Справа № 592/1907/26
Провадження № 4-с/592/4/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючої судді Корольової Г.Ю., за участі секретаря судового засідання Перев`язки К.А., представника заявника Лисенко Н.О., представника Ковпаківського ВДВС у м.Суми Річкаля С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м.Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

У С Т А Н О В И В:

04.02.2026 року до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшла скарга подана ОСОБА_1 відповідно до якої просить: 1) визнати незаконною бездіяльність начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; 2) зобов`язати начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений 16.01.2007 Сумською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, реєстраційний номер обтяження 4359193.

Свою скаргу мотивує тим, що ОСОБА_1 є власником частини квартири АДРЕСА_1 . З витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлена наявність обтяження - арешт нерухомого майна вказаної квартири (реєстраційний номер обтяження: 4359193, зареєстрований 16.01.2007 Сумською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України). ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про зняття арешту. Проте йому було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутня інформація в рамках якого виконавчого провадження накладено вищевказаний арешт. Враховуючи, що жодних постанов про вчинення виконавчих дій виконавчого провадження на адресу скаржника та його померлої матері не надходило, є підстави вважати, що начальником ВДВС не було вчинено жодних розпорядчих дій щодо вирішення питання щодо накладеного арешту на вищезазначену нерухомість перед знищенням виконавчого провадження, що в подальшому призвело до того, що скаржник не має можливості скористатись своїм правом розпоряджатись спадковим майном через накладений арешт на квартиру з невідомих ВДВС причин.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Лисенко Н.О. вимоги скарги підтримала та просила її задовольнити.

Представник Ковпаківського ВДВС у м.Суми Річкаль С.П. проти задоволення скарги заперечував, просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Також зазначив, що враховуючи проміжок час між винесенням постанови про арешт майна боржника б/н від 28.12.2006 та зверненням ОСОБА_1 виконавче провадження (на паперових носіях) в межах якого була винесена вищевказана постанова знищене, а електронні копії документів, відповідно відсутні. Таким чином відсутня об`єктивна можливість встановити інформацію про виконавче провадження: номер виконавчого провадження, номер та дату виконавчого документа, назву та компетенцію органу, що його видав. Вважає, що відсутня протиправність дій державного виконавця, а всі його дії відповідають вимогам закону.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов такого висновку.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 16.01.2007 зареєстроване обтяження № 4359193 нерухомого майна ОСОБА_1 , а саме квартири АДРЕСА_1 , накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника, б/н, 28.12.2006 виданої ДВС у Ковпаківському районі м. Суми, державний виконавець С.В. Борсук.

04.11.2025 року Ковпаківський відділ державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовив ОСОБА_1 у знятті арешту з майна, оскільки відсутня інформація в рамках якого виконавчого провадження накладено вищевказаний арешт. Згідно п. 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.06.2017 № 699/30567, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Заявник ОСОБА_1 вважає, що начальником ВДВС не було вчинено жодних розпорядчих дій щодо вирішення питання щодо накладеного арешту на вищезазначену нерухомість перед знищенням виконавчого провадження, у зв`язку з цим він не має можливості скористатись своїм правом розпоряджатись спадковим майном через накладений арешт на квартиру з невідомих ВДВС причин.

Статтею 447 ЦПК України, передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із частиною першою статті 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Так, відомостей про суд, який видав виконавчий документ та зміст відповідного рішення, а також виконавчий документ, на підставі якого відкрито провадження, суду не надано. У межах розгляду скарги суд перевіряє виключно законність рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця. Однак за відсутності матеріалів виконавчого провадження та відомостей щодо підстав накладення арешту суд позбавлений можливості встановити неправомірність дій державного виконавця під час накладення арешту.

Заявником не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про незаконність оскаржуваних дій або бездіяльності. Сам по собі факт знищення матеріалів виконавчого провадження у зв`язку із закінченням строків їх зберігання не свідчить про протиправність дій державного виконавця.

Згідно зі ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Уразі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення скарги не має.

Керуючись ст. 18, 447-453 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м.Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з її складення.

Повний текст ухвали складено 04 березня 2026 року.

Суддя Галина КОРОЛЬОВА