12 березня 2026 року м. Харків
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Фроленко Вікторія Вікторівна звернулась до Слобідського районного суду міста Харкова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович, в якому просить визнати виконавчий напис №888425 від 05 квітня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» заборгованості в розмірі 28 140,00 грн, таким, що не підлягає виконанню.
Позовна заява подана до Слобідського районного суду міста Харкова, як до суду за місцем проживання позивача та місцем виконання виконавчого напису.
Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.
Третя особа не скористалась своїм правом на подання письмових пояснень щодо позову або відзиву.
Процесуальні дії у справі
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2025 справа розподілена судді Василенко О.Я.
Ухвалою судді від 26.12.2025 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строку для усунення недоліків.
08.01.2026 на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій представник просив звільнити позивача від сплати судового збору на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки позивач є військовослужбовцем та за останній рік не працював та не мав доходів.
Ухвалою судді від 12.01.2026 відстрочено позивачу ОСОБА_1 сплату судового збору у сумі 1211,20 грн до ухвалення рішення у справі.
Цією ж ухвалою прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
05.02.2026 від представника позивача надійшла заява, в якій вона просила долучити до матеріалів справи платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн.
В судове засідання позивач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відповідно до закону, через підсистему «Електронний суд» від представника позивача - Фроленко В.В. надійшла заява, в якій вона просила судове засідання 12.03.2026 об 12 год 00 хв. провести за відсутністю позивача та його представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача ТОВ «Качай Гроші» в судові засіданні 10.02.2026 та 12.03.2026 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та вчасно, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження у справі та судової повістки до електронного кабінету відповідача. Документ доставлено одержувачу 13.01.2026 об 13:08:54 та відповідно 13.02.2026 об 21:34:02 про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань не надав.
Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. в судові засідання 10.02.2026 та 12.03.2026 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та вчасно, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження у справі та судової повістки до електронного кабінету відповідача. Документ доставлено одержувачу 13.01.2026 об 13:00:51 та відповідно 13.02.2026 об 21:34:06, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань не надав.
Враховуючи зазначене, на підставі ст. 280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що 06.12.2019 між ОСОБА_1 та ТОВ «Качай Гроші» укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту №00-240324, відповідно до умов якого, сума кредиту складає 8400,00 грн, строк дії кредиту 30 днів. Позичальник зобов`язався повернути кредит кредитодавцю 05 січня 2020 року або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту в порядку передбаченому цим договором (а.с.13-14). Договір укладений сторонами в електронній формі через інформаційно-комунікаційну систему кредитодавця, відповідно до Закону України «Про електрону комерцію». Згідно із ч. 2 п.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
27.04.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадимом Вікторовичем винесено постанову по про прийняття ВП №66985722 до свого провадження (а.с.20).
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.
Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.
Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Відповідно до п. 1.1, 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Безспірний борг це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора -заставодержателя вважається безспірною.
Отже, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.
У постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).
Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19).
Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Отже, з відповідача ТОВ «Качай Гроші» підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 1211,20 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211 (одна тисячі двісті одинадцять) грн 20 коп.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Сторони по справі
Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання АДРЕСА_1 .
Суддя О.Я.Василенко