Справа № 166/156/26
Провадження № 2/166/226/26
04 березня 2026 року с-ще Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого Фазан О.З., з участю секретаря Приймачук О.М., розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі Банк) у січні 2026 року звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 18.12.2024.
Позов мотивує тим, що 17 травня 2024 року здійснено ідентифікацію клієнта та ОСОБА_1 підписав власноруч на планшеті заяву про приєднання до умов та привил надання банківських послуг.
Банк просить стягнути із ОСОБА_1 103491 грн 99 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 18.12.2024 та судовий збір у розмірі 2662 грн 40 коп.
Ухвалою суду від 30.01.2026 справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін.
Представник позивача не з`явився у судове засідання, скерував заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, не клопотав про відкладення розгляду справи, хоча повідомлений про дату, час та місце судового засідання, правом на відзив не скористався.
Ухвалою суду від 04.03.2026 року постановлено заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення.
Суд дослідивши матеріали справи дійшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.
Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Кредитного договору.
Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно дост. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Частиною 4 ст. 16 Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом установлено, що ОСОБА_1 17 травня 2024 року звернувся до Банку із анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Банку. Підписуючи заяву відповідач приєднався до розділу "Загальні положення", підрозділів "Кредитні картки", "Поточні рахунки", "Використання картки", "Віддалені канали обслуговування", "Оплата частинами та Миттєва розстрочка", «Миттєва розстрочка.Кредит готівкою» Умов та привил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", що розміщені в мережі інтернет, в редакції чинній на дату підписання ціїє заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.
Відповідач розмір заборгованості за кредитним договором, а саме за тілом кредиту та відсотками не спростував, заперечень щодо правильності розрахунку такої заборгованості не надав.
Таким чином суд дійшов висновку, що відповідач порушив умови Кредитного договору.
Водночас, позовна вимога Банку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в повному обсязі не може вважатися обґрунтованою з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України "Про споживче кредитування", у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Згідно з п. 2.1 Кредитного договору Банк надає відповідачу кредит відповідно до ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування", у зв`язку з чим на дані кредитні правовідносини поширюються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Пунктом 3.3.2 Кредитного договору передабчено, зокрема, право Банку вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплату процентів, виконання інших зобов`язань з кредитом у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення.
Пунктом 6.1 Кредитного договору встановлено, що строк дії договору визначається кінцевою датою повернення кредиту, однак не раніше повного виконання сторонами зобов`язань за договором.
Водночас, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів направлення Банком вимоги про дострокове повернення кредиту ОСОБА_1 , відсутні також докази отримання такої вимоги останнім.
Більше того, представник позивача у позовній заяві послався на те, що заходи досудового врегулювання спору позивачем не проводилось, оскільки законом не встановлена їх обов`язковість для спірних правовідносин, що є хибним з огляду на вищевказані вимоги ч. 4 ст. 16. Закону України "Про споживче кредитування" та п. 3.3.2 Кредитного договору.
За наведених обставин, враховуючи відсутність доказів направлення позивачем та отримання відповідачем письмового повідомлення про необхідність дострокового повернення кредиту, сплату процентів, суд доходить висновку про відсутність підстав для дострокового стягнення із відповідача усієї суми заборгованості за Кредитним договором.
Відповідачем за вказаний період було погашено борг по тілу кредиту в сумі 6757 грн 05 коп. та борг за відсотками в сумі 9582 грн 95 коп.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 526, 549, 610, 611, 625, 629, 1048-1050 ЦК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 у користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 944 (дев`ятсот сорок чотири) гривні 52 (п`ятдесят дві) копійки судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Відповідач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Суддя Ратнівського
районного суду О.З. Фазан