Справа № 203/2164/26
Провадження № 2-з/0203/8/2026
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

05 березня 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра в особі судді Колесніченко О. В., розглянувши у провадженні № 2-з/0203/8/2026 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2026 року ОСОБА_1 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подав заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просив заборонити приватному виконавцю Приходько А.А. здійснювати реалізацію квартири (лот 593272); заборонити ДП «СЕТАМ» проводити електронний аукціон 06 березня 2026 року; заборонити державним реєстраторам здійснювати реєстрацію переходу права власності на зазначену квартиру.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 березня 2026 року вказана заява передана судді Центрального районного суду міста Дніпра Колесніченко О.В.

Перевіряючи відповідність заяви про забезпечення позову вимогам ст. 151 ЦПК України, судом встановлено наступне.

Так, згідно вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Як подана заява, окрім, зазначення самого заявника ОСОБА_1 , не містить зазначення жодних інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, зокрема, відповідачів, третіх осіб, у зв`язку з чим так заява вочевидь не відповідає вимогам ч.2 ст. 151 ЦПК України.

Крім того, відповідно до п.п.2, 5, 6, 7 ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Так, у постанові Верховного Суду у справі № 922/404/19 від 09 липня 2020 року, зроблено висновок, що позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Разом з тим, у своїй заяві про забезпечення позову заявник, не зазначаючи конкретних чітко визначених майбутніх відповідача (відповідачів) не зазначає конкретного предмета позову, ні обґрунтування відповідних позовних вимог з викладенням конкретних фактичних обставин та правові підстави позову, обмежившись узагальненим посиланням у заяві на намір звернутися до суду з вимогами про визнання незаконними дій приватного виконавця, скасування постанови про реалізацію майна, визнання недійсною оцінки, захист права власності, не зазначаючи ні в чому полягає незаконність дій приватного виконавця, ні в якому конкретному виконавчому провадженні, з виконання якого конкретно судового рішення, ні в чому полягає незаконність постанови «про реалізацію» та якої конкретно постанови, ні в чому полягатиме захист права власності на думку заявника та у який спосіб.

Між тим, предмет позову визначає, окрім іншого, і правила підсудності, що визначено п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України.

Крім того, заявляючи про подання позову з вимогами, зокрема, про захист права власності, заявник не зазначає ціни позову, безпідставно стверджуючи про те, що майбутній позов не містить майнового характеру, оскільки захист права власності як правило пов`язаний з вимогами майнового характеру.

Так само заява не містить пропозицій щодо зустрічного забезпечення, правила якого визначені ст. 154 ЦПК України.

Між тим, зазначенням пропозицій позивача щодо зустрічного забезпечення могли б фактично зберегти позивачем існуючий стан status-quo між сторонами до ухвалення кінцевого рішення суду, проте заявником не запропоновано жодного виду зустрічного забезпечення для підтвердження відсутності намірів зловживання своїми процесуальними правами на шкоду іншій стороні.

Відповідно до ч.10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За наведених обставин належить дійти висновку про невідповідність заяви вимогам ст. 151 ЦПК України, що є підставою для її повернення заявникам.

Керуючись ч.10 ст.153, 258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвала протягом 15 днів з дня підписання може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду з правом на поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження у разі подання скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем вручення копії цієї ухвали, а в іншій частині набирає законної сили з моменту підписання у день її складення.

Суддя О.В. Колесніченко