Справа № 477/643/21
Провадження № 2/477/33/25
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

10 березня 2026 року м. Миколаїв

Вітовський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі судді Полішко В.В., розглядаючи цивільну справу за позовом Миколаївської обласної прокуратури в інтересах Миколаївської районної державної адміністрації, державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення в частині, повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2021 року до суду надійшла позовна заява Миколаївської обласної прокуратури, в якій з урахуванням зміни предмети позову, просить визнати незаконним та скасувати рішення Мішково-Погорілівської сільської ради від 17 липня 2019 року № 8 в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1160 га (кадастровий номер :07:000:0093) для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку.

Зобов`язати відповідача повернути у власність держави в особі Миколаївської районної державної адміністрації з правом постійного користування державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (в минулому державного підприємства «Миколаївське лісове господарство») спірну земельну ділянку, а також стягнути судовий збір.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2025 року, прокурору відмовлено у задоволенні клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження для вирішення питання щодо зміни позовних вимог. Крім цього, позовну заяву на підставі частини 1 статті 185 ЦПК України залишено без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 177 ЦПК України.

Заявнику у строк тридцять днів з дня отримання ухвали було запропоновано усунути недоліки, що перешкоджають подальшому розгляду справи, а саме: надати експертно-грошову оцінку спірної земельної ділянки, чинної на дату подання позовної заяви, а також, у зв`язку з внесенням змін до Цивільного процесуального кодексу України, з прийняттям Закону України від 12 березня 2025 року № 4292-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилання захисту прав добросовісного набувача», внести на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі вартості спірного майна.

12 січня 2026 року від прокурора Миколаївської обласної прокуратури до суду надійшли письмові пояснення на ухвалу суду від 09 жовтня 2025 року про залишення позовної заяви без руху.

Так, вважає, що законодавчі зміни, а саме: прийняттям Закону України від 12 березня 2025 року № 4292-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилання захисту прав добросовісного набувача», які суттєво впливають на застосування судом та учасниками процесу способу захисту, є виключними та не залежать від волі сторін, у тому числі прокурора. Вважає, що ця норма і не могла б мати зворотної дії в часі в силу ст. 58 Конституції України, оскільки абз. 2 ч. 4 ст. 177 ЦПК України погіршує становище позивача внаслідок встановлення додаткових вимог до позовної заяви, а не пом`якшує.

Зазначила, що у позовній заяві не містяться вимоги про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на підставі ст. 388 ЦК України. При обґрунтуванні позовних вимог прокурор посилався на положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Водночас, вже у заяві про зміну предмета позову від 16 вересня 2025 року (яка ще не розглядалася судом) прокурор посилався на положення ст. 387 ЦК України, відповідно до якої власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Крім цього, згідно з витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки на земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:0093 її нормативна грошова оцінка становить 179951,94 грн.

Зазначила, що невнесення прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду виключає можливість постановлення рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача, але не виключає можливість розгляду справи за позовом прокурора та ухвалення судом рішення про витребування майна у недобросовісного набувача.

Прокурором не подавався позов про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на підставі ст. 388 ЦК України, а при обґрунтуванні зміни позовних вимог прокурор посилався на недобросовісність дій відповідача ОСОБА_1 .

На думку прокурора Лебідь В.А. міг і повинен був розуміти, що ця ділянка належить до земель лісового та природно-заповідного фонду і її отримання у власність є неможливим в силу імперативних вимог законодавства України. Аналогічні висновки щодо поведінки добросовісного власника викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17.

Зазначає, що перед набуттям спірної земельної ділянки, розташованої у межах природно-заповідного фонду, у приватну власність ОСОБА_1 , у останнього не існували перешкоди самостійно чи з допомогою фахівця у галузі права ознайомитися із зазначеними актами та зробити висновки щодо режиму земельної ділянки.

З огляду на що ОСОБА_1 не є добросовісним набувачем вищевказаної земельної ділянки, що унеможливлює застосування до спірних правовідносин положень ст. 388 ЦК України у новій редакції.

Тому, невнесення прокурором вартості майна виключає можливість постановлення рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача, але не виключає можливість розгляду справи за позовом прокурора та ухвалення судом рішення про витребування майна у недобросовісного набувача.

Разом з тим суд не погоджується з вищевикладеною думкою прокурора, оскільки у позовній заяві, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, прокурор не вказував на недобросовісність ОСОБА_1 при набутті спірної земельної ділянки.

Під час дослідження письмових доказів судом з`ясовано, що відповідач діяв у спосіб та порядок, передбачений законодавством України щодо отримання спірної земельної ділянки, з огляду на що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем.

Крім цього, як зазначено судом в ухвалі суду від 09 жовтня 2025 року підготовче провадження тривало більше трьох років і, на думку суду, прокурор мав достатньо часу для того, щоб визначитись як з предметом позову, так і вчинити всі дії, що вчиняються на стадії підготовчого провадження.

Прокурору відмовлено у задоволенні клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження для завершення питання щодо зміни позовних вимог, оскільки позовні вимоги у поданій до суду заяві про зміну предмету позову прокурор обґрунтував на підставі статті 387 ЦК України, як витребування земельної ділянки у недобросовісного набувача.

Водночас, судом наголошено на тому, що до статті 387 ЦК України Законом України від 12 березня 2025 року № 4292-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилання захисту прав добросовісного набувача», на який посилався прокурор, зміни не вносились і прокурор не був позбавлений можливості звернутись до суду з віндикаційним позовом з самого початку.

Тобто, прокурором пред`явлений до суду позов щодо витребування спірного майна у добросовісного набувача, а тому з урахуванням положень частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви мають бути долучені документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, а також експертно-грошова оцінка земельної ділянки.

До визначеного ухвалою суду терміну, недоліки, що перешкоджають розгляду, які зазначені в ухвалі суду від 09 жовтня 2025 року не усунуті.

З урахуванням викладеного, слід дійти висновку, що подані до суду прокурором письмові пояснення не усувають недоліки, що перешкоджають вирішенню питання щодо розгляду справи по суті заявлених вимог.

Вказані обставини позбавляють суд можливості розгляду даної позовної заяви по суті заявлених вимог.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з частиною 5 статті 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись статтею 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Миколаївської обласної прокуратури в інтересах Миколаївської районної державної адміністрації, державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення в частині, повернення земельної ділянки повернути позивачу.

Роз`яснити прокурору, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Відповідно до ст.ст.354-355 ЦПК України ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня одержання позивачем її копії.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Вітовський районний суд Миколаївської області.

Суддя В.В.Полішко