Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/252/26
Єдиний унікальний №733/187/26
У Х В А Л А

11 березня 2026 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі головуючого судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

У провадженні Ічнянського районного суду Чернігівської області знаходиться зазначена вище справа.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 лютого 2026 року судді Овчарику В.М. передано на розгляд позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді від 13 лютого 2026 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін.

Після відкриття провадження головуючий по справі - суддя Овчарик В.М. заявив самовідвід по вказаній справі, мотивуючи його тим, що позивачка ОСОБА_1 є присяжною Ічнянського районного суду Чернігівської області, тому наявні обставини, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючого по справі при вирішенні її позову.

Так, відповідно до рішення Ічнянської міської ради «Про затвердження списку присяжних Ічнянського районного суду Чернігівської області» № 717-VІІІ від 11 квітня 2023 року ОСОБА_3 є присяжною Ічнянського районного суду Чернігівської області.

Остання згідно свідоцтва про шлюб від 12 липня 2023 року змінила своє прізвище на ОСОБА_4 .

Частиною четвертою статті 64 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що список присяжних затверджується на три роки і переглядається в разі необхідності для заміни осіб, які вибули зі списку, за поданням територіального управління Державної судової адміністрації України.

Таким чином ОСОБА_1 є присяжною Ічнянського районного суду Чернігівської області до 11 квітня 2026 року.

Згідно зі ст. 63 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя. Присяжні виконують обов`язки, визначені пунктами 1, 2, 4-6 частини сьомої статті 56 цього Закону. Частиною сьомою ст. 56 Закону врегульовано обов`язки судді.

Особливістю статусу присяжних, який закріплено в чинному законодавстві є те, що вони під час розгляду і вирішення справ здійснюють повноваження судді.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пунктом 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого кримінального обвинувачення.

Тобто довіра до суду є запорукою того, що судове рішення буде сприйняте як законне та справедливе.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року у справі Білуга проти України від 28 жовтня 1998 року у справі Ветштайн проти Швейцарії, тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Статтею 29 Конституції України визначено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Інститут відводу (самовідводу) має важливе значення для реалізації демократичних принципів судового процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення справи.

Норма про відвід (самовідвід) гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Відповідно до вимог ст. 15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законом. У разі виникнення сумнівів у судді щодо його неупередженості у результаті розгляду справи суддя має право заявити самовідвід.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Оскільки Іванченко Ю.С. є присяжною Ічнянського районного суду Чернігівської області та залучається до здійснення правосуддя в суді, а тому з метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи, усунення в подальшому можливих сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності головуючого-судді та уникнення підозр з приводу зацікавленості останнього у розгляді даної справи, заява головуючого-судді Овчарика В.М. про самовідвід є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, суд

постановив:

Заявлений головуючим-суддею Овчариком В.М. самовідвід задовольнити.

Відвести головуючого-суддю Овчарика В.М. від участі в розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Цивільну справу № 733/187/26 (провадження № 2/733/252/26) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати до канцелярії Ічнянського районного суду Чернігівської області для здійснення повторного автоматичного розподілу у порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. М. Овчарик