КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 368/258/25 Головуючий у суді І інстанції Кириченка В.І.
Провадження № 22-ц/824/7277/2026 Доповідач у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

09 березня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Голуб С.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 03 листопада 2025 року справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики та розписки, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 03 листопада 2025 року, повний текст якого виготовлено 13 листопада 2025 року, в задоволенні первісного позову та зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 19 січня 2026 року позивач ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Скопич М.С. через підсистему «Електронний суд» звернувся з апеляційною скаргою із пропуском строків, встановлених статтею 354 ЦПК України.

Згідно із вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У відповідності до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином строк, передбачений статтею 354 ЦПК України, є процесуальним строком, встановленим законом, який суд може поновити, якщо визнає причини його пропуску поважними.

До апеляційної скарги долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що повний текст оскаржуваного рішення отримано відповідачем 21 листопада 2025 року в його електронному кабінету, проте у період після його отримання відповідач перебував у службовому відрядженні за межами України, що об`єктивно унеможливило своєчасну підготовку для подання апеляційної скарги. Крім того, 05 грудня 2025 року між позивачем та його представником - адвокатом Кіпчук Я.С. було розірвано договір про надання правової допомоги, що поставило позивача у скрутне становище. 28 грудня 2025 року між позивачем та адвокатом Скопич М.С. було підписано договір про надання правничої допомоги, після підписання якого представникові знадобився час для вивчення матеріалів справи та підготовки тексту апеляційної скарги.

На підтвердження зазначених доводів представник позивача надала копію наказу про направлення ОСОБА_1 у відрядження від 04 грудня 2025 року, копію посвідчення про відрядження видане ОСОБА_1 та копію Додаткової угоди № 1 від 05 грудня 2025 року щодо дострокового розірвання Договору про надання правової допомоги № 16-12/24 від 16 грудня 2024 року.

Розглядаючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції вважає, що наведені обставини не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки вони не є об`єктивно непереборними і такими, що не залежать від волевиявлення позивача та пов`язані із перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Сам по собі факт перебування у службовому відрядженні за межами України не свідчить про неможливість подання апеляційної скарги. Оскаржуване рішення було отримано в електронному кабінеті позивача 21 листопада 2025 року, що означає належне повідомлення сторони про його зміст. Наказ про направлення у відрядження датований 04 грудня 2025 року, тобто до початку відрядження сторона мала близько двох тижнів для підготовки та подання апеляційної скарги. Жодних доказів того, що у цей період існували об`єктивні перешкоди для реалізації права на апеляційне оскарження, не надано.

Крім того, перебування за кордоном саме по собі не позбавляє особу можливості користуватися електронним кабінетом та подавати процесуальні документи дистанційно. Позивачем не доведено відсутності технічної можливості доступу до мережі Інтернет або інших обставин, які б унеможливлювали подання апеляційної скарги засобами електронного зв`язку. Надані копії наказу та посвідчення про відрядження лише підтверджують факт направлення у відрядження, але не доводять існування причинно-наслідкового зв`язку між цим фактом і пропуском процесуального строку.

Посилання на розірвання договору з попереднім представником також не може бути підставою для поновлення строку. Зміна представника або припинення договору про надання правової допомоги є наслідком волевиявлення сторони та належить до сфери її процесуальної поведінки. Такі обставини не є непередбачуваними чи непереборними та не позбавляли позивача можливості подати апеляційну скаргу особисто або своєчасно укласти договір з іншим представником. Новий договір про надання правничої допомоги було укладено лише 28 грудня 2025 року, тобто після спливу значної частини процесуального строку, що свідчить про відсутність належної процесуальної активності з боку сторони.

Необхідність ознайомлення нового представника з матеріалами справи та підготовки апеляційної скарги є звичайною складовою професійної діяльності адвоката і не може розцінюватися як поважна причина пропуску строку. Закон не пов`язує можливість поновлення строку з організаційними труднощами сторони чи її представника.

Таким чином, позивачем не доведено наявності об`єктивних та непереборних обставин, які б унеможливили своєчасне подання апеляційної скарги протягом усього встановленого процесуального строку. Наведені доводи мають суб`єктивний характер та пов`язані виключно з організацією діяльності сторони, що не може бути підставою для поновлення строку апеляційного оскарження.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що поважними визнаються лише обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, чого у даній справі стороною позивача не доведено.

Процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

Безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції.

Поновлення процесуального строку зі спливом зазначеного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, позивачу та/або його представнику необхідно надати суду апеляційної інстанції належні докази та вказати на інші обґрунтовані підстави, які підтверджують поважність причини пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

З огляду на вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись статтями 354, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 03 листопада 2025 року залишити без руху та встановити строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, в іншому випадку буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.А. Голуб