Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 березня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Фролової Н.М., за участю секретаря судового засідання Сліпенької Л.В., позивача ОСОБА_1 (в залі суду), представника відповідача Степанова М.С. ( в режимі віде, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» про визнання дій неправомірними, відшкодування витрат та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» про захист прав споживача, в якому просить суд: визнати дії відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» щодо відмови в прийнятті товару на гарантійний ремонт неправомірними; зобов`язати відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» відшкодувати витрати пов`язані з усуненням недоліків товару у розмірі 1300 (тисячу триста гривень); зобов`язати відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» відшкодувати моральну шкоду на користь позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у розмірі 14600 (чотирнадцять тисяч шістсот) гривень; звільнити від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів»; витрати пов`язані з поданням позову, покласти на відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Алло».

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.02.2025 року позивачем було придбано планшет марки «Blackview», моделі «Асtive 8Рго», об`ємом пам`яті 8/256GВ, LTE, кольору «Вlaск», ІМЕI НОМЕР_2 у магазині «Алло» за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Олександра Химиченка, будинок №1, який належить відповідачу, Товариству з обмеженою відповідальністю «Алло», про що свідчить фіскальний чек № від 20.02. 2025. Згідно з умовами гарантії, зазначеними продавцем у фіскальному чеку, строк гарантійного обслуговування товару становить 1 рік. У серпні місяці 2025 року під час звичайного використання товар перестав запускатися, зокрема дисплей світився декілька секунд і товар вимикався. 17.09.2025 позивачем було подано заяву до ТОВ «Алло» прийняття товару на гарантійне обслуговування. Відповідач ТОВ «Алло» прийняло планшет та передало його в сервісний центр ТОВ «Айсаппорт». У період з 08.09.2025 по 17.09.2025 сервісним центром ТОВ «Айсаппорт» було складено два різні акти виконаних робіт, в яких вказано різні, суперечливі висновки про «механічні пошкодження», зокрема: акт №AUA02536Х0074 від 08.09.2025, де зазначено загальне формулювання про механічне пошкодження та те, що пристрій механічними пошкодженнями гарантійному обслуговуванню не підлягає; акт №AUA02536Х0074 від 17.09.2025, новий висновок про «скупчення пошкоджених пікселів, що є наслідком зовнішнього механічного впливу» та те, що відмовлено на право гарантійного ремонту. 17.09.2025 ОСОБА_1 було подано письмову претензію до ТОВ «Алло», відповіді ТОВ «Алло» послалося на акти ТОВ «Айсаппорт» та повідомило про відмову у гарантійному ремонті. Продавець не довів, що недолік виник з вини позивача.

Через відмову ТОВ «Алло» у виконанні гарантійних зобов`язань, законний чоловік позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змушений був звернутися до стороннього сервісного центру «Android Service», який належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_3 30.09.2025 ФОП ОСОБА_3 прийняв пристрій на діагностику, після чого цього ж дня 30.09.2025 було проведено ремонт, а саме здійснено заміну шлейфу екрану вартістю 1300 грн.. Після ремонту планшет почав працювати справно, що спростовує твердження ТОВ «Айсаппорт» про нібито «механічні пошкодження матриці» та свідчить про неправомірність відмови у гарантійному обслуговуванні.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2025 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

13.01.2026 року через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача Степанова М.С. в якому просить суд: поновити процесуальний строк встановлений судом для надання відзиву на позовну заяву, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» про захист прав споживача відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що 20.02.2025 року позивачем було придбано у ТОВ «АЛЛО» Планшет Blackview Active 8Pro 8/256GB LTE Black 724), що підтверджується копією фіскального касового чека № від 20.02.2025 року. У позивача не було жодних претензій до товарного або зовнішнього вигляду в момент придбання товару, що свідчить про відсутність зафіксованих зауважень. Цей факт не спростовується позивачем у позовній заяві.

ТОВ «АЛЛО» під час продажу товару для позивача в повній мірі виконало вимоги пункту 16 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами від 19.04.2007 року № 104 (з наступними змінами та доповненнями) та Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1251 від 28.11.2023 року (з наступними змінами та доповненнями), а саме: під час продажу товару продавець у присутності позивача здійснив перевірку споживчих властивостей товару та наявність експлуатаційних документів.

При купівлі товару позивачеві була надана вся необхідна інформація про товар. Позивач мав можливість оцінити споживчі властивості товару до моменту придбання та, у разі невідповідності товару його очікуванням, відмовитися від покупки. Слід зазначити, що під час купівлі товару, жодних зауважень щодо стану товару, комплектності та інших критеріїв не було заявлено, товар був в належному стані, в підтвердження чого товар було придбано позивачем. Після придбання товару та його отримання позивач набула право власності на товар, отже після отримання товару ризик випадкового пошкодження товару перейшов до позивача як до власника відповідно до вищезазначених положень Цивільного кодексу України.

Придбаний позивачем товар повністю відповідає всім вимогам щодо якості та безпеки, встановленим чинним законодавством.

Надана декларація про відповідність підтверджує належну якість товару, який було придбано ОСОБА_1 у ТОВ «АЛЛО». В свою чергу, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу того, що на момент придбання товар був неналежної якості.

Представник відповідача зазначає, що недолік у товарі виник не з вини виробника, посилаючись на те, що позивач почав користуватися товаром, можна зробити висновок про те, що позивач належним чином ознайомився з правилами експлуатації та умовами гарантійного обслуговування, викладеними в наданій виробником документації на Товар.

Згідно з приписами частини 14 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, передбачені статтею 8, не підлягають задоволенню, якщо недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання.

Питання про визначення характеру недоліку та причин його виникнення в товарі вирішується виключно уповноваженим (авторизованим) сервісним центром виробника, а не ТОВ «АЛЛО», оскільки саме спеціалісти сервісних центрів мають спеціалізовані технічні знання, навички, вміння та спеціальне обладнання для визначення недоліку в товарі (його наявності або відсутності) та характеру недоліку (істотний чи неістотний).

Виробник продукції приймає рішення про авторизацію (уповноваження) сервісного центру у кожній країні окремо, укладаючи із сервісними центрами прямі договори. Про що свідчить пряма вказівка у законі.

Між ТОВ «АЛЛО» та уповноваженим (авторизованим) сервісним центром «iSupport» (ТОВ «АЙСАППОРТ»; ; юридична адреса: 03061, місто Київ, вулиця Газова, будинок 30) відсутні будь-які договірні відносини, а ТОВ «АЛЛО» не має можливості впливати на рішення, які приймає авторизований сервісний центр виробника товару.

Вказане повністю співвідноситься із положеннями абзацу 3 пункту 2 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1251 від 28.11.2023 (з наступними змінами та доповненнями): сервісний центр - суб`єкт господарювання, що виконує роботи з гарантійного ремонту (обслуговування) та/або здійснює гарантійну заміну товарів відповідно до договору з виробником, або представництво чи філія, утворені виробником з цією метою.

У випадку встановлення уповноваженим (авторизованим) сервісним центром в товарі наявності істотного недоліку, що підтверджується відповідний складеним актом/довідкою, то у продавця товару виникає обов`язок на проведення обміну товару на аналогічний або повернення грошових коштів за придбаний товар споживачеві.

Факт, що позивач активно користувалася товаром протягом 6 (шість) місяців та звернулась до ТОВ «АЛЛО» із заявою №3080-000248 від 26.08.2025 року про передачу Товару до сервісного центру для проведення діагностики та обслуговування у зв`язку із виявленням недоліків у товарі.

У акті приймання товару №3080-000248 від 26.08.2025 року зафіксовано зовнішній стан Товару під час його передачі до сервісного центру: «корпус: Потертості, Сколи, Сколи на рамці дисплея, Вм`ятини на кутах»; «роз`єм: Забруднення у роз`ємі 3.5 мм». Позивач своїм власноручним підписом засвідчила цей факт. Тобто, позивач перед переданням Товару на діагностику підтвердив, що виріб має ознаки зовнішнього впливу на корпус.

Враховуючи вище викладені приписи чинного законодавства України, ТОВ «АЛЛО» у повній мірі виконало вимогу позивача, оскільки за заявою №3080-000248 від 26.08.2025 року Товар було передано до визначеного виробником уповноваженого (авторизованого) сервісного центру «iSupport» (ТОВ «АЙСАППОРТ»; ; юридична адреса: 03061, місто Київ, вулиця Газова, будинок 30). Позивач просила передати Товар до сервісного центру для проведення діагностики та обслуговування, що слідує із назви заяви.

За результатами проведеної діагностики, придбаного позивачем товару, авторизованим сервісним центром виробника було складено Акт виконаних робіт №AUA02536X0074 від 17.09.2025 року. Так, сервісний центр прийшов до висновку, що на Товарі наявні сліди механічного пошкодження (на матриці дисплея виявлено скупчення пошкоджених пікселів, що є наслідком зовнішнього механічного впливу), що згідно з гарантійними умовами виробника, є підставою для відмови в гарантійному ремонті.

Вище зазначений акт виконаних робіт №AUA02536X0074 від 17.09.2025 року є належним та допустимим доказам, що підтверджує наявність механічних пошкоджень, що є підставою для відмови у проведенні безкоштовного гарантійного ремонту.

Вище викладене свідчить про не обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Представником відповідача зазначено, що позивач не має претензій до ТОВ «Алло» зазначивши наступне: авторизований (уповноважений) сервісний центр виробника «iSupport» за результатами проведеної діагностики склав Акт виконаних робіт №AUA02536X0074 від 17.09.2025 року.

Позивач отримала цей Акт та засвідчила відсутність претензій до продавця свого товару, про що вказано у Акті прийому-передачі (повернення) товару №3080-000286 від 24.09.2025 року.

У діях позивача можна констатувати порушення одного із основних принципів цивільних правовідносин принцип «добросовісності» (пункт 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України), з огляду на наступне.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі-«non concedit venire contra factum proprium» (ніхто неможе діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Доктрина заборони суперечливої поведінки полягає в тому, що ніхто не повинен діяти в супереч своїй попередній поведінці.

Згадана правова позиція сформована у Постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року по справі №390/34/17. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Хмельницького апеляційного суду від 22.07.2019 у справі №686/12249/18.

Зазначене підтверджує не обґрунтованість заявлених позовних вимог до ТОВ «АЛЛО», що є підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог.

Щодо позовних вимог про стягнення з ТОВ «Алло» моральної шкоди в розмірі 14 600,00 грн. представник відповідача зазначає таке: що жодних належних та допустимих доказів наявності стресу, спричиненого саме діями відповідача, до позовної заяви не додано. Таким чином, не підтверджена наявність причинного зв`язку між діями відповідача та станом позивача, які не підтверджена, власне, і сама наявність моральної шкоди та її розміру. Позивач жодним чином не довів наявність завданих внаслідок дефекту, зокрема, ушкоджень здоров`я, пошкодження або знищення будь-якого об`єкта права власності, як того вимагає чинне законодавство у сфері захисту прав споживачів.

Щодо стягнення витрат пов`язаних з усуненням недоліку товару в розмірі 1300,00 грн. зазначено таке: заявлений позивачем недолік виник не з вини виробника, позивачем у відповідному акті було засвідчено про відсутність претензій до ТОВ «АЛЛО».

Крім цього, ремонт було проведено у неуповноваженого (не авторизованого) виробником сервісному центрі, що суперечить вимогам абзацу 3 пункту 2 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів. З огляду на те, що Сервісний центр - суб`єкт господарювання, що виконує роботи з гарантійного ремонту (обслуговування) та/або здійснює гарантійну заміну товарів відповідно до договору з виробником, або представництво чи філія, утворені виробником з цією метою.

Вимоги позивача про відшкодування витрат пов`язаних з усуненням недоліку товару в розмірі 1 300, 00 грн. не підлягають задоволенню на підставі ч. 14 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів».

16.01.2026 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив в якій позивач просить: відзив ТОВ «Алло» відхилити як необґрунтований, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що відзив на позовну заяву отримала засобами поштового зв`язку 10.01.2026, у резолютивній частині ухвали Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №214/11678/25 від 09.12.2025 зазначено «Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої-п`ятої ст. 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи», останнім процесуальним днем подачі відповіді на відзив 14.01.2026. Однак на теперішній час вона користується послугами системи безоплатної правничої допомоги, про що свідчить талон про прийняття заяви про надання безоплатної вторинної правничої допомоги №2025-4104386 від 06.11.2025. Відповідну правничу допомогу надає позивачу юрист системи безоплатної правничої допомоги до якого вона звернулася 14.01.2026 та повідомила йому про необхідність підготовки документа процесуального характеру до суду, зокрема відповіді на відзив, оскільки позивач не володіє спеціальними юридичними знаннями, не має фахової правничої освіти, не обізнана у всіх тонкощах (цивільного процесуального законодавства, порядку та строках подання процесуальних документів, а також не має достатнього досвіду участі у судових справа.

З огляду на викладене, звернення до юриста системи безоплатне правничої допомоги було необхідним для належного захисту моїх прав та інтересів у суді, а підготовка відповіді на відзив потребувала додаткового час для аналізу матеріалів справи та відзиву відповідача, що у сукупності зумовило подання даної відповіді на відзив після спливу встановленого судом строку поважних причин.

Щодо правової позиції відповідача, позивач зазначає, що відповідач безпідставно покладає вирішальне доказове значення на акт сервісного центру, складений без дотримання вимог закону та намагається перекласти тягар доказування на споживача.

Щодо актів сервісного центру ТОВ «Айсаппорт» як неналежного, недопустимого та недостовірного доказу зазначено, що відповідач у відзиві фактично зводить усю доказову базу виключно до актів сервісного центру ТОВ «Айсаппорт», надаючи їм вирішального значення та намагаючись замінити ними обов`язкову у такому спорі експертизу, такий підхід є юридично помилковим.

У матеріалах справи наявні два акти виконаних робіт з однаковим номером №AUA2536Х0074, складені у різні дати (08.09.2025 та 17.09.2025), які містять різні за змістом та характером висновки. Така ситуація сама по собі свідчить про неналежність проведеної діагностики, відсутність сталої методики дослідження та довільність формулювання висновків.

Твердження сервісного центру про «скупчення пошкоджених пікселів як наслідок зовнішнього механічного впливу» не витримує елементарної технічної критики. Матриця дисплея є герметичним та цілісним модулем, у разі механічного пошкодження якого, як правило, виникають тріщини захисного скла, повне або часткове порушення цілісності матриці, незворотні дефекти зображення, які не можуть бути усунені без заміни дисплейного модуля. Водночас у даному випадку несправність була повністю усунута шляхом заміни шлейфу дисплея, що є елементом з`єднання між материнською платою та екраном. Пошкодження або виробничий дефект шлейфу є типовою гарантійною не справністю та жодним чином не свідчить про механічний вплив на матрицю. Фактичне відновлення працездатності планшета після заміни шлейфу повністю спростовує твердження про механічне пошкодження матриці та доводить, що висновки сервісного центру не відповідають реальному технічному стану товару.

Щодо ремонту у сторонньому сервісному центрі позивач зазначає: ремонт планшета у сторонньому сервісному центрі ФОП ОСОБА_3 був вимушеним заходом, обумовленим неправомірною відмовою відповідача у виконанні гарантійних зобов`язань. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на відшкодування витрат, понесених на усунення недоліків товару, якщо продавець відмовив у безоплатному гарантійному ремонті.

Факт того, що після заміни шлейфу дисплея планшет повністю відновив свою працездатність, спростовує твердження про нібито механічне пошкодження матриці та підтверджує гарантійний характер дефекту.

Щодо відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 зазначає , що тривала відмова у гарантійному ремонті, необхідність неодноразових звернень до продавця та сервісних центрів, витрачений час, нервове напруження та тимчасова втрата можливості користуватися придбаним товаром є достатніми підставами для відшкодування моральної шкоди у заявленому розмірі.

28 січня 2026 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшли заперечення на відповідь на відзив від представника відповідача, у яких зазначено, що позивач у позовній заяві та відповіді на відзив постійно наголошує, що діагностику його товару проводив ТОВ "АЙСАППОРТ" (). Саме це підприємство відмовило позивачу у проведенні гарантійного ремонту товару через порушення правил експлуатації товару. Позивач активно користувався товаром протягом 6 (шість) місяців та звернулася до ТОВ «АЛЛО» із заявою №3080-000248 від 26.08.2025 року про передачу товару до сервісного центру для проведення діагностики та обслуговування у зв`язку із виявленням недоліків у товарі. ТОВ «АЛЛО» повністю та безумовно виконало вимогу позивача, передавши товар до авторизованого (уповноваженого) сервісного центру виробника - ТОВ "АЙСАППОРТ" ().

Позивач стверджує, що предметом спору є неправомірна відмова у гарантійному ремонті товару. При цьому відмовив у гарантійному ремонті товару сервісний центр а не ТОВ «АЛЛО», більш того, позивач засвідчив відсутність претензій до ТОВ «АЛЛО», про що вказано у Акті прийому-передачі (повернення) товару №3080-000286 від 24.09.2025 року. Позивач визнає ТОВ "АЙСАППОРТ", як юридичну особу, що нібито неправомірно відмовила у гарантійному ремонті товару.

Також й іншими своїми діями позивач вводить суд в оману, оскільки у відповіді на відзив на 5 (п`яти) сторінках здійснює 5 (п`ять) разів завідомо неправдиві посилання на судову практику Верховного Суду. Згадані постанови КЦС у складі ВС дійсно були винесені, проте у них відсутні сформовані правові позиції, до яких апелює позивач. Наприклад, слова «Декларація», «регламент» взагалі відсутні у тексті постанови ВС від 24.10.2018 р. у справі №193/1580/15-ц. Позивач стверджує, що у цьому рішенні суду нібито сформульовано правову позицію, за якою відповідність товару технічним регламентам не звільняє продавця від відповідальності за недоліки товару, які проявили межах гарантійного строку ідентична ситуація із іншими посиланнями позивача на постанови Верховного Суду.

Дії позивача прямо співвідносяться із приписами частини 2 статті 44 ЦПК України від 18.03.2004 р. №1618-ІV (з наступними змінами та доповненнями), оскільки він здійснює подання документів, які мають свідомо хибні та неправдиві відомості, що вводять сторін процесу та суд в оману. Дії позивача призводять до нецільового використання ресурсів та бюджету держави. Як наслідок ці дії спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи, свідчать про подання завідомо безпідставного позову та про завідомо безпідставне залучення ТОВ «АЛЛО» як відповідача.

Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити в повному обсязі.

Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрували шлюб 21 травня 2021 року про що 21 травня 2021 року складено відповідний актовий запис №206. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 ».

Як вбачається з квитанції №16841 від 20.02.2025 року ОСОБА_1 придбала планшет Blackview Active 8Pro 8/256 GB LTE Bla 724) (S/N) IMEI 59006 вартістю 14599,00 грн. уклавши кредитний договір №8018 з Товариством з обмеженою відповідальності «Алло» на оплату частинами в кількості 10 платежів, щомісячний платіж 1415,30 грн.

Відповідно до актів виконаних робіт ТОВ «Айсаппорт» №AUА02536Х0074 від 08.09.2025 та 17.09.2025 року, вбачається, що ТОВ «Алло» надало на проведення діагностики планшет Blackview PC Tablet за висновками якого було виявлено механічне пошкодження, а пристрій з механічними пошкодженнями гарантійному обслуговуванню не підлягає; на матриці дисплея виявлено скупчення пошкоджених пікселів, що є наслідком зовнішнього механічного впливу. Що є підставою для відмови в гарантійному ремонті.

17.09.2025 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Алло» з письмовою претензією в якій просить надати суттєві докази та відео діагностики планшету які документують саме його механічні пошкодження, або здійснити обмін товару для урегулювання конфлікту.

Згідно відповіді ТОВ «Алло» від 18.09.2025 року №763/КР вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено в проведенні гарантійного ремонту товару внаслідок порушення правил користування товаром/зберігання товару.

Відповідно до квитанції про прийом пристрою на ремонт №112 від 30.09.2025 року вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до сервісного центру «Android Service» ФОП ОСОБА_3 з заявленою несправністю планшета Blackview 8Pro, за що сплатив 1300 (одна тисяча триста) грн. 00 коп., що підтверджується товарним чеком №5111 від 30 вересня 2025 року.

03.10.2025 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Алло» з письмовою заявою про можливість ТОВ «Алло» урегулювати спір в досудовому порядку.

Згідно відповіді ТОВ «Алло» від 14.10.2025 року №848/КР вбачається, що у випадку незгоди з висновком ТОВ «Айсаппорт» Гребенюк М.С. може звернутися безпосередньо до сервісного центру ТОВ «Айсаппорт», .

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Згідно абз. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

За положеннями пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині третій статті 203 ЦК України закріплено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця - фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Умови договору, що обмежують права покупця - фізичної особи порівняно з правами, встановленими цим Кодексом та законодавством про захист прав споживачів, є нікчемними. Покупець має право на відшкодування збитків, завданих йому продавцем внаслідок використання ним переваг свого становища у виробничій або торговельній діяльності.

Пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до п. 2, 5, 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладання, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Згідно ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром, або відтворений на дисплеї програмного реєстратора розрахункових операцій (дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій) QR-код, що дає змогу споживачеві здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому містяться, або надісланий електронний розрахунковий документ на наданий споживачем абонентський номер чи адресу електронної пошти. Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов`язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару. При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.

Відповідно до абзацу другого частини 4 статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку.

Тобто, відповідно до цієї статті обов`язок організації проведення експертизи продукції покладено на продавця. Однак, вказані дії продавцем мають бути вчинені за згодою покупця та при його зверненні з приводу втрати якості продукції. Саме на споживача покладається обов`язок довести наявність істотного дефекту продукції, а тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.

Позивачем по справі не було ініційовано питання щодо призначення експертизи.

За результатами проведеної діагностики, придбаного позивачем товару, авторизованим сервісним центром виробника було складено Акт виконаних робіт №AUA02536X0074 від 17.09.2025 року.

Так, сервісний центр прийшов до висновку, що на Товарі наявні сліди механічного пошкодження (на матриці дисплея виявлено скупчення пошкоджених пікселів, що є наслідком зовнішнього механічного впливу), що згідно з гарантійними умовами виробника, є підставою для відмови в гарантійному ремонті.

Вище зазначений акт виконаних робіт №AUA02536X0074 від 17.09.2025 року є належним та допустимим доказам, що підтверджує наявність механічних пошкоджень, що є підставою для відмови у проведенні безкоштовного гарантійного ремонту.

Вище викладене свідчить про не обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне.

За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно.

Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин).

Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України.

Стаття 1167 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за спричинену моральну шкоду в позадовоговірних відносинах, зокрема, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Так, з матеріалів справи не було доведено завдання позивачу моральної відповідачем ТОВ «Алло», тож в задоволенні цієї частини позову слід також відмовити.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» про визнання дій неправомірними, відшкодування витрат та моральної шкоди відмовити в повному обсязі.

Повний текст рішення суду виготовлено 09 березня 2026 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Алло», , юридична адреса: 49044, місто Дніпро, вул. Барикадна, буд. 15А.

Суддя