РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року с-ще Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

судді Світличного Р.В.,

за участю секретаря Костюкович М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в с-щі Зарічне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

22 грудня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» через свого представника директора Велікданова С.К. засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 5037,38 грн, судовий збір в сумі 2422,40 грн, та 4500,00 грн витрат на правничу допомогу.

На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що відповідно до електронного договору про надання кредиту від 13 січня 2025 року №ДП 0010342, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Майбіз» відповідач отримав кредит в сумі 3000,00 грн строком на 98 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою в розмірі 0,90% за кожен день користування кредитом, комісією в розмірі 30% від суми наданого кредиту, що становить 900,00 грн.

ОСОБА_1 свого обов`язку із повернення кредитних коштів та процентів за їх користування не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором.

14 жовтня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Майбіз» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 14/10/25, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Майбіз» передало (відступило) ТОВ «Деал Фінанс Груп» належні йому права вимоги до боржників, зокрема за кредитним договором № ДП 0010342 від 13 січня 2025 року. За таких обставин ТОВ «Деал фінанс груп» наділено правом вимоги до відповідача за кредитним договором.

Оскільки ОСОБА_1 не погасив заборгованість ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок позивача, ТОВ «Деал Фінанс Груп» у заявленому позові просило суд стягнути з відповідача заборгованість у заявленому, а також судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу.

Покликаючись на те, що заборгованість за кредитним договором не погашена, позивач просив задовольнити позов.

Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 11 лютого 2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін в судове засідання. Копію ухвали відповідач ОСОБА_1 отримав 24 лютого 2025 року. Станом на дату ухвалення судом рішення відзиву не подано.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 13 січня 2025 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Майбіз» укладено кредитний договір № ДП 0010342, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 3000,00 грн строком на 98 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою в розмірі 0,90% за кожен день користування кредитом, комісією в розмірі 30% від суми наданого кредиту, що становить 900,00 грн.

Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом 6jASf810. Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Підписавши 13 січня 2025 року договір № ДП 0010342 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання у встановлений договором строк повернути кредит у порядку та умовах визначених у договорі (п.1 Договору).

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

14 жовтня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Майбіз» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 14/10/25, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Майбіз» передало (відступило) ТОВ «Деал Фінанс Груп» належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі прав вимог.

Відповідно до копії реєстру прав вимоги до договору факторингу № 14/10/25 від 14 жовтня 2025 року, ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором № ДП 0010342 від 13 січня 2025 року на загальну суму 5037,10 грн, з яких: 2792,67 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1759,10 грн - заборгованість за відсотками та 485,33 грн - заборгованість за комісією.

Доказів погашення указаної заборгованості відповідачем не надано, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути 2422,40 грн понесених ним і документально підтверджених судових витрати по сплаті судового збору.

Розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, суд враховує правила ч. 4 ст. 137 ЦПК України, згідно яких розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18, від 31 серпня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц, додатковій постанові Верховного Суду від 19 листопада 2020 року в справі №734/2313/17.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Такі послуги адвоката, як вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів вартістю 500,00 грн та підготовка позовної заяви, вартістю 4000,00 грн, що в сумі складає 4500,00 грн є очевидно завищеними та підлягають зменшенню, адже виконані адвокатом роботи не потребували багато часу та були не складними.

Виходячи з критеріїв обґрунтованості та пропорційності судових витрат, а також принципу розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача повинен становити 1000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263 265, 273 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» заборгованість за кредитним договором № ДП 0010342 від 13 січня 2025 року у розмірі 5037,10 (П`ять тисяч тридцять сім гривень десять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) судового збору та 1 000 (Одну тисячу) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп», місце знаходження: вул. Садова, буд. 31/33, оф. 40/3, м. Ірпінь, Київська область, 08205, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя: Р.В. Світличний