ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 626/2235/20 Номер провадження 22-ц/814/119/26Головуючий у 1-й інстанції Гусар П.І. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Триголова В.М.

суддів: Дорош А.І., Панченка О.О.

Секретар: Горбун К.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участь у справі, ОСОБА_1 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 18 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Красноградська міська рада Харківської області, про встановлення факту та визнання права власності за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 ОСОБА_2 звернулася в суд з указаним позовом, який уточнила заявою від 02.02.2021. В обґрунтування позову зазначає, що на підставі договору дарування від 23.04.2004 вона є власником 9/25 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , та з квітня 2006 року стала проживати у вказаному будинку. Співвласниками цього будинку є ОСОБА_3 , якій належить 1/8 частина будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.03.2005. Власником 39/100 частини житлового будинку згідно договору купівлі-продажу від 24.11.1997 був ОСОБА_4 , який помер у 2006 році. У зв`язку з відсутністю спадкоємців останнього вона, позивач, зайняла частину житлового будинку, в якому мешкав померлий та постійно, безперервно, відкрито користується приміщенням з дати його смерті по дату подання позову.

Посилаючись на положення частин першої, другої, четвертої статті 344 ЦК України, вважає, що набула право власності на частину житлового будинку, що належала покійному ОСОБА_4 .

Оскільки згідно відповіді Красноградського РВ ДРАЦС від 27.10.2020 актовий запис про смерть останнього відсутній, а згідно відповіді Красноградського міжрайонного відділення СМЕ 28.03.2006 був доставлений труп громадянина ОСОБА_5 та встановлено причина його смерті, актовий запис про смерть №102 від 06.04.2006, складений Красноградським РВ ДРАЦС на ім`я ОСОБА_4 , просила суд встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 18 березня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт смерті ОСОБА_4 згідно лікарського свідоцтва про смерть №76 від 30.03.2006 Красноградського відділення СМЕ, актовий запис про смерть №102 від 06.04.2006 складеного на ім`я ОСОБА_4 .

В порядку набувальної давності визнано право власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно за АДРЕСА_1 , яке складається із 39/100 частин житлового будинку із надвірними будівлями: І - тамбур 2,0 кв.м., 2-1 -кухня 7,8 кв.м., 2-2 прихожа 9,5 кв.м., 2-3 - жила кімната 11,4 кв.м., 2-4 - ванна 9,3 кв.м., загальною площею 40 кв.м., надвірними будовами Г - убиральня, Б - сарай, яке належало померлому ОСОБА_4 .

Рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , яка не брала участі у розгляді справи, однак вважає, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про її права, свободи, інтереси та обов`язки. Просить рішення в частині визнання в порядку набувальної давності права власності на частину житлового будинку із надвірними будівлями за ОСОБА_2 - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в цих позовних вимогах.

Зазначає, що вона, разом зі своєю сім`єю у 2020 році заселилася до житлового приміщення АДРЕСА_2 , де мешкає по теперішній час, що підтверджується довідкою Красноградської міської ради. Заселилася її сім`я на підставі усного дозволу міського голови Красноградської міської ради, оскільки її сім`я потребувала нагальної потреби у забезпечені житлом, а вказане житло було вільним та занедбаним, власник був невідомий. За весь час проживання у вказаному житлі жодних заперечень у зв`язку з її володінням та користуванням вказаним житлом не пред`являлося, в тому числі від учасників справи. Під час проживання у спірному житлі вона з донькою здійснювали заходи щодо забезпечення житлового приміщення комунальними послугами, що підтверджується актом заміни, технічної перевірки та пломбування засобів обліку у побутовому секторі від 13.10.2020 по особовому рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_6 , попереднього власника; паспортом точки розподілу електричної енергії від 13.10.2020; договором про надання централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 09.04.2021

Вважає, що оскаржуване рішення порушує її права, оскільки вона вселилася у вказане житло із сім`єю на засадах добросовісності, відкрито, на підставі відомостей про відсутність власника житлового приміщення та інших осіб, чиї інтереси можуть бути порушені, розраховуючи на тривале проживання в цьому приміщенні. Займаючи вказане житлове приміщення з дозволу органу місцевого самоврядування, вона не знала і не могла знати про наявність осіб, які мають право на визнання права власності на це житло за набувальною давністю або на інших підставах.

Доводить, що висновки суду першої інстанції щодо володіння позивачем майном відкрито та безперервно більше 10 років є необґрунтованими та не базуються на доказах, а володіння майном на день подачі позову спростовуються наданими нею до апеляційної скарги доказами.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 15 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.

Рішення Красноградського районного суду Харківської обла сті від 18 березня 2021 року - скасувовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Красноградська міська рада Харківської області, про встановлення факту та визнання права власності за набувальною давністю, - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 12 лютого 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 15 вересня 2022 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Судовим розглядом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 належить на праві власності 9/25 частин жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого у АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 23.04.2004, посвідченого державним нотаріусом Красноградської державної нотаріальної контори Харківської області по р.№ 1-724.

Відповідачу ОСОБА_3 належить 1/8 частина вказаного жилого будинку з надвірними будівлями згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.03.2005, виданого державним нотаріусом Красноградської державної нотаріальної контори Харківської області по р.№3-957.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 24.11.1997, посвідченого приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Погорілою Г.А. по р.№1246, 39/100 частин жилого будинку з відповідними надвірними будівлями, що розташований у АДРЕСА_2 , яка складається з І - тамбур 2,0 кв.м., 2-1 -кухня 7,8 кв.м., 2-2 прихожа 9,5 кв.м., 2-3 - жила кімната 11,4 кв.м., 2-4 - ванна 9,3 кв.м., загальною площею 40 кв.м., надвірними будовами Г - убиральня, Б - сарай) купив ОСОБА_4 .

Згідно інформації, викладеній у відповіді від 07.12.2020 на запит адвоката, Красноградське міжрайонне відділення судово-медичної експертизи Харківського обласного бюро СМЕ повідомило, що у журналі реєстрації розтину трупів Красноградського МРВ СМЕ за 2005-2006 роки за номером 76 мається запис, що на підставі направлення старшого слідчого прокуратури Красноградського району 28.03.2006 до відділення був доставлений труп громадянина « ОСОБА_4 », який був доставлений з будинку по АДРЕСА_2 , розтин проведено 30.03.2006 та встановлена причина смерті: гострий розлад кровообігу, атеросклеротична хвороба серця. Його поховано через Красноградський комбінат комунальних підприємств 06.04.2006 у м.Красноград.

06.04.2006 Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Красноградського районного управління юстиції в Харківській області складено актовий запис №102 про смерть ОСОБА_7 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заслухавши доповідача, пояснення осіб що зявилися , дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття апеляційного провадження з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків останньої, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або містити судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Згідно з п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Зазначені норми права визначають коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, і поділяються на дві групи учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Отже, правовий аналіз наведених норм Закону свідчить про те, що правом на апеляційне оскарження рішення суду наділена лише особа, яка брала участь у справі, або яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Судове рішення, яке оскаржується в апеляційному порядку особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між заявником і сторонами спору не може братися до уваги.

У постанові від 20 січня 2020 року у справі №2-1426/08, постанові від 30 січня 2020 року у справі №646/6461/17 Верховний Суд зазначив, що особи, які не брали участі у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють, обмежують або припиняють права або обов`язки цих осіб. Судове рішення слід вважати таким, яким вирішено питання про права та обов`язки осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права та обов`язки цих осіб або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки цих осіб. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи.

За змістом названих норм, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

В постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі 911/2635/17 міститься висновок, відповідно до якого рішення суду є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

Оскаржуючи рішення Красноградського районного суду Харківської області від 18 березня 2021 року в апеляційному порядку, ОСОБА_1 зазначала, що вона зі своєю сім`єю у 2020 році заселилася до спірного будинку за усним дозволом голови Красноградської міської ради , сторони у даній справі заперечень щодо проживання скаржника із сім`єю у спірному будинку не висловлювали. Апелянт мала інтерес щодо набуття спірного житлового приміщення у власність в майбутньому в порядку набувальної давності , а тому суд вирішив питання про її права, інтереси та обов`язки, зокрема і щодо права на житло.

Доказів щодо того, що ОСОБА_1 на законних підставах вселилася до спірного будинку та проживала там безперервно починаючи з 2020 року матеріали справи не містять. Колегія суддів критично ставиться до довідок наданих ОСОБА_1 на підтвердження факту її проживання у спірному будинку , оскільки у матеріалах справи наявна довідка видана Красноградською міською радою від 21.09.2020 року за підписом міського голови про те, що Красноградською міською радою жодних рішень щодо надання чи вселення в житлове приміщення кв. АДРЕСА_3 ОСОБА_1 не приймалося, а також акт обстеження житлових умов, складений депутатом Красноградської міської ради, згідно якого факт проживання ОСОБА_1 у будинку за адресою АДРЕСА_1 станом на 2021 рік не підтверджується, як і факт постійного проживання її в цій квартирі з 2020 року. Окрім того, матеріали справи не містять і доказів утримання апелянтом спірного майна починаючи з 2020 року .

Таким чином, оскаржуваним судовим рішенням не було і не могло бути вирішено питання безпосередньо про права та обов`язки апелянтки в даних правовідносинах, так як відсутні докази набуття ОСОБА_1 права користування спірним житловим приміщенням, тому її посилання в апеляційній скарзі на таку обставину, як на підставу для звернення до апеляційного суду є необґрунтованими , та не доведені належними доказами.

За встановлених обставин, враховуючи, що рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 18 березня 2021 року не вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України, у зв`язку з чим відсутні підстави для перегляду оскаржуваного судового рішення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Красноградська міська рада Харківської області, про встановлення факту та визнання права власності за набувальною давністю, в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 362, 374, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 18 березня 2021 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Головуючий суддя : В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.О. Панченко