БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2987/25
Провадження № 2/497/485/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовних вимог без розгляду

11.03.2026 м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря Мунтянової В.Р.,

без участі сторін,

розглянувши, у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за позовом заявою ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даною заявою та просить постановити рішення, яким визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями розташований за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову, позивач зазначила, що домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 14.04.1991 року за типом відносилось до колгоспного двору. В його склад входили ОСОБА_3 рідний брат її діда ОСОБА_4 , та його дружина ОСОБА_2 . Кожному з них належало по частині будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованими за вказаною адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, яку фактично прийняла його дружина ОСОБА_2 , у зв`язку з чим їй став належати будинок, розташований за вище вказаною адресою. Нотаріально факт прийняття спадщини ОСОБА_2 не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на належний їй вище вказаний будинок з господарськими будівлями і надвірними спорудами та на земельну ділянку площею 2,4520 га, з кадастровим номером :01:002:0722, що належала ОСОБА_3 , після смерті якого його дружина ОСОБА_2 прийняла спадщину, але нотаріально факт прийняття спадщини не оформила.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 25 лютого 2020 року (справа № 497/1473/19) встановлено факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в період часу з 01 травня 2001 року до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадщину після смерті ОСОБА_2 на підставі ст. 1264 ЦК України прийняла позивач по справі, але у встановленому законом порядку (нотаріально) оформила лише прийняття у спадщину земельної ділянки площею 2,4520 га, з кадастровим номером :01:002:0722, що належала ОСОБА_3 , після смерті якого його дружина ОСОБА_2 прийняла спадщину, але нотаріально факт прийняття спадщини не оформила.

Нотаріально оформити прийняття у спадщину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , позивач не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на назване нерухоме майно.

Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Станєвої В.Б. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вище вказаний житловий будинок.

Зазначене стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 17.11.2025 року відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 22.12.2025 року об 11:00 годині (а.с.27), про що були повідомлені сторони (а.с.28).

Цією ж ухвалою було витребувано:

1) у приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. копії спадкових справ щодо майна:

- ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

- ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2) з Болградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) копії актових записів:

- про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- про смерть ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В підготовче засідання 22.12.2025 року:

- позивач не з`явилась, будь-яких заяв та клопотань до суду не подала;

- представник відповідача Болградської міської ради Одеської області - не прибув, за підписом міського голови подано заяву про розгляд справи у відсутність представника. Згідно відзиву, позовні вимоги відповідач визнав цілком і беззаперечно (а.с.54-55).

Протокольною ухвалою суду від 22.12.2025 року в зв`язку з неявкою позивача по справі, відкладено підготовче засідання до 10:00 години 03.02.2026 року, про що було повідомлено сторін по справі(а.с.61-62).

В підготовче засідання 03.02.2026 року: сторони не прибули, в зв`язку з неявкою вдруге позивача по справі ОСОБА_1 відкладено підготовче засідання на 09:00 годину 11.03.2026 року.

Визнано участь позивача в справі обов`язковою в наступному підготовчому засіданні для необхідності надання особистих пояснень з приводу доказів поданих на обґрунтування позовних вимог.

Протокольну ухвалусуду від 03.02.2026 року, якою визнано обов`язковою явку позивача, разом з судовою повісткою про виклик до суду направлені позивачу (а.с.68-69).

В підготовче засідання 11 березня 2026 року: позивач не з`явилася, жодних клопотань, заяв на до суду не скерувала.

Всі рекомендовані поштові листи з копіями ухвал та судовими повістками на 22.12.2025, 03.02.2026, 11.03.2026 повернулись до суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.58-59, 64-65, 74).

Отже, позивач, явка якої визнана судом обов`язковою, повторно не з`явилася в підготовче засідання, хоча повідомлялася згідно вимог чинного законодавства про дату, час та місце розгляду справи за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с.7а).

Окрім цього, позивач не скористалася правом подати заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у разі, якщо неможливим або обтяжливим для неї є явка в судове засідання безпосередньо до суду.

Одним із прав, які надаються учасникам справи, є право брати участь у судовому засіданні, якщо інше не визначено законом (пункт 2 частини першої статті 43 ЦПК України). Учасник може відмовитися від свого права брати участь у судовому розгляді справи, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності (частина третя статті 211 ЦПК України). Однак це право не є абсолютним. Учасники зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (пункт 3 частини другої статті 43 ЦПК України).

Отже, учасники справи мають право: брати участь у судових засіданнях (особисто або через представника); не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою (пункт 7.34 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21).

Під обов`язковою участю у судовому засіданні необхідно розуміти виклик учасника процесу судовими повістками про виклик (постанова Верховного Суду від 24.04.2023 у справі № 522/18403/16-ц).

Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою (частини перша та друга статті 128 ЦПК України).

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України).

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (частини перша-третя статті 211 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Аналіз наведеної норми права виключає розгляд справи за відсутності сторони, явка якої визнана судом обов`язковою (постанова Верховного Суду від 06 листопада 2020 року у справі № 727/2484/17 (провадження № 61-19360св19).

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, зокрема якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники (пункт 5 частини другої статті 223 ЦПК України).

Отже, у разі відсутності заяви позивача про розгляд справи без його участі суд залишає позовну заяву без розгляду за таких умов: дворазове належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи; двократна, послідовна неявка позивача в судове засідання.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позов без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Тобто законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони, а тому саме позивач має продемонструвати свій процесуальний інтерес у як найшвидшому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитись провадженням у справі (постанови Верховного Суду від 12.05.2022 у справі № 645/5856/13-ц; від 24.05.2023 у справі № 755/18115/21.

Синтаксичний аналіз норми частини п`ятої статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, показує, що законодавець, формулюючи правову норму, використав сурядний єднальний сполучник "і", що вживається для зв`язку однорідних членів та частин складного речення. Зокрема, у конкретному випадку сполучник з`єднує два однорідні члени речення: 1) від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності; 2) його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За допомогою сполучника "і" законодавець точно виражає необхідність одночасного виконання обох умов для того, щоб виключити застосування загального правила про залишення позову без розгляду з причини повторної неявки позивача.

Отже, суд має право залишити без розгляду, навіть якщо надійшла заява позивача про розгляд справи за його відсутності, але за умови що дотримані такі вимоги: 1) дворазове належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи; 2) двократна, послідовна неявка позивача в судове засідання; 3) суд визнав явку позивача обов`язковою і відкладав розгляд справи, оскільки визнав потрібним, щоб сторона, яка подала заяви про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Нез`явлення позивача перешкоджає розгляду справи.

Наведене дає підстави зробити узагальнюючий висновок про те, що позивач, подаючи заяву про розгляд справи за його відсутності, не звільняється від обов`язку брати участь у судовому процесі за викликом суду. Якщо його неявка перешкоджає розгляду справи, суд має право залишити позов без розгляду, навіть якщо така заява була подана.

Уникнення позивачем судових засідань, якого викликали та повідомили належним чином про них, й неможливість судом першої інстанції через це розглянути спір по суті не є підставою для висновків про обмеження позивача у доступі до суду та правосуддя (пункт 63 постанови Верховного Суду від 12.09.2024 у справі № 947/22076/19).

У цій справі, що розглядається, нез`явлення позивача перешкоджає розгляду справи, і суд про це роз`яснював позивачеві, неодноразово викликаючи її в судове засідання.

Положеннями частини третьої статті 12 та частин першої, шостої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а також обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (пункти 3, 5 частини третьої статті 175 ЦПК України).

При ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, питання, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин (пункти 1 - 3 частини першої статті 264 ЦПК України).

Ухвалою суду від 03.02.2026 року явку позивача в судове засідання визнано вдруге обов`язковою з метою встановлення необхідних обставин, що пов`язані із вирішенням справи, для доведення тих обставин, на які посилається позивач, як на підставу позовних вимог для надання особистих пояснень.

Суд вважає, що неявка позивача унеможливлює вирішення спору та встановлення обставин, які мають значення для вирішення справи, перевірку та встановлення фактичних обставин справи.

Суд обмежений у своїх повноваженнях і не може діяти замість позивача, збираючи докази на підтримку його позиції. Це суперечить принципу змагальності, який вимагає, щоб кожна сторона самостійно обґрунтовувала свої вимоги.

Водночас, позивач, звертаючись до суду має обов`язок брати участь в судових засіданнях для підтримки свого позову, якщо суд визнає явку позивача обов`язково.

При цьому, суд враховує дії позивача у розгляді його позовних вимог, який не цікавиться рухом справи, в судові засідання не з`являється, на адресу суду, після визнання явки позивача обов`язковою не вжив дій, спрямованих на забезпечення явки позивача в судове засідання.

Отже, оскільки позивач (або її представник) повторно не з`явилася в судове засідання без поважних причин і не повідомила про причини своєї відсутності, що унеможливлює розгляд справи, в позовній заяві зазначила фразу «Справу прошу розглядати без участі», але її неявка перешкоджає розгляду справи, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд зазначає, що залишення позову без розгляду не порушує та не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду.

Керуючись частиною 5 статті 223, пунктом 3 частини 1 статті 257, статті 260 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Кодінцева С.В.