Справа №: 148/686/26
Провадження № 2-з/148/3/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О. в м. Тульчині, розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2026 року позивач ОСОБА_1 звернувся в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , представниця позивача адвокат Кравець Віта Анатоліївна з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, що сталася 12.11.2025.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, зазначає що 12.11.2025 близько 18:15 год. водій ОСОБА_4 в м. Тульчині по вул. Пестеля керував автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння та виїжджаючи з другорядної дороги не надав перевагу в русі автомобілю марки «Ford Mondeo», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого малолітні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримали тілесні ушкодження. 02.02.2026 постановою Тульчинського районного суду Вінницької області у справі № 148/2892/25, за результатом розгляду адміністративних протоколів, ОСОБА_4 визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік. Враховуючи те, що згідно постанови Тульчинського районного суду Вінницької області від 02.02.2026 у справі № 148/2892/25 зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 ПДР, а згідно висновків експерта № 165-166 від 18.12.2025, отримані малолітніми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тілесні ушкодження, могли виникнути в термін на який вказує під експертні особи та при обставинах ДТП 12.11.2025, останні мають право вимагати відшкодування майнової та моральної шкоди. Так ОСОБА_1 , як законний представник малолітніх дітей просить стягнути з відповідача кошти у розмірі 3874,76 грн, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 200000,00 грн моральної шкоди, 30000,00 грн, витрат на послуги адвоката, загальною сумою 233874,76 грн. Відповідач добровільно відшкодувати завдану шкоду малолітнім дітям внаслідок ДТП відмовляється.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, судом встановлено, що така не відповідає вимогам ч.1 ст.151 ЦПК України.

Згідно із ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, встановлених законом.

Статтею 151 ЦПК України чітко визначені вимоги, що пред`являються до форми та змісту заяви про забезпечення позову.

Відповідно до вимог п.6-7 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, всупереч вказаним вище вимогам в заяві не визначено вартості майна, а саме автомобіля Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1 на який позивач просить накласти арешт, що позбавляє суд встановити співмірність заходів забезпечення позову із заявленими заявником вимогами.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, заявник вважає, що являючись власником даного автомобіля відповідач може відчужити дане рухоме майно, що в подальшому призведе до ускладнення виконання судового рішення.

Однак із наданих до заяви додатків, а саме копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не можливо зрозуміти хто являється власником та на який транспортний засіб його видано, в зв`язку з тим що вона має неналежну якість.

Разом з тим, судом установлено, що матеріали заяви не містять відомостей про те, що відповідач здійснює заходи щодо відчуження майна, що в майбутньому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Також пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення має бути зазначена у заяві про забезпечення позову, оскільки у відповідності до вимог ч.7 ст.153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

При цьому, питання необхідності застосування зустрічного забезпечення вирішується судом, і саме заявник зобов`язаний вказати, у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст.154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Враховуючи вказані вище положення процесуального закону, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення у заяві про забезпечення позову є обов`язковими, а от питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення, вирішується судом з урахуванням обставин забезпечення позову та пропозицій заявника.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, необхідно брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч.10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведені вище вимоги закону та встановленні обставини, приходжу до висновку, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК, а тому її слід повернути заявнику.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 10, 151-154, 258-261, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному його зверненню до суду з такою заявою, після усунення умов, що стали причинами для її повернення.

Копію ухвали до відома направити заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Дамчук