Справа № 541/4894/25
Номер провадження 2/541/482/2026
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 березня 2026 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Морозовської О.А.,

за участю секретаря судового засідання Калініченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

19 грудня 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 12.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір №4464361 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до реквізитів Договору №4464361 від 12.03.2024 року, укладеного між сторонами, Відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «16718». Відповідно до п. 1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 2200 грн. Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 2200 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення».

25.10.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 25/10/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до Відповідача. На виконання вимог ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до положень п. 1.3 Договору факторингу від 25.10.2024 №25/10/2024. Враховуючи зазначене, до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» відповідно до укладеного Договору факторингу від 25.10.2024 року №25/10/2024 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 4464361 від 12.03.2024 року, загальна сума заборгованості склала 23155,00 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 2200,00 грн., заборгованості за процентами 19855,00 грн., сума штрафних санкцій 1100,00 грн. Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 4464361 строк кредиту 360 днів. Станом на дату укладання Договору факторингу від 25.10.2024 року №25/10/2024, строк дії Договору № 4464361 від 12.03.2024 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 26.10.2024 року по 07.03.2024 року (133 календарних дні) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 7315 грн. (2200 грн * 2,5% = 55 грн*133 календарних дні = 7315 грн). У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.3. Договору № 4464361 від 12.03.2024 року. Посилаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором загальною сумою 23155 грн, а також понесені судові витрати: 2422,20 грн. судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою суду від 23 грудня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі позивача, проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечує.

Відповідач у судове засідання 30.01.2026, 12.03.2026 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової повістки поштовим повідомленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за місцем реєстрації та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади. Заяви про поважність пропуску судового засідання, відзиву, заперечень на позовну заявуне надав.

Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи відсутність заперечень позивача проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір №4464361 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало ОСОБА_1 кредит в сумі 2200,00 грн., строком на 360 днів, тип процентної ставки фіксована, стандартна процента ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору.

Договір №4464361 підписаний ОСОБА_1 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «16718» 12.03.2024 08:08:03 та о 08:08:03 одноразовим ідентифікатором «63883» підписано паспорт споживчого кредиту.

Відповідно до п.п.1.4.1,1.5.1, 1.6.1 Договору стандартна процентна ставка 2,5% в день. Періодичність сплати процентів - кожні 30 днів. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк користування кредитом за стандартною ставкою становить - 99 923,40%. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за весь строк користування кредитом: за стандартною ставкою - 22000,00 грн.

Відповідно до п. 2.1., 2.2. Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Дата надання кредиту 12.03.2024 або 13.03.2024.

Згідно повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» вих. № 2052-0111 від 01.11.2024 року було успішно перераховано на платіжну картку клієнта: 12.03.2024 08:10:10 на суму 2200,00 грн, маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua 355614902, призначення платежу: Зарахування 2200 грн на карту НОМЕР_2 .

Згідно повідомлення АТ «Акцент-Банк» № 20.1.0.0.0/7-20251230/0056 від 02.01.2026 картка № 332701 емітована на ім`я ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_3 ).

25.10.2024 між Первісним кредитором (ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА») та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 25/10/24, відповідно до умов якого Фактор - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта - ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання якої настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Згідно витягу з Реєстру боржників (додатку №1 до Договору факторингу №25/10/24 від 25.10.2024) ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право вимоги заборгованості до боржника ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , номер кредитного договору 4464361, сума заборгованості за основною сумою боргу 2200,00 грн., сума заборгованості за відсотками 12 540,00 грн., сума штрафних санкцій 1100, 00 грн., сума заборгованості разом 15 840,00 грн.

Сторонами в договорі № 4464361 про надання коштів на умовах споживчу кредиту від 12.03.2024 року було погоджено процентну ставку, яку мав сплатити відповідач за користування кредитними коштами у межах строку кредитування з 12.03.2024 року та протягом 360 календарних днів, тобто до 07.03.2024 року. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.

Позивачем нараховано проценти за 133 календарний день (26.10.2024 07.03.2024) в межах строку договору відповідно до наступного: 2200,00 грн.*2,5% = 55 грн.*133 календарний день = 7315,00 грн.

Відповідно до п. 1.1 договору фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошового зобов`язання та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

З урахування вказаного, позивач набув право вимоги в тому числі щодо майбутніх вимог (п. 1.1 договору факторингу № 25/10/24), зокрема щодо відсотків в розмірі 19855 грн., нарахованих за період з 12.03.2024 року по 07.03.2024 року, тобто в межах строку дії договору.

ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК №В0000495 від 21 січня 2022 року, видане Національним банком України.

Також, Позивач має витяг з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, в тому числі і на надання послуг факторингу, яка була видана Позивачу Національним банком України від 24 січня 2022 року.

В зв`язку з чим, Позивач мав право на укладення договору факторингу та є новим кредитором відповідача за договором № 4464361.

В зв`язку з чим, Позивач мав право на укладення договору факторингу та є новим кредитором Відповідача за Кредитним договором.

Зміна найменування позивача відбулася на підставі рішення №251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024, згідно якого попереднє найменування змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» та проведена відповідна державна реєстрація.

У спорі, пов`язаному зі стягненням заборгованості за кредитним договором підлягають встановленню обставини, як наявності між сторонами договірних правовідносин, так і невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідач в свою чергу, всупереч умовам Кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання.

Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги.

Разом з тим, згідно з долученими позивачем до матеріалів справи розрахунками, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за договором № 4464361 про надання споживчого кредиту від 12.03.2024 в розмірі 23 155 грн, з яких сума кредиту 2200,00 грн, сума процентів за користування кредитом 19 855,00 грн., сума штрафних санкцій 1100 грн.

У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідачем також не було спростовано, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими.

Разом з тим, перевіряючи обґрунтованість заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості за кредитним договором, суд враховує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023, статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою наступного змісту: «максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%».

Пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Разом з цим пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5%; протягом наступних 120 днів 1,5%.

Отже, оскільки Закон України № 3498-ІХ набрав чинності 24.12.2023 та застосовано визначений законодавством перехідний період до запровадження обмеження максимального розміру денної процентної ставки, в період перших 120 днів з 24 грудня 2023 року до 21 квітня 2024 року (включно) максимальний розмір денної процентної ставки складає 2,5%, в період наступних 120 днів з 22 квітня 2024 року до 19 серпня 2024 року (включно) 1,5%, а з 20 серпня 2024 року 1%.

При цьому, згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону (яким власне і запроваджено обмеження максимального розміру денної процентної ставки) поширюється в тому числі і на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що умови щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються автоматично і не вимагають внесення змін до договору, оскільки характер цих правових норм є імперативним і не передбачає можливості відхилення від них при укладенні чи зміні договорів про надання споживчого кредиту. Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, вони повинні узгоджуватися із нормами законодавства.

При цьому суд враховує, що частинами другою та третьою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» додатково визначається, що до загальних витрат за споживчим кредитом, які враховуються при обчисленні денної процентної ставки, не включаються платежі, що підлягають сплаті споживачем у разі невиконання його обов`язків, передбачених договором про споживчий кредит.

Кредитний договір № 4464361 між сторонами укладено 12.03.2024 у формі електронного документа. З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що загальний розмір заборгованості, нарахований за відсотками за період з 12.03.2024 по 07.03.2025, становить 19855,00 грн., але ж відповідна сума відсотків розрахована позивачем на строк 361 день. При цьому строк дії договору становив 360 днів, загальні витрати за кредитом, за стандартною процентною ставкою, 19800 грн, що підтверджується паспортом споживчого кредиту, тобто відсотки необхідно розраховувати в строк до 06.03.2025 року.

Доказів, які свідчать про подальше узгодження сторонами істотних умов кредитування, матеріали справи не містять, тому позов в цій частині не доведено.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у Постанові Великої Палати від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12.

З розрахунку заборгованості вбачається, що проценти нараховувались за період з 12.03.2024 по 07.03.2025, за відсотковою ставкою 2,5%).

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що проценти за користування кредитними коштами підлягають нарахуванню в період з розмір 12.03.2024 по 06.03.2025, заборгованість з 12.03.2024 по 07.03.2025 підлягає перерахунку, виходячи з встановленого пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

Максимальний розмір денної процентної ставки за період з 12.03.2024 по 21.04.2024- 2,5%, (2200,00 (тіло кредиту) х 2,5% (розмір процентної ставки)х 41 (кількість календарних днів ) = 2 255,00 грн.

Максимальний розмір денної процентної ставки за період з 22.04.2024 по 19.08.2024-1,5%, (2200,00 (тіло кредиту) х 1,5% (розмір процентної ставки)х 120 (кількість календарних днів ) = 3960,00 грн.

Максимальний розмір денної процентної ставки за період з 20.08.2024 по 06.03.2025-1,0%, (2200,00 (тіло кредиту) х 1,0% (розмір процентної ставки)х 199 (кількість календарних днів ) = 4378,00 грн.

Всього розмір відсотків становить 10593,00 грн.

Отже, з урахування наведеного вище, суд вважає, що стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором № 4464361 від 12.03.2024 в розмірі 12793 грн. 00 коп., що складається із: суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2200 грн. 00 коп. та суми заборгованості за відсотками у розмірі 10593,00 грн.

Крім того, з огляду на те, що на підставі кредитного договору від 12.03.2024 р. заборгованість за штрафними санкціями ОСОБА_1 в розмірі 1100,00 грн нараховано в період дії воєнного стану в Україні, на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вказана сума підлягала списанню кредитодавцем (позикодавцем). Законодавець імперативно встановив звільнення споживача від обов`язку сплачувати неустойку (штраф, пеню) за прострочення виконання грошового зобов`язання у цей період, а тому заявлена позивачем вимога про стягнення штрафних санкцій є неправомірною та задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат у виді судового збору суд виходив з наступного.

За приписами ч. 1.ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с. 13). Проте, враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 55,25%, то судовий збір який підлягає стягненню з відповідача становить 1338 (одна тисяча триста тридцять) грн. 38 коп.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в частині витрат на правничу допомогу суд виходив з наступних норм та мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктами 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду подано договір № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024, який укладено Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» з адвокатом Столітнім М.М.; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №9422/10 від 18.09.2020; Заявка № 13406 на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 р. від 05.11.2025 року; акт приймання-передачі наданих послуг № 13406 до договору № 10/12-2024 про надання юридичних послуг від 10 грудня 2024 року від 04.12.2025 року зазначено розрахунок обсягу та вартості послуг з правової допомоги, які включають надання адвокатом послуг, за яким загальна сума понесених витрат на правничу допомогу становить 10000,00 грн.

Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. При цьому, відповідачка не заявляла клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, як і не вказувала на обставини, за яких, як на її думку, заява не підлягала би до задоволення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вказані докази у сукупності доводять наявність та реальність витрат позивача на правову допомогу.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог на 55,25%, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 5525,00 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 629, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 18, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 4464361 від 12.03.2024 року загальною сумою 12793 (дванадцять тисяч сімсот дев`яносто три) гривень 00 копійок, яка складається з: заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 2200,00 грн, суми заборгованості за процентами 10593,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1338,38 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 5525,00 грн, а всього стягнути 6863 (шість тисяч вісімсот шістдесят три) гривень 38 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», адреса місцезнаходження: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд.27, приміщення 2, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: О. А. Морозовська