Monobank від 07.02.2018 задовольнити, в іншій частині рішення районного суду залишити без змін, судові витрати покласти на відповідача, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не досліджено механізму отримання банківських послуг проєкту Monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з умовами, правилами обслуговування, тарифами, таблицею розрахунку вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту.

Заявник зазначає, що підписуючи анкету-заяву, клієнт погодився, що анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг та підтвердила, що вона ознайомлений з вищезазначеним, а також підтвердила, що анкета-заява є заявою на відкриття рахунку.

Банк указує, що умови і правила обслуговування, опубліковані на офіційному сайті банку та публічно доступні в режимі реального часу для ознайомлення за посиланням www.monobank.ua/terms.

Звертає увагу суду на те, що у підписаній анкеті-заяві відповідачка визнала, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Уважає посилання суду на недоведеність з боку банку, що саме ці умови і правила розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на приписах Закону України «Про електронну комерцію».

Наголошує, що доказів, які б спростували правильність наданого банком розрахунку заборгованості, боржником не надано.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та доводи відзиву на неї, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позов АТ «Універсал Банк» суд першої інстанції виходив із того, що:

- матеріали справи не містять жодних даних щодо того, які саме тарифні плани діяли для карток, що видавались відповідачці, позивачем не доведено належними та достатніми доказами, що саме додані до позовної заяви умови та правила надання банківських послуг розуміла відповідачка та ознайомилась і погодилась із ними, підписуючи заяву, а також те, що надані їй для ознайомлення документи на момент підписання вказаної заяви взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати заборгованості за відсотками, їх розмірів і порядку нарахування;

- тіло кредиту безпідставно збільшено за рахунок включення відсотків на загальну суму 72 724, 39 грн, що випливає з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 07.02.2018.

З такими висновками районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що 07.02.2018 між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 підписано анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (а.с. 48).

В анкеті-заяві ОСОБА_1 просила відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 2 ця Анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, укладання якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати його умови.

Підписанням цього договору позивачка підтвердила, що вона ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, вона беззастережно погодилася з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодилася з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє її шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток (п. 3 Анкети-заяви).

Просила уважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в банку (п. 6 Анкети-заяви).

Засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем

03064B219EC5CC3B69O1744BEEBDB72C1F0488ACD2C741BD9CB5A4FF3A4C95A5DC, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Вона підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею з використанням електронного/електронного цифрового підпису (п. 7 Анкети-заяви).

Згідно з довідкою АТ «Універсал Банк» про наявність рахунку від 08.04.2025 ОСОБА_1 відкрито за карткою № НОМЕР_3 рахунок № НОМЕР_4 (а.с. 46).

З довідки АТ «Універсал Банк» про розмір встановленого кредитного ліміту від 08.04.2025 вбачається, що ОСОБА_1 за Договором про надання банківських послуг Monobank від 07.02.2018 встановлено: 08.01.2019 сума кредитного ліміту 10 000 грн; 03.06.2019 сума кредитного ліміту 25 000 грн; 27.12.2019 сума кредитного ліміту 45 000 грн; 30.01.2020 сума кредитного ліміту 41 000 грн; 11.02.2020 сума кредитного ліміту 45 000 грн; 02.03.2020 сума кредитного ліміту 60 000 грн; 30.05.2020 сума кредитного ліміту 80 000 грн; 15.06.2020 сума кредитного ліміту 110 000 грн (а.с. 47).

До позову АТ «Універсал Банк» додано:

- розрахунок заборгованості за договором № б/н від 07.02.2018, укладеного між Універсал Банк та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 08.04.2025 (а.с. 9-22);

- Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, затверджені протоколом правління № 46 від 24.11.2021, що набули чинності з 27.11.2021 (а.с. 49-55);

- Правила обслуговування Чорної картки monobank (а.с. 56-57);

- Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (1 а.с. 58-60);

- Таблицю обчислення загальної вартості кредиту споживача (а.с.60 зворот).

Жоден із перелічених документів не містить підпису чи електронного підпису ОСОБА_1 .

Із виписки про рух коштів по картці ОСОБА_1 НОМЕР_5 від 08.04.2025 убачається, що за період з 20.03.2018 по 08.04.2025 остання користувалася кредитною карткою, а саме: поповнювала мобільний, сплачувала комунальні послуги, розраховувався у магазинах, у закладах харчування, знімала кошти, тим самим підтвердила свою згоду на умови банку щодо встановленого кредитного ліміту.

Згідно із вказаною випискою кредитний ліміт (станом на 08.04.2025) 110000 грн, заборгованість (станом на 08.04.2025) 160 774,28 грн, сума витрат за період -1 033 564,45 грн; сума зарахувань за період 873 416,57 грн (а.с. 24-45).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 10 ЦПК визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «Універсал Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України.

Відповідно до ст. 12 Закон України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 р. № 675-VIII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 675), якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону № 675 електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Звертаючись до суду з позовом Банк просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту в розмірі 160 774,28 грн. Разом з тим, як вбачається із виписки про рух коштів по картці ОСОБА_1 НОМЕР_5 та розрахунку, вказана заборгованість складається також із нарахованих банком відсотків за користування кредитом. Між тим, доказів про узгодження умов надання коштів позивач не надав.

На підтвердження заявлених вимог позивач надав до суду Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, затверджені протоколом правління № 46 від 24.11.2021, що набули чинності з 27.11.2021, які не містять підпису чи електронного підпису відповідачки та, які ще не набули чинності на момент підписання нею Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 07.02.2018.

Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, затверджені протоколом правління № 46 від 24.11.2021, не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

Так, надані позивачем Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, затверджені протоколом правління № 46 від 24.11.2021, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Отже, сама по собі підписана анкета-заява, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами, договору, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору.

В анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 07.02.2018 не зазначено розміру відсотків за користування кредитними лімітом, інформації про наявність пільгового періоду користування кредитним лімітом, тривалості пільгового періоду користування кредитним лімітом, які відсотки будуть нараховуватися у разі виходу з пільгового періоду на кредит, крім того анкета-заява не містить визначення домовленості сторін про розмір відсотків у пільговий період, за яких умов здійснюється вихід з пільгового періоду, що позбавляє суд можливості обрахувати розмір процентів. При цьому із розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем при обрахунку заборгованості застосовано у різні періоди проценти у розмірі: 38,4%, 37,2%, 19,2%.

З огляду на вищевикладене, Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, затверджені протоколом правління № 46 від 24.11.2021, а також Тарифи, Паспорт споживчого кредиту чорної картки monobank, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, які містяться в матеріалах даної справи, без відповідного підпису відповідачки, не можна розцінювати, як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 07.02.2018, шляхом підписання анкети-заяви.

Районний суд, проаналізувавши виписку по рахунку ОСОБА_1 дійшов правильного висновку про те, що тіло кредиту було збільшено за рахунок списання відсотків.

Установивши зазначені обставини, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову та стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості у розмірі 88 049,89 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що підписуючи анкету-заяву, клієнт погодився, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг та підтвердив, що він ознайомлений з вищезазначеним, колегія суддів відхиляє, з огляду на відсутність у матеріалах справи відповідного підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачкою у електронному вигляді Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту і Паспорту споживчого кредиту та відповідно їх підписання. У суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами і правилами, Тарифами та Паспортом було ознайомлено відповідачку.

Посилання банку на те, що боржником не надано доказів, які б спростували правильність наданого банком розрахунку, не є слушними з огляду на наявність у справі виписки по рахунку відповідачки, якою підтверджується, що розмір заборгованості ОСОБА_1 за мінусом відсотків складає 88049,89 грн.

Виходячи з викладеного вище, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів уважає, що рішення районного суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Деснянського районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12 березня 2026 року.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

Н.В. Шитченко