Справа №127/1546/26
Провадження № 2/127/258/26
УХВАЛА

09 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Шаміної Ю.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та повернення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 січня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов.

27 лютого 2026 року до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Опольською Н.М. подано заяву про продовження процесуального строку (вх. №19459), згідно якої остання просила продовжити відповідачу строк для подання відзиву по справі №127/1546/26, мотивуючи заяву тим, що відповідач звернулася за наданням правничої допомоги лише 11.02.2026, того ж дня адвокат Опольська Н.М. подала заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, ухвалу суду було отримано 13.02.2026. При цьому, як з`ясувалося відповідач пропустив строк для подання відзиву. Крім того, представник зазначає, що для обґрунтування правової позиції у справі, підготовки відповідних доказів відповідачу потрібен був строк для збору та відновлення документів, які були знищені внаслідок пожежі.

02 березня 2026 року представник позивача адвокат Тимощук Є.С. подав до суду заперечення (вх. №19746) згідно яких просив у задоволенні заяви представника відповідача про продовження строку для подання відзиві відмовити зважаючи, що вказану заяву подано після спливу строку на подання відзиву, разом з тим продовження строку після його спливу суперечить ч. 2 ст. 127 ЦПК України та правовій позиції Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №914/2848/22, поважні причини пропуску строку не доведені.

05 березня 2026 року представник відповідача Опольська Н.М. подала до суду відзив на позовну заяву (вх. №26014).

У свою чергу представник позивача адвокат Тимощук Є.С. 05 березня 2026 року подав до суду клопотання (вх. №21125) згідно якого останній зауважує, що право відповідача на подання відзиву на позовну заяву може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений судом строк для його подання, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії. Зважаючи, що строк в межах якого може бути подано відзив на позовну заяву сплив, тому відсутні підстави для поновлення відповідного строку та прийняття відзиву на позовну заяву, поданий відзив на позовну заяву просить повернути представнику відповідача.

Суд, розглянувши вказані клопотання, дійшов наступного висновку.

Як слідує з матеріалів справи, копію ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками отримано відповідачем 09 лютого 2026 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (R70).

Судом був встановлений п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, тобто відзив на позовну заяву слід було подати до 24 лютого 2026 року, натомість заява про продовження строку на подання відзиву подана до суду 27 лютого 2026 року, а відзив на позовну заяву надійшов до суду лише 05 березня 2026 року.

Відповідно до ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Отже строки для подання відзиву встановлюються судом, а не законом.

За змістом положень ст. 127 ЦПК України встановлений судом строк може бути продовжений.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Отже строки встановлені судом можуть бути продовжені, а встановлені законом поновленні.

Зважаючи, що строк на подання відзиву встановлюються судом, то в суду відсутні підстави для його поновлення в силу вищевказаних положень.

Щодо продовження строків для подання відзиву, то за змістом вказаної вище норми суд може продовжити встановлений строк, якщо він ще не закінчився.

Наразі, як слідує з матеріалів справи, встановлений строк для подання відзиву закінчився, а тому в суду відсутня процесуальна можливість продовження встановленого строку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви представника відповідача про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та повернення грошових коштів.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відзив не поданий у встановлений строк, поданий відзив не приймається до розгляду та відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України справу слід вирішити за наявними матеріалами.

Чинним ЦПК України не передбачено можливості повернення судом відзиву та доданих до нього доказів, поданих без додержання вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України, тому правових підстав їх повернення відповідному учаснику справи суд не має.

Керуючись ст. 126, 127, 178, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника відповідача про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та повернення грошових коштів.

Відзив відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 не приймати до розгляду та відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішити справу за наявними матеріалами.

Ухвала набирає законної сили після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині відмови в заяві про продовження строку може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна