Справа № 201/6289/25
Провадження № 2/201/570/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року Соборний районний суд

міста Дніпра

у складі: головуючого судді - Федоріщева С.С.,

при секретарі Максимовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису, -

ВСТАНОВИВ:

До Соборного районного суду міста Дніпра 21 травня 2025 року надійшла позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_6 про визнання батьківства.

В обґрунтування позову, з урахуванням уточнень, позивач посилався на те, що він з 2022 року знайомий із відповідачкою ОСОБА_2 . На той період часу ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7 ) мешкала у Польщі, де позивач працював. У них зав`язалися інтимні стосунки. Тривалий час вони зустрічалися. Шлюб позивача з попередньою дружиною на той час вже було розірвано. Позивач з ОСОБА_2 мешкали разом у Польщі. Спочатку 2023 року позивач поїхав на роботу у США. У відповідачки закінчилася страховка та вона повинна була повернутися в Україну. Позивач не зміг виїхати разом з нею, оскільки працював у США. Позивач перед від`їздом до США відправив ОСОБА_2 до своїх батьків у м. Самбур, Львівської області. Деякий час відповідачка мешкала у квартирі позивача у м. Самбур, але в квітні 2023 року мати відповідачки наполягла, щоб ОСОБА_8 повернулася у м. Дніпро, де й знаходилася її мати. Коли відповідачка повернулася у м. Дніпро, мати купила їй квартиру та відповідачка стала мешкати за зареєстрованою адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за вказаною адресою і на теперішній час. Позивач увесь час допомогав відповідачки матеріально, вони підтримували зв`язок. У червні 2024 року позивач дізнався, що коли відповідачка уїхала з Польщі, вона була на сьомому місяці вагітності та ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач народила дитину - ОСОБА_9 , зареєструвала її у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 20.06.2023 року, актовий запис №14, від 20.06.2023 року. Прізвище, власне ім`я дитини в графі «Відомості про батька» були зазначені зі слів матері « ОСОБА_7 ». По батькові було зазначено за ім`ям позивача « ОСОБА_10 ». Позивач мав намір записати себе батьком дитини, але у травні 2025 року позивачу випадково стало відомо, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2025 року по цивільній справі № 175/19602/24 за позовом ОСОБА_2 визнано громадянина України ОСОБА_3 батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , забов язано внести відповідні відомості до актового запису про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у місті Дніпрі, Дніпропетровської області, свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , видане Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 20.06.2023 року, актовий запис №14, від 20.06.2023 року, зазначивши у графі «батько» - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України; у графі «Прізвище» вказати - « ОСОБА_11 », у графі «по батькові» вказати « ОСОБА_12 », та видати нове свідоцтво про народження з урахуванням вказаних змін. Позивач нічого не знав про вищезазначене рішення. Увесь час він вважав ОСОБА_9 своєю донькою, допомагав матеріально відповідачці утримувати доньку. Про те, що відповідачка 29 жовтня 2024 року уклала шлюб з ОСОБА_3 він також не знав. Зі слів відповідачки ОСОБА_1 дізнався, що вона познайомилася з відповідачем після народження дитини, вони стали зустрічатися. Деякий час мешкали разом. ОСОБА_2 була ображена на позивача за те, що він не приїхав. Вона хотіла створити справжню сім`ю. Відповідач запропонував їй укласти шлюб. ОСОБА_3 впевнив її, що він замініть ОСОБА_9 батька та умовив її звернутися до адвоката, щоб встановити батьківство. В суді по встановленню батьківства відповідач не була, наразі бажає розірвати шлюб з відповідачем. Позивач не відмовляється від своєї дитини, він впевнений у своєму батьківстві, оскільки ОСОБА_2 виїхала з Польщі на сьомому місяці вагітності. Він підтримував зв язок з відповідачкою та допомагав матеріально. Не знав, що відповідачка записала його дитину на іншого чоловіка. На підставі викладеного, представник позивача звернувся до суду з відповідним позовом.

26 травня 2025 року ухвалою судді Соборного районного суду м. Дніпра прийнято до свого провадження позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 24 червня 2025 року задоволені клопотання позивача, призначено у цивільній справі судову молекулярно-генетичну експертизу і зупинено провадження до закінчення проведення судової експертизи.

21 листопада 2025 року ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра поновлено провадження у цивільній справі з призначенням підготовчого судового засідання.

14 січня 2026 року ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра закрито підготовче провадження у цивільній справі з призначенням справи до судового розгляду по суті.

Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовну заяву та просив її задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечувала та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, на підставі ст. ст. 128, 130 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив та не надав клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, на підставі ст. 128 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи без участі їх представника.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Фактичні обставини встановленні судом. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 20.06.23 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис № 14, батьком якої зазначено ОСОБА_3 , а матір`ю - ОСОБА_2 .

Матеріалами справи підтверджено, що підставою запису відомостей про батька - в актовому записі про народження щодо ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , слугувало рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2025 року по цивільній справі № 175/19602/24.

Разом з тим, відповідно до висновку експерта №284-МГ за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, за генетичними ознакими (ДНК-профіль), які належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в результаті проведеного розрахунку судом встановлено, що ймовірність підтвердження біологічного батьківства між ОСОБА_1 та ОСОБА_13 становить не менше 99,99939%.

Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішення суду.

Частинами 1, 3 статті 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у вказаній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Калачова проти Російської Федерації №3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Положеннями ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи, що висновком експерта № 284-МГ за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, встановлено ймовірність 99,99939% того, що ОСОБА_1 є біологічним батьком дитини ОСОБА_13 , та розглядаючи вказаний спір у межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, приймаючи до уваги вказаний висновок експерта, зважаючи на доведеність факту батьківства ОСОБА_1 щодо дитини ОСОБА_13 , а також на те, що встановлення факту батьківства не може бути вирішене іншим шляхом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_1 ,, ІНФОРМАЦІЯ_5 , рідним батьком дитини - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, отже такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із п. 2.13.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року за №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до абз. 9 п. 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до Положення про внесення змін, доповнень, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану.

Пунктом 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 передбачено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

З роз`яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Враховуючи обставини справи, наявні в матеріалах справи докази та результат молекулярно-генетичної експертизи, суд дійшов висновку, що з метою запобігання порушенню цивільних прав сторін, позов підлягає задоволенню також у частині внесення змін до актового запису № 14 від 20.06.23 року , змінивши в графі батько « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_1 ». Окрім того, згідно з п. 2.8. розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, якщо в актовому записі про народження дитини батьком указаний чоловік заявниці або інша особа (за винятком випадків, передбачених статтею 135 Сімейного кодексу України), то в унесенні змін стосовно визнання батьківства має бути відмовлено до вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження відомостей про батька. Тому позов підлягає задоволенню також у частині виключення з актового запису № 14, який складено 18 лютого 2025 року про народження дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомостей про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір, але в своїй позовній заяві, поданій до суду не зазначив, що бажає стягувати сплачений судовий збір з відповідача, тому судовий збір з відповідача не підлягає стягненню.

Керуючись ст. ст. 125, 128, 134 СК України, ст. ст. 2, 4, 76, 80- 82, 141, 142, 158, 247, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянина України (РНОКПП НОМЕР_2 ) батьком ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка народилася у місті Дніпро, Дніпропетровської області.

Зобов`язати Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни в актовий запис № 14, від 18 лютого 2025 року, про народження дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - виключити з актового запису № 14, який складено 18 лютого 2025 року про народження дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, змінивши в графі батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянина України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.С. Федоріщев