Справа № 944/6901/24
Провадження №2-о/944/40/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2026 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Білецької М.О.

присяжних Хлян М.І., Андрушко Л.А.

з участю секретаря судового засідання Хархаліс Л.А.,

заявника ОСОБА_1

представника заявника - адвоката Варениці В.С.,

представника ОСОБА_2 - адвоката Зозулі А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворів в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Виконавчий комітет Новояворівської міської ради Львівської області як орган опіки та піклування, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просить визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити його опікуном.

На обґрунтування заяви зазначає, що він проживає в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним проживає та являється членом сім`ї ОСОБА_2 , який є дядьком його дружини (рідним братом матері дружини).

Дядько ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2 групи внаслідок психічного захворювання безтерміново. За станом здоров`я ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду і такий догляд за ним здійснювали його батьки до своєї смерті.

З часу поселення ОСОБА_2 до його будинку він став здійснювати за ним догляд, оформивши за ним догляд на непрофесійній основі. Здійснюючи догляд за ОСОБА_2 , спілкуючись з останнім та спостерігаючи за його поведінкою, він виявив, що стан здоров`я дядька продовжує погіршуватись, він замикається в собі, інколи поводиться неадекватно, потребує постійного за ним нагляду тощо. Відповідна поведінка та психічний стан ОСОБА_2 свідчить про його недієздатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, необхідність здійснення за ним постійного стороннього догляду.

З урахуванням наведеного, просить заяву задовольнити.

Ухвалою судді від 18 грудня 2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження.

Ухвалою суду від 05 лютого 2025 року в справі призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» та провадження в справі зупинено.

Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року поновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням до суду висновку судово-психіатричної експертизи.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 повідомив, що ОСОБА_2 є недієздатною особою, а він на непрофесійній основі здійснює догляд за ним. Враховуючи наведене просив заяву задовольнити та призначити його опікуном над ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 , адвокат Варениця В.С. вимоги заяви підтримав, пояснив, що заявник є єдиною особою, яка здійснює догляд за дядьком. Інших родичів, які б виявили бажання здійснювати догляд за ОСОБА_2 не має. Просив заяву задовольнити.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не прибув, однак його представник, адвокат Зозуля А.В. пояснив, що ОСОБА_2 згідно висновку експерта є недієздатною особою, а ОСОБА_1 постійно здійснює догляд за ним, тому щодо задоволення заяви не заперечує.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , яка є дружиною заявника, повідомила, що її чоловік ОСОБА_1 з 2017 року здійснює догляд за її рідним дядьком ОСОБА_2 . Вона фізично не може здійснювати догляд за ним, оскільки працює на двох роботах та доглядає за дітьми. Інших родичів, які б могли фізично здійснювати за ним догляд не має. Також зазначила, що в ОСОБА_2 є брат інвалід по зору, який зловживає спиртними напоями, з яким він раніше проживав та дві сестри, одна з яких її мати - ОСОБА_4 .

Представник заінтересованої особи Новояворівської міської ради Львівської області в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України).

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою також зареєстрований ОСОБА_2 . Дана обставина підтверджується довідкою №18601 про склад сім`ї, виданою Виконавчим комітетом Яворівської міської ради Львівської області.

Заінтересована особа ОСОБА_2 приходиться заявнику ОСОБА_1 дядьком (рідний брат матері дружини), що підтверджується свідоцтвами про народження, долученими до матеріалів справи та сторонами не оспорюється.

ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи, загальне захворювання, непрацездатний, що підтверджується довідкою до акта серії ЛВА - 1 №031232, виданою Міжрайонною спеціалізованою психічною МСЕК.

З висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за собою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №561 від 19.11.2024, виданого КНП «Новояворівська лікарня ім.Юрія Липи», ОСОБА_2 за рівнем обмеження життєдіяльності є обмежений до самообслуговування, здатності до орієнтації, здатності до спілкування, здатності контролювати свою поведінку. Хворий ОСОБА_2 потребує стороннього догляду.

Згідно висновку психіатричної експертизи №1709 від 13.10.2025, складеного на виконання ухвали суду від 05 лютого 2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним, стійким психічним розладом у вигляді розумової відсталості в ступені вираженої дебільності, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного догляду та опіки.

Таким чином, вимоги заявника про визнання ОСОБА_2 недієздатним повністю доведені, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Щодо вимог заяви ОСОБА_1 про призначення його опікуном над ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України).

Статтею 9 СК України встановлено коло осіб, сімейні особи між якими регулюються СК України, зокрема це подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі.

Поняття «родинність» розглядається як родинні зв`язки між людьми, що ґрунтуються на походженні однієї особи від іншої чи кількох осіб від спільного пращура; кровний зв`язок осіб, що походять один від одного чи від спільного пращура. Родинна лінія може бути прямою чи боковою та поділяється на висхідну та низхідну. При прямій лінії родинність ґрунтується на походженні однієї особи від другої.

Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної трупи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками).

Таким чином, родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника).

В постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі №737/120/18 зазначено про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами.

Родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Виходячи з вимог діючого ЦК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.

Законодавство України не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують родинні стосунки, а тому вони визначаються в кожному випадку окремо, в залежності від ступеня їх споріднення.

Закон України «Про запобігання корупції» визначає, що члени сім`ї є - чоловік (дружина) та діти до досягнення ними повноліття; а також усі особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі; близькі особи - члени сім`ї, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням суб`єкта.

Отож, член сім`ї (у сімейно-правовому аспекті) - це особа, яка має тісний правовий зв`язок із сім`єю, що ґрунтується на шлюбі, спорідненні, усиновленні, інших формах влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, характеризується спільністю життя та інтересів, наявністю взаємних прав і обов`язків, передбачених сімейним законодавством.

На підтвердження обставини, що ОСОБА_2 є членом сім`ї заявника суду не подано належних та допустимих доказів, зокрема, підтвердження того, що заявник купує продукти та ліки, утримує ОСОБА_2 , ведуть спільне господарство, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин, про що зокрема зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї».

Наявність лише факту спільної реєстрації місця проживання є недостатнім для підтвердження наявності умов для визнання їх членами сім`ї.

Заявник ОСОБА_1 не подав суду належних і допустимих доказів на підтвердження ні його родинних відносин з ОСОБА_2 , ні доказів на підтвердження наявності умов для визнання їх членами сім`ї.

Враховуючи наведене, заінтересована особа ОСОБА_5 , який є рідним братом матері дружини заявника ОСОБА_1 , не є близьким родичем останнього.

Відповідно до ч.1 ст.300 ЦПК України суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.

За приписами ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст.58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

В силу ст.63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених ст.60 ЦПК України. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за №387/3680 (далі Правила).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил, опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

Пунктом 3.3 Правил визначено перелік документів, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна, а саме: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органу опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі.

Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 336/5652/18 зазначив, що відповідно до частини 1 статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 736/1508/17, від 28 лютого 2024 року в справі №372/3474/21.

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Відповідно до подання Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Львівської області №3150/10 від 21.08.2025, опікунська рада просить призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном над дядьком своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З даного подання встановлено, що підставою для винесення даного подання про призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 є те, що ОСОБА_1 фактично проживає разом із ОСОБА_2 та здійснює за ним догляд, інших родичів, які б виявили бажання здійснювати догляд за ОСОБА_2 немає.

Проте таке подання органу опіки і піклування має рекомендаційний характер та не може бути самостійним засобом захисту порушеного права. Цьому документу може бути надана лише оцінка в сукупності з іншими доказами у справі при вирішенні по суті питання, для якого він був складений.

У даному випадку подання органу опіки та піклування не містить жодних обґрунтувань щодо необхідності призначення саме ОСОБА_1 опікуном над недієздатним дядьком його дружини ОСОБА_2 .

Фактично вищенаведене подання органу опіки та піклування ґрунтується на виявленій ініціативі заявника про призначення його опікуном, не містить обґрунтування відповідності призначення його опікуном інтересам недієздатного.

Окрім цього, в поданні не проаналізовано наявність інших близьких родичів з першого та другого кола спорідненості, які б змогли здійснювати догляд за ОСОБА_2 .

Під час судового засідання з пояснень заявника та допиту свідка ОСОБА_3 встановлено, що у ОСОБА_2 , окрім брата - інваліда по зору, є дві рідні сестри.

Крім цього, в поданні органу опіки та піклування не надано характеристики тій обставині, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаною особою.

При цьому, судом приймаються до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 23 липня 2025 року по справі №279/3630/24, в якій зазначено, що в умовах воєнного стану підчас розгляду питання про призначення опікуном військовозобов`язаної особи орган опіки повинен додатково з`ясувати доцільність такого призначення, враховуючи конституційний обов`язок захисту Вітчизни та можливість виконання функцій опікуна іншими особами.

Однак у поданні органом опіки та піклування не було з`ясовано питання можливості призначення опікуном заявника, який є військовозобов`язаним, а в умовах воєнного стану орган опіки має належно з`ясувати питання доцільності призначення саме його опікуном, ураховуючи закріплений у Конституції України обов`язок захисту Вітчизни та загальну мобілізацію, з урахуванням усіх обставин, у тому числі здатності виконання функцій опікуна недієздатної особи іншими особами.

Саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений ст. 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому питанні, та належно мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, необхідність такого.

Даний висновок узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом в постанові від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23 (провадження № 61-16711 св 24), які відповідно до статті 263 ЦПК України враховуються судом при ухваленні цього рішення.

За вказаних обставин, суд вважає, що подання органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Львівської області щодо можливості призначення ОСОБА_1 опікуном є таким, що винесено передчасно, без повного дослідження всіх обставин щодо цього та ґрунтується виключно на даних, отриманих від заявника.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заяви ОСОБА_1 в частині визнання ОСОБА_2 недієздатним та встановлення над ним опіки, однак вимога про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Частиною першою статті 65 ЦК України передбачено, що до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

Згідно ч.2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 39, 40, 41, 55, 58, 60, 62, 67 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141,223, 259, 263-265, 299, 300 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Виконавчий комітет Новояворівської міської ради Львівської області як орган опіки та піклування, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна - задовольнити частково.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати недієздатним та встановити над ним опіку.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Покласти обов`язки опікуна над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на Новояворівську міську раду Львівської області, як орган опіки і піклування, до вирішення питання про призначення йому опікуна, в порядку визначеному законодавством.

Визначити строк дії рішення тривалістю два роки з моменту набрання ним законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Роз`яснити учасникам справи, що дане рішення суду не є безтерміновим, його дія обмежена у часі. Строк дії даного судового рішення може бути продовжено судом за відповідним клопотанням. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного даним судовим рішенням. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 11.03.2026.

Повне найменування сторін:

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа - Новояворівська міська рада Львівської області, , адреса місцезнаходження: Львівська область, Яворівський район, м.Новояворівськ, вул.Шевченка, 2;

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя М.О. Білецька

Присяжні: М.І. Хлян

Г.І. Андрушко