ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 березня 2026 року

м. Харків

справа № 953/6372/24

провадження № 22-ц/818/1049/26

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Тичкової О.Ю., Мальованого Ю.М.

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості з теплопостачання та гарячу воду, -

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м.Харкова від 03 вересня 2025 року, постановлене суддею Колесник С.А.

в с т а н о в и в:

У липні 2024 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідачів заборгованість за теплопостачання та гарячу воду у сумі 64166 грн. 82 коп., судовий збір у сумі 3028 грн. 00 коп.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 03 вересня 2025 року позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість з теплопостачання та гарячу воду за період з 01.04.2017 по 31.01.2021 у розмірі 44 394 гривень 97 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2094 гривень 98 копійок в рівних частках, з кожного по 419 гривень 00 копійок. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; Зазначає, що судом першої інстанції не провів експертизу через ненадання позивачем всіх витребуваних у нього документів та актів, тому суд не в повному обсязі з`ясував обставини справи. доказів можливості відновлення опалення у квартирі позивачем не надано. Демонтаж радіаторів здійснювався головним інженером КП ХТМ ОСОБА_6 .

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі є споживачами послуг з подачі теплової енергії. У зв`язку з несплатою послуг теплопостачання з відповідачів солідарно на користь КП «ХТМ» підлягає стягненню заборгованість за період з 01.04.2017 по 31.01.2021 р.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Матеріали справи свідчать про те, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 12 липня 2024 року (а.с.4 т.1).

КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , є користувачами послуг теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 ; особовий рахунок НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 .

Зі змісту відомостей про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання, у зв`язку з неповною та несвоєчасною оплатою цих послуг за відповідачами утворилась заборгованість за опалення в період з березня 2008 по груднь 2021 року в сумі 64 166,82 грн. (а.с.2-3 т.1).

Постачання Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» теплової енергії до будинку АДРЕСА_1 підтверджується актами підключення/відключення №174/17120, №174/21275, №174/19749, №174/25649, №174/24335, №174/30702, №174/29315, №174/35413, №174/33446, №174/75 до системи теплопостачання житлового приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за період з 2017 по 2021 роки (а.с.91-96 т.1).

В розрахунку заборгованості зазначено інформацію щодо об`єму поставлених відповідачу послуг, їх вартість, згідно встановлених тарифів, а також відображено всі здійснені відповідачами оплати.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. З наявних у справі доказів убачається, що позивач надавав послуги з централізованого теплопостачання, а відповідачі їх отримували протягом зазначеного у позовній заяві строку.

Згідно з вимогами ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Згідно з п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином, Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язан оплатити надані послуги.

Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Наведене свідчить, що відповідач зобов`язаний був своєчасно і в повному обсязі оплачувати витрати на утримання будинку, споруд і прибудинкової території, послуги з теплопостачання, водопостачання, водовідведення, газопостачання, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що письмовий договір на постачання теплової енергії у квартиру відповідача, між сторонами не укладався, разом з тим відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 за адресою розташування квартири АДРЕСА_2 , відповідно до якого нараховується плата за послуги з теплопостачання, що надавалися позивачем будинку АДРЕСА_3 до точки розподілу в межах балансової належності та відсутність відмови від отримання послуги у передбаченому законом порядку, свідчать про фактичне укладення договору між сторонами.

Аналогічна позиція висловлена у постановах Верховного суду України від 16.12.2015 (справа № 6-2023цс15), від 20.04.2016 (справа № 6-2951цс15), від 26.09.2018 (справа №750/12850/16-ц), від 18.03.2019 (справа № 210/5796/16-ц) та підтримана Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 25.07.2019 по справі № 916/2267/17.

Згідно заст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року № 2633-ІУспоживачповинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до п.20 Правил плата за послуги з теплопостачання вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку або затверджених норм споживання на підставі платіжного документу.

Розрахунок заборгованості здійснений відповідно до розміру опалювальної площі у квартирі відповідачів.

Підстав вважати, що позивач невірно здійснив розрахунок не має.

Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення заборгованості з відповідачів відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність в квартирі радіаторів опалення, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (що діяла на час виникнення спірних правовідносин) споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року №169 внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Постановами Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 р. № 1268 та від 03.09.2009 р. №933 «Про внесення змін до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 р. №169 «Про затвердження змін до наказу про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Наказом Мінрегіону від 26.07.2019 р. «Про затвердження Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення» врегульовано, що з моменту набрання законної сили вищезазначеними нормативними актами дозволяється відключення від мереж централізованого опалення житлового будинку лише в цілому.

Для проведення вказаної процедури необхідно рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку визначити систему подальшого забезпечення такого будинку теплопостачанням з дотриманням вимог законодавства про охорону природного середовища. Рішення про відключення прийматиме орган місцевого самоврядування за письмовою заявою власника (співвласників) будівлі або житлового будинку, з урахуванням рішення комісії, яка засідатиме не рідше за один раз в місяць. Необхідно розробити проект відключення та отримати технічні умови відключення. Обрана система має забезпечити: опалення місць загального користування та допоміжних приміщень у будинку; ізоляцію та/або перенесення транзитних стояків (у разі потреби) тощо; заміну (у разі потреби) внутрішньобудинкових систем газо- та/або електропостачання (залежно від типу нагрівачів).

Доказів, які б свідчили, що мешканці будинку АДРЕСА_3 , звертались до КП «Харківські теплові мережі» за отриманням технічних умов на відключення від мереж централізованого опалення та встановлення автономного джерела опалення в їх будинку не надано.

Доказів на підтвердження правомірності та погодження зняття радіаторів у квартирі відповідача матеріали справи немість. Приміщення квартири відповідачів знаходиться на 16 поверсі в багатоквартирному житловому будинку. Система опалення відноситься до санітарно-технічного обладнання, власник приміщень не має права самовільно змінювати систему опалення та проводити відключення від мереж централізованого опалення.

Підстав для відмови у стягненні заборгованості в зв`язку з відсутністю радіаторів у квартирі не вбачається.

Нарахування заборгованості за весь період з 01.04.2017 року по 31.01.2021 року здійснений в межах загального строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надав всіх необхідних документів для проведення експертного дослідження спростовується матеріалами справи.

З відповіді Національного наукового центру «Інституту судових експертиз» ім.Засл. проф. Бокаріуса убачається, що матеріали справи повернуто до суду без виконання саме через несплату вартості експертного дослідження, при цьому обов`язок по оплаті проведення експертного дослідження було покладено на апелянта.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Висновки суду відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи. Підстав для відмови у позові не вбачається.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 03 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: О.Ю. Тичкова

Ю.М. Мальований