провадження 2/287/1337/26
Справа № 287/383/26
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНи

11 березня 2026 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Нижник Г.П., вирішуючи питання про відкриття провадження по цивільній справі та ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Коростенської державної адміністрації відділ № 4 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів), -

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Коростенської державної адміністрації відділ № 4 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Нижнику Г.П.

Перевіривши позовну заява на відповідність вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

З ч. 4 ст. 177 ЦПК України вбачається, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставі ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 8 ст. 6 4 Закону України «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до матеріалів справи додано квитанцію про сплату № 9387-4990-1250-5958 від 26.11.2025 про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн. Однак при перевірці зарахування судового збору встановлено, що вказана платіжна інструкція поєднана до цивільної справи № 287/2664/25 за позовом ОСОБА_1 до Відділу № 4 Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів).

З огляду на вищенавене, суд вважає, що позивачем в даній справі, в порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Поряд із цим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992).

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суд, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання заявником умов реалізації права на звернення до цього суду з заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 261, 293ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Коростенської державної адміністрації відділ № 4 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів) залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, для усунення недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заява буде вважатись не поданою та повертається заявникам зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г. П. Нижник