Провадження № 2-к/727/1/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

секретар судових засідань Мадей Е.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці клопотання ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: м. Чернівці, Чернівецька область); заінтересована особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (, адреса: 58002, м. Чернівці, вул. Кобилянської Ольги, буд. 29) про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківський районний суд м. Чернівці надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 , адвоката Венерської Г.І., про визнання в Україні рішення іноземного суду загальної юрисдикції міста Турин, Італійської Республіки, ухвалене у цивільній справі першої інстанції №7872/2023 від 05 січня 2024 року (вирок №213/2024, опублікований 10 січня 2024 року), яке не потребує примусового виконання на території України, шляхом внесення змін до актового запису про розірвання шлюбу №352 від 27 березня 2019 року, складеного Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, щодо розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Обгрунтовує клопотання тим, що 27 березня 2019 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зареєстровано шлюб Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області та складено актовий запис N?352. Зазначає, що під час шлюбних відносин, у місті Турин (Італія), у них з відповідачем народилася спільна дитина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Посилається на те, що вироком суду загальної юрисдикції міста Турин Італійської Республіки у цивільній справі першого ступеня N?7872/2023, яке набрало законної сили 11 жовтня 2024 року було оголошено про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вказує на те, що на території України, вона звернулася із вказаним рішенням до Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із заявою щодо виконання рішення суду, однак у відповідь їй повідомили, що з іноземним рішенням про розлучення в Україні, потрібно пройти процедуру визнання рішення іноземного суду. Зазначає, що малолітній ОСОБА_4 постійно перебуває на території України, а тому заявниця вважає, що правові наслідки ухваленого іноземним судом рішення безпосередньо стосуються прав та законних інтересів дитини і мають значення для реалізації її правового статусу в Україні.

Просить визнати на території України рішення (вирок) суду загальної юрисдикції міста Турин, Італійської Республіки, ухвалене у цивільній справі першої інстанції №7872/2023 від 05 січня 2024 року (вирок N? 213/2024, опублікований 10 січня 2024 року), яке не потребує примусового виконання на території України, шляхом внесення змін до актового запису про розірвання шлюбу N?352 від 27 березня 2019 року, складеного Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, щодо розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виконання якого покласти на Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерство юстиції України.

Ухвалою Шевченківський районний суд м. Чернівці від 27.10.2025 року клопотання прийнято до розгляду та призначено досудового розгляду.

17.02.2026 року представник ОСОБА_1 , адвокат Венерська Г.І., направила до суду клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню в новій редакції.

Ухвалою Шевченківський районний суд м. Чернівці від 17.02.2026 року замінено неналежну заінтересовану особу на належну.

Представник заявника ОСОБА_1 , адвокат Венерська Г.І., скерувала до суду клопотання про проведення судового засідання за їхньої відсутності. Клопотання підтримують повністю та просять їх задовольнити.

Представник Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, відтак його неявка не перешкоджає розгляду заяви.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 27 березня 2019 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зареєстровано шлюб Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області та складено актовий запис N?352, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 27 березня 2019 року (а.с.75).

Під час шлюбних відносин, у місті Турин (Італія), у подружжя народилася спільна дитина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.105).

Вироком суду загальної юрисдикції міста Турин Італійської Республіки у цивільній справі першого ступеня N?7872/2023, було оголошено про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.76-95).

На території України заявниця ОСОБА_1 звернулася із вказаним рішенням до Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства. України із заявою щодо виконання рішення суду, однак у відповідь їй було повідомлено, що з іноземним рішенням про розлучення в Україні, потрібно пройти процедуру визнання рішення іноземного суду, що підтверджується відповіддю N?4764/26.10.1-07.5 (а.с.96-97).

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до представництва відділу децентралізації, молоді та послуг в країні Італія, де останні дали пояснення, що «Це стандартне рішення суду, але у вашому випадку його неможливо виконати, оскільки у вас немає італійського свідоцтва про шлюб, до якого можна було б додати примітку. Записи реєструються лише у випадку, якщо особа народилася в Італії, або якщо, ставши італійцем, вона транскрибує іноземне свідоцтво. Ви не підпадаєте під жодну з цих двох категорій, тому судовий документ є повністю дійсним для подання до українського органу, відповідального за імплементацію рішення судді в українське законодавство.», що вбачається з копії електронного листування із представництвом відділу децентралізації, молоді та послуг в країні Італія разом з дослівним перекладом (а.с.98-99).

На підтвердження виконання вказаного вище рішення на території Італійської Республіки, заявницею долучено до матеріалів справи банківські квитанції про перекази грошових коштів на утримання дитини як сплата аліментів (а.с.100-104).

З матеріалів справи вбачається що малолітній син заявниці ОСОБА_4 постійно перебуває на території України, що підтверджується копією його закордонного паспорта (а.с.106-108).

Згідно з ст.471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ч. 1 ст. 472 ЦПК України зазначено, що клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

За наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню. У визнанні в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, може бути відмовлено з підстав, встановлених статтею 468 цього Кодексу (ч.ч. 6, 7 ст. 473 ЦПК України).

Згідно зч.ч.1,2 ст.468 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами,згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено: якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили; якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи; якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України; якщо раніше ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, яка порушена до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді; якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Кодексом строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні; якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду; якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України; якщо раніше в Україні було визнано та надано дозвіл на виконання рішення суду іноземної держави у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що і рішення, що запитується до виконання; в інших випадках, встановлених законами України.

З матеріалів справи вбачається, що рішення (вирок) суду загальної юрисдикції міста Турин, Італійської Республіки, ухвалене у цивільній справі першої інстанції №7872/2023 від 05 січня 2024 року (вирок N? 213/2024, опублікований 10 січня 2024 року)набрало законної сили за законодавством держави, на території якої воно постановлено; жодна зі сторін не заявила про те, що вона була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи; відсутнє раніше ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що набрало законної сили, а також у провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівців, не перебуває справа у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, яка порушена до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді, відсутні інші обставини, передбачені ст. 468 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 81 Закону України "Про міжнародне приватне право" в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від01.07.2010 N?2398-VI (зі змінами) діяльність органів державної реєстрації актів цивільного стану грунтується на принципах додержання законності, захисту прав і законних інтересів громадян та держави, додержання таємниці державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 15 Закону N?2398-VI встановлено, що державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках. Про державну реєстрацію розірвання шлюбу та про розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записіпро шлюб.

У п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України" № 12 від 24.12.1999 зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що судом не встановлено підстав для відмови в задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду про розірвання шлюбу, що не підлягає примусовому виконанню, передбачених ст. 468 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність визнання на території України рішення іноземного суду про розірвання шлюбу, що не підлягає примусовому виконанню, а саме рішення (вирок) суду загальної юрисдикції міста Турин, Італійської Республіки, ухвалене у цивільній справі першої інстанції №7872/2023 від 05 січня 2024 року (вирок N? 213/2024, опублікований 10 січня 2024 року), про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 471-473 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду про розірвання шлюбу, що не підлягає примусовому виконанню задовольнити.

Визнати на території України рішення (вирок) суду загальної юрисдикції міста Турин, Італійської Республіки, ухвалене у цивільній справі першої інстанції №7872/2023 від 05 січня 2024 року (вирок №213/2024, опублікований 10 січня 2024 року), яке не потребує примусового виконання на території України.

Зобов`язати Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести відомості про розірвання шлюбу відносно громадян ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної копії ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 10.03.2026 року.

Суддя Слободян Г.М.