Справа № 473/6462/25
"05" березня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Ротар М.М., за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,
У грудні 2025 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.09.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики №77579661, відповідно до умов якого Банк надав кредитні кошти в сумі 2001,00 грн. шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки відповідача, а позичальник зобов`язалася повернути в строк 30 днів (тобто до 04.10.2021) використані суми кредитних коштів та сплатити проценти за користування коштами в розмірі 1,99 % (фіксована), 0,01 % знижена процентна ставка/день ( застосовується у відповідності до умов програми лояльності), 2,70% (процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частини) (не застосовується в період карантину) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 2.3). Договір позики підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, відповідно до п. 12 договору позики.
Крім цього, 30.09.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан», був укладений кредитний договір про споживчий кредит №4655679, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 8 000 грн., строком на 15 днів, а останній зобов`язався повернути дані кредитні кошти, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором.
27.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступає ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає права вимоги до боржника за договором позики №77579661. В подальшому, 10.01.2023 між ТОВ «Ведикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купілю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Ведикт Капітал» відступає ТОВ «Коллект Центр», а ТОВ «Коллект Центр» приймає права вимоги до боржника за договором позики №77579661. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості становить 6 816 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 2 001,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 4 778,39 грн.; інфляційні збитки 32,01 грн., нараховані 3% річних 4,60 грн.
28.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №28-12/2021-72, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами кредиту у тому числі за договором №4655679, що укладений між ТОВ «Мілоан» та позичальником, яким є ОСОБА_1 .. В подальшому, 10.01.2023 між ТОВ «Ведикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купілю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Ведикт Капітал» відступає ТОВ «Коллект Центр», а ТОВ «Коллект Центр» приймає права вимоги до боржника за договором позики №4655679. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості становить 59 720 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 8 000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 51 720 грн..
Посилаючись на вищезазначені обставини позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 66 536 грн., судовий збір, а також витрати на професійну правничу допомогу.
Ухвалою суду від 11 грудня 2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача Ткаченко М.М. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. При цьому у позовній заяві представник позивача зазначила, що не заперечує проти розгляду справи за її відсутності та винесення заочного рішення судом.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив.
За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення.
Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 04.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики №77579661 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало кредитні кошти в сумі 2001,00 грн. шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки вказаної відповідачем.
Договір позики підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора «pBkT6xhRBb» і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Кредит надається строком на 30 днів (тобто до 04.10.2021) використані суми кредитних коштів та сплатити проценти за користування коштами в розмірі 1,99 % (фіксована), 0,01 % знижена процентна ставка/день ( застосовується у відповідності до умов програми лояльності), 2,70% (процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частини) (не застосовується в період карантину) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 2.3)., орієнтована реальна річна процентна ставка 3,71%, орієнтовна загальна вартість позики 2007,00 грн.
Кредитні кошти в сумі 2001,00 грн. були перераховані на картку № НОМЕР_1 , яку відповідач вказав самостійно, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінексперт» від 11.11.2025 за вих. №КД-000084154/ТНПП.
Відповідач взятих на себе за цим договором зобов`язань належним чином не виконував, грошові кошти та відсотки за їх користування кредитору не сплачував, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
27.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступає ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає права вимоги до боржника за договором позики №77579661.
10.01.2023 між ТОВ «Ведикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купілю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Ведикт Капітал» відступає ТОВ «Коллект Центр», а ТОВ «Коллект Центр» приймає права вимоги до боржника за договором позики №77579661. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача за договором позики №77579661.
Відповідно до витягу з додатку №3 до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купілю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, ТОВ «Ведикт Капітал» передало ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №77579661 від 04.09.2021 в загальній сумі 6 816 грн., з яких: 2001,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 4778,39 грн. заборгованість за нарахованими процентами; 0,00 грн. заборгованість за комісією; 0,00 грн. заборгованість за пенею; 36,61 грн. за порушення грошового зобов`язання.
Згідно до розрахунку заборгованості сума заборгованості за договором позики №77579661 від 04.09.2021 р. становить 6 816 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 2 001 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 4 778,39 грн., інфляційні збитки 32,01 грн., нараховані 3% річних 4,60 грн..
30.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, укладено Договір про споживчий кредит №4655679, за умовами якого відповідач отримала кредит на наступних умовах: сума (загальний розмір) кредиту становить 8 000 гривень (п. 1.2 Договору); кредит надається строком на 15 днів з 30.09.2021 року до 15.10.2021 року (п 1.3, 1.4 Договору); проценти за користування кредитом: 3 000 гривень, які нараховуються за процентною ставкою 2,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.п.1.5.2 Договору), стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6 Договору); комісія за надання кредиту 1 520 грн., яка нараховується за ставкою 19 відсотків від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1 Договору); кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1 Договору).
До договору складена Анкета-заява на кредит №4655679, яка містить, окрім відомостей щодо істотних умов кредитного договору, відомості щодо процесу оформлення та розгляду заяви.
За умовами укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з відповідачем у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом відповідача, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Укладений ТОВ «Міолан» з відповідачем договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору).
28.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №28-12/2021-72, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами кредиту у тому числі за договором №4655679, що укладений між ТОВ «Мілоан» та позичальником, яким є ОСОБА_1 .. В подальшому, 10.01.2023 між ТОВ «Ведикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купілю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Ведикт Капітал» відступає ТОВ «Коллект Центр», а ТОВ «Коллект Центр» приймає права вимоги до боржника за договором позики №4655679. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача.
Відповідно до витягу з додатку №3 до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купілю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, ТОВ «Ведикт Капітал» передало ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №4655679 від 30.09.2021 в загальній сумі 59 720 грн., з яких: 8 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 51 720 грн. заборгованість за нарахованими процентами; 0,00 грн. заборгованість за комісією; 0,00 грн. заборгованість за пенею; 0,00 грн. за порушення грошового зобов`язання.
Згідно до розрахунку заборгованості сума заборгованості за договором про споживчий кредит №4655679 від 30.09.2021 р. становить 59 720 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 8 000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 51 720 грн..
Згідно з частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частин першої, другої статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів невимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту)другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу приписів ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
За змістом частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що 04.09.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений договір позики №77579661 (на умовах повернення позики в кінці строку позики).
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
З матеріалів справи вбачається, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання шляхом перерахування позичальнику кредитних коштів у розмірі визначеному договором.
Доказів виконання зобов`язання відповідачем ОСОБА_1 перед позивачем матеріали справи не містять.
Матеріалами справи підтверджено, що договір позики №77579661 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 04.09.2021 рокумістить підпис позичальника (Електронний підпис одноразовим ідентифікатором pBkT6xhRBb).
Таким чином, сторони уклали між собою кредитний договір, узгодили у ньому усі його істотні умови, відповідач погодився з ними та посвідчив правочин та погодження з зазначеними в ньому умовами власним підписом, тим самим набувши права та обов`язки позичальника.
Встановивши, що право позивача було порушено внаслідок неповернення кредиту відповідачем, позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 2 001 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Що стосується посилання в позові на Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), як на частину укладеного між сторонами кредитного договору, то суд не може погодитися з такими доводами, оскільки матеріалами справи не підтверджено, що вказані Правила були погоджені та підписані позичальником, а тому, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 03 липня 2019 року у подібній справі за № 342/180/17, не є частиною кредитного договору.
Від так, відповідно до умов договору позики №77579661 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 04.09.2021 року розмір заборгованості за відсотками повинен бути нарахований за обумовленими сторонами строк 30 днів та становить 6 грн. (2 001 х 0,01% =0,20х30), що відповідає додатку №1 до договору та розрахунку заборгованості складеному ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за період з 04.09.2021 року по 02.10.2021 рік (30 днів).
З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.
За правилами ст.1050 ЦК, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Разом з тим, відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Отже, позивач має право на стягнення з відповідача 3% річних за період з 27.01.2022 р. по 23.02.2022 р., що складає 4,60 грн. (2 001 грн. (сума боргу) x 3 %/100% /365 х 28).
Також позивач має право на стягнення з відповідача інфляційні втрати за період з 27.01.2022 р. по 23.02.2022 р., що складає 32,01 грн. (2 001 грн. (залишок заборгованості) x 101,60 % (сукупний індекс інфляції за період з 27.01.2022 р. по 23.02.2022 р.) 2 001 грн.).
Відповідач жодного обґрунтованого розрахунку чи доказу на спростування розрахунку позивача суду не надав.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позов про стягнення заборгованості за договором позики №77579661 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 04.09.2021 року підлягає частковому задоволенню на загальну суму 2 043,61 грн. (2 001 грн. + 6 грн. + 32,01 грн. + 4,60 грн.).
30.09.2021 року між відповідачем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» було укладено договір про споживчий кредит №4655679.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
З матеріалів справи вбачається, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання шляхом перерахування позичальнику кредитних коштів у розмірі визначеному договором.
Доказів виконання зобов`язання відповідачем ОСОБА_1 перед позивачем матеріали справи не містять.
Таким чином, встановивши, що право позивача було порушено внаслідок неповернення кредиту відповідачем, позовні вимоги про стягнення тіла кредиту в межах суми заявлених позовних вимог у сумі 8 000 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в сумі 51 720 грн., суд зазначає наступне.
Згідно розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит №4655679 від 30.09.2021 року, заборгованість ОСОБА_1 за відсотками становить 51 720 грн..
Однак у вказаному розрахунку зазначена лише сума заборгованості за відсотками, порядок її нарахування не зазначений.
У такому випадку якщо відповідний розрахунок позивачем не здійснено або здійснено неправильно, суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми, які підлягають стягненню.
При розрахунку заборгованості за відсотками судом береться до уваги договір про споживчий кредит №4655679 від 30.09.2021 року, який укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 . Як було вище зазначено, у вказаному договорі сума позики становить 8 000 грн., проценти за користування кредитом: 3 000 гривень, які нараховуються за процентною ставкою 2,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.п.1.5.2 Договору), стандартна (базова) процентна ставка узгоджена сторонами у розмірі 5 відсотків в день (п.п.1.6 Договору), строк позики (строк договору) 15 днів. Відповідно до п. 2.3.1.2. Договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів.
Таким чином розмір процентів відповідно до п.1.5.2 Договору, нарахованих за один день (15 дів) становитиме 200 грн. (8 000 грн. * 2,50 %), а загальна сума нарахованих відсотків 3 000 грн. (200 грн. * 15 дні).
Розмір процентів відповідно до п.1.6, 2.3.1.2. Договору, нарахованих за один день (60 днів) становитиме 400 грн. (8 000 грн. * 5 %), а загальна сума нарахованих відсотків 24 000 грн. (400 грн. * 60 дні).
В свою чергу нарахування відсотків після закінчення строку дії договору чинним законодавством не передбачено.
Загальний розмір процентів за договором про споживчий кредит №4655679 від 30.09.2021 року становить 27 000 грн. ( 3 000 грн. + 24 000 грн.)
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позов про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №4655679 від 30.09.2021 року підлягає частковому задоволенню на загальну суму 35 000 грн. (8 000 грн. + 27 000 грн.).
Щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу,судом встановлено наступне.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду копію договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», копію прайс-листа щодо надання виду послуг разом із одиницею виміру та ціною робіт, копію заявки на надання юридичної допомоги №3240 від 01.10.2025, копію витягу з акту №15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025.
Відповідно до вимог ст. ст. 133, 137, 141ЦПК України суд в залежності від результату розгляду справи зобов`язаний розподілити між сторонами витрати на професійну правничу допомогу.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором. Даний спір є спором незначної складності, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною, справа не передбачає необхідності виконання значного обсягу дій та робіт, необхідних для її підготовки та розгляду.
Отже, зважаючи на категорію даної справи, яка є нескладною, враховуючи усталену практику, суд вважає, що визначені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними і не являються співмірними, обґрунтованими і пропорційними об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, складності справи, а тому (з урахуванням розміру задоволених позовних вимог) дійшов висновку про необхідність зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу до 5000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За такого, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (56%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 356,54 гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 2 800 гривень
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12,13,81,141,258,259,263-265,268, 354-355 ЦПК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя М.М. Ротар