Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09 березня 2026 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.

за участю секретаря судового засідання Швидкої І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Директор ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС В.Г. Наваренко звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області із позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 39 734 грн 83 коп., судовий збір у розмірі 3328 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 9200,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.03.2019 року між АТ АЛЬФА-БАНК та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 491002346, відповідно до умов якого АТ АЛЬФА-БАНК надав позичальнику кредит у сумі 29 947 грн 63 коп., строк кредиту -48 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 32,00%.

АТ АЛЬФА-БАНК виконало умови кредитного договору та перерахувало на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти у розмірі 29 947 грн 63 коп., у свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість.

Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 23.02.2021 року, загальний розмір заборгованості становив 39 734 грн 83 коп., яка складалась з тіла кредиту у розмірі 27 559 грн 64 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 10 645 грн 65 коп.

22.02.2021 року між АТ АЛЬФА-БАНК та ТОВ ФК ФОРТ було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшли до ТОВ ФК ФОРТ.

23.02.2021 року між ТОВ ФК ФОРТ та ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС набуло статусу кредитора за кредитним договором № 491002346 від 26.03.2019 року.

Згідно з розрахунком заборгованості за ОСОБА_1 станом на 23.02.2021 року обліковується заборгованість у розмірі 39 734 грн 83 коп.

Ураховуючи наведене, ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС звернулося до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 03.02.2026 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін 09.03.2026 року за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; встановлено позивачу триденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подачі до суду відповіді на відзив, а відповідачу триденний строк для подачі заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів.

Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, та зазначено строки подання такого клопотання.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи.

Зокрема, відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду за останнім відомим місцем його реєстрації, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення кореспонденції, а також шляхом розміщення оголошення про судовий розгляд на офіційному сайті Судової влади України.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а відтак, відповідно до вимог частини п`ятої статті 279 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористався.

Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З клопотаннями про відкладення розгляду справи учасники справи не звертались.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Згідно частин 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частин 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно статтею 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26.03.2019 між АТ АЛЬФА-БАНК та укладено договір про надання кредиту №491002346, шляхом підписання ОСОБА_1 оферти на укладання договору про надання кредиту №491002346 від 26.03.2019 року, графіку платежів та сукупної вартості кредиту та реальної поцентної ставки з урахуванням вартості усіх супутніх послуг, паспорту споживчого кредиту від 26.03.2019 року.

Тобто відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання.

Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачу та він погодився з ним, підписуючи угоду. Вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами зазначеному в цьому документі, що додані до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Згідно умов вказаного договору про надання кредиту № 491002346 від 26.03.2019 року, АТ АЛЬФА-БАНК надає ОСОБА_1 кредит у розмірі 29 947 грн 63 коп., тип ставки фіксована 32,00% річних, строк кредитування 48 місяців.

АТ АЛЬФА-БАНК свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу в користування кредит в розмірі 29 947 грн 63 коп. для повернення заборгованості за кредитним договором 630491559 від 07.10.2016 року шляхом зарахування грошових коштів на рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий у АТ АЛЬФА БАНК та переведення їх на рахунок № НОМЕР_2 , що підтверджується виписками за вказаними рахунками, наданими позивачем.

Натомість, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість становить 39 734 грн 83 коп., яка складається з: 27 559 грн 64 коп.- тіло кредиту, 10 645 грн 65 коп. - проценти за користування кредитом, 1529 грн 54 коп. штраф (нарахований за період з 27.04.2019 по 27.03.2020), що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 22.02.2021 року, який надано позивачем.

22.02.2021 року між АТ АЛЬФА-БАНК та ТОВ ФК ФОРТ було укладено договір факторингу № 1, за умовами якого права вимоги за кредитним договором № 491002346 від 26.03.2019 року перейшли до ТОВ ФК ФОРТ, що підтверджується витягом з додатку до договору факторингу №1 від 22.02.2021 року.

23.02.2021 року між ТОВ ФК ФОРТ та ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 491002346 від 26.03.2019 року до відповідача, що підтверджується витягом з додатку до договору факторингу №01-23-02/21 від 23.02.2021 року.

Таким чином, ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС набуло статусу кредитора за кредитним договором від 26.03.2019 року №491002346, укладеним між АТ АЛЬФА БАНК та ОСОБА_1

03.07.2024 між ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС та адвокатом Литвиненко О.І. укладено договір про надання юридичних послуг № 03-07/24. За умовами вказаного договору адвокат надавав замовнику юридичні послуги по захисту прав та інтересів ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС у даній справі. 02.06.2025 року між ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС та адвокатом Литвиненко О.І. підписано акт № 4 приймання-передачі наданих юридичних послуг та згідно платіжної інструкції № 2732 від 10.06.2025 року позивачем сплачено адвокату Литвиненко О.І. 9200 грн 00 коп. за надання правничої допомоги згідно договору № 03-07/24 від 03.07.2024 року.

Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 отримав кредитні кошти та користувався ними, однак свої зобов`язання щодо погашення кредиту належним чином не виконав, в зв`язку з чим станом на 22.02.2021 року утворилась заборгованість в розмірі 39 734 грн 83 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 27 559 грн 64 коп. та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 10 645 грн 65 коп., 1529 грн 54 коп. штраф, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення вказаної суми заборгованості з відповідача на користь позивача.

Що стосується вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат та витрат на правничу допомогу, то суд приходить до наступного висновку.

Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до частини 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 3328,00 грн.(платіжна інструкція № 182 від 15.01.2026).

Оскільки за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3328 грн 00 коп.

Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (частина 4, 5 статті 137 ЦПК України).

Частиною 6 статті 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витратна оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, обсягом та витраченим часом.

Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу стороною позивача надано договір про надання правової допомоги № 03-07/24 від 03.07.2024 року, укладений з адвокатом Литвиненко О.І., копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9438/10 від 18.09.2020, акт № 4 приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2025 року, згідно якого адвокатом Литвиненко О.І. надано послуги позивачу: первинна консультація 0,5 години (1000,00 грн.), правовий аналіз наявних документів у замовника по справі 2 години (4000,00 грн.), підготовка позовної заяви - 2,1 години (4200,00 грн.), платіжну інструкцію № 2732 від 10.06.2025 р. на суму 9200 грн 00 коп.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС послуг адвоката та понесення витрат на правову допомогу у розмірі 9200 грн 00 коп.

Разом з тим, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 серпня 2019 року в справі № 915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

Так, у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.

Отже, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що в даній справі наявні підстави для стягнення із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС витрат на правничу допомогу, проте у зменшеному до 5000 грн 00 коп.розмірі, що є співмірним зі складністю справи, ціною позову, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16, 509, 512, 514, 526, 546, 549-551, 610, 611, 616, 624,625, 627, 1046, 1049 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 265, 268, 273, 274, 277, 279, суд,-

у х в а л и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС заборгованість за кредитним договором №491002346 від 26.03.2019 в розмірі 39 734 (тридцять дев`ять тисяч сімсот тридцять чотири) гривні 83 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС витрати зі сплати судового збору у розмірі 3328 грн 00 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн 00 коп., а всього 8328 грн 00 коп.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Сторони:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕЛІТ ФІНАНС (, місцезнаходження юридичної особи: пл. Солом`янська 2 м. Київ 03035).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса зареєстрованого місця проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя: В. В. Морозов