Справа № 276/368/26
Провадження по справі 2/276/466/26
У Х В А Л А

10 березня 2026 року селище Хорошів

Суддя Хорошівського районного суду Житомирської області Збаражський А.М., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Новоборівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про встановлення юридичного факту набуття права на земельну частку (пай) та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому заявлено дві самостійні вимоги:

- встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті був включений до списків осіб - членів АПАК «Оранта», які мають право на земельну частку (пай), та набув права на земельну частку (пай) у землях колективної власності АПАК «Оранта», розташованих на території Новоборівської селищної ради Житомирського району Житомирської області (до адміністративно територіальної реформи - Кропивнянська сільська рада Володарсько-Волинського району Житомирської області);

- визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землях колективної власності АПАК «Оранта», розташованих на території Новоборівської селищної ради Житомирського району Житомирської області (до адміністративно-територіальної реформи - Кропивнянська сільська рада ВолодарськоВолинського району Житомирської області) яке набула ОСОБА_3 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі набутого ним за життя права на земельну частку (пай) АПАК «Оранта».

Вирішуючи питання про відкриття провадження за даним позовом суд враховує наступне.

Встановлено, що у провадженні Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області перебував на розгляді цивільний позов ОСОБА_1 до Новоборівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання права на спадкове майно (справа №276/128/25). ОСОБА_1 просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі в землях колективної власності АПАК «Оранта» Новоборівської селищної ради, яке успадковане ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2 , у зв`язку з чим відкрилась спадщина, що складається з права на земельну частку (пай) в землях колективної власності АПАК «Оранта» Новоборівської селищної ради Житомирського району Житомирської області. Проте, відсутні відомості про видачу сертифіката на земельну частку (пай) та державного акта на право власності на земельну ділянку. Спадщина після смерті ОСОБА_2 прийнята його дружиною ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак вона не оформила належним чином право на земельну частку (пай). Позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 . Звернувшись до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) в землях колективної власності АПАК «Оранта», оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа.

Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 24.02.2025 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Новоборівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання права на спадкове майно було відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 23.06.2025 зазначене рішення залишено без змін. Відтак, рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 24.02.2025 набрало законної сили.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Тлумачення наведеної норми процесуального права свідчить про те, що підставою для прийняття судового рішення про відмову у відкритті провадження у справі є наявність іншого рішення суду, що набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Вказана підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, ухваленого між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду законної сили.

Європейський суд з справ людини у рішеннях від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України» та від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» зазначав, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України зумовлена неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та властивістю судового рішення, що набрало законної сили. За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову це річ, щодо якої виник спір (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18)).

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Разом із тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні у ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15).

Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону, позивач просить про захист свого права.

Повторне звернення з тими самими вимогами з тих самих підстав фактично свідчить про намагання домогтися нового слухання справи та нового її вирішення, що не відповідає принципу юридичної визначеності та суперечить положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проаналізувавши зміст позовної заяви ОСОБА_1 до Новоборівської селищної ради Житомирського району Житомирської області в частині вимоги про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, а також рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 24.02.2025 у справі №276/128/25, суд дійшов висновку, що вказані спори є тотожними, оскільки в них одночасно збігаються сторони, предмет і підстави позову.

Так, позов пред`явлено ОСОБА_1 до Новоборівської селищної ради Житомирського району Житомирської області; предметом позову є одна і та ж вимога про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на яке успадковане ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 .

Окрім того, обидва позови заявлені з одних і тих же підстав, а саме: набуття ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 права на земельну частку (пай) в землях колективної власності АПАК «Оранта» Новоборівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, яке остання, у свою чергу, набула в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 . Позовні вимоги обгрунтовуються одними нормами права.

При цьому, суддя враховує, що як в першому, так і в другому випадку на звернення ОСОБА_1 до приватного нотаріуса йому останнім було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) в землях колективної власності АПАК «Оранта», у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа. Саме відсутність правовстановлюючого документа і стала підставою для звернення позивача до суду з даними позовами.

Суддя зауважує, що надання додаткових доказів на підтвердження тих самих обставин та заявлення додаткової вимоги про встановлення юридичного факту набуття права на земельну частку (пай) не є зміною підстави позову. На час зверння до суду з даним позовом судове рішення про встановлення відповідного юридичного факту відсутнє.

Частиною 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на викладене, суддя на підставі пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Новоборівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, а саме в частині визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись ст. 12, 13, 186, 260, 261, 354 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Новоборівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, в частині вимоги про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: А.М. Збаражський