11.03.2026 Єдиний унікальний № 371/1744/25 провадження № 2-др/371/10/26
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2026 року м. Миронівка
Миронівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Гуренко М.О.,
при секретарі Овчаренко В.С.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження, заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів (авансу), -
12 лютого 2026 року рішенням Миронівського районного суду Київської області було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів (авансу).
16 лютого 2026 року до Миронівського районного суду Київської області надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у якій просив вирішити розподіл судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги.
Посилається на те, що судом при ухваленні рішення від 12 лютого 2026 року представник позивача просив суд, що позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду буде подано до суду документальне підтвердження вказаних витрат на правничу допомогу.
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Згідно ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвали рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Дослідивши письмові матеріали справи та заяву, суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення.
Встановлено, що 12 лютого 2026 року рішенням Миронівського районного суду Київської області було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів (авансу) та яким з відповідача на користь позивача суму грошових коштів (авансу), переданих за договором авансу від 02 листопада 2022 року у розмірі 1 505 500,00 грн. та судові витрати у справі: зі сплати судового збору у розмірі: 15 055,00 грн.
Встановлено, що при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про судові витрати, зокрема витрати на правничу допомогу, які поніс позивач у зв`язку з тим, що представник позивача просив у судовому засіданні, що позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду буде подано до суду документальне підтвердження вказаних витрат на правничу допомогу.
Так, представником позивача 16 лютого 2026 року до Миронівського районного суду Київської області надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у якій просив вирішити розподіл судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, а саме у розмірі 40 000,00 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвали рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Представником позивача на підтвердження надання їй правничої допомоги на суму 40 000,00 грн., долучено копію договору про надання правничої допомоги №18/8-25 від 18 серпня 2025 року, копію акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих робіт) відповідно до договору №18/8-25 про надання правничої допомоги від 18 серпня 2025 року, згідно якого вартість наданої правничої допомоги (послуги) становить 40 000,00 грн., копії заявки на виконання робіт (надання послуг) від 09 вересня 2025 року, платіжну інструкцію № @2PL9844665 від 11 вересня 2025 року, згідно якої ОСОБА_2 здійснив сплату за послуги у сфері права згідно п. 3.1. Заявки на виконання робіт (надання послуг) №2 від 09 вересня 2025 року до договору про надання правничої допомоги №18/8-25 від 18 серпня 2025 року адвокатському бюро ОСОБА_1 в розмірі 40 000,00 грн.
Поряд з цим суд зазначає наступне.
Позицію Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Статтею 133 ЦПК України передбачено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді.
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, суд з урахуванням складності справи, обсягу наданих позивачу послуг дійшов висновку, про часткове стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, оскільки це не відповідає критерію розумності, виходячи з конкретних обставин справи, а також принципам справедливості, пропорційності та верховенства права.
Таким чином, враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, характер та складність виконаної адвокатом роботи, з урахуванням конкретних обставин справи, керуючись принципами верховенства права, справедливості та пропорційності, суд вважає необхідним зменшити розмір витрат на правничу допомогу, та стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 30 000,00 грн.
За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність постановлення додаткового рішення по справі.
Керуючись ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву представника позивача ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 понесених витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати у справі: за надання професійної правничої допомоги у розмірі сумі 30 000,00 грн. (тридцять тисяч гривень).
На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя М.О. Гуренко