_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/9849/26
Провадження № 2/947/2991/26
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

10.03.2026 м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Цирфа К.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення майбутнього позову до ОСББ «Одісей-55», АТ «ДТЕК Одеські електромережі», ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» в порядку захисту прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2026 року до Київського районного суду м. Одеси із заявою про забезпечення майбутнього позову до ОСББ «Одісей-55», АТ «ДТЕК Одеські електромережі», ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» в порядку захисту прав споживачів, звернулася ОСОБА_1 з вимогою вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСББ «Одісей-55», АТ «ДТЕК Одеські електромережі», ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» вчиняти дії щодо припинення або обмеження постачання електричної енергії до квартир за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Указана заява вмотивована тим, що відповідачами може бути припинено постачання електроенергії до вказаних квартир, оскільки має місце порушення облаштування точки розподілу електроенергії, що позбавляє можливості визначити обсяг та вартість спожитої електроенергії кожним із споживачів.

Суддя, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, дійшов такого висновку.

За приписами ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії (п. 2 ст. 150 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, між іншим, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (п. 3-7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України).

Подаючи заяву про забезпечення позову, заявником не надано пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення (ч. 8 ст. 153 ЦПК України).

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (ч. 4, 5 ст. 154 ЦПК України).

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, доводи заявниці, суд уважає, що застування заходів забезпечення позову у виді заборони вчиняти певні дії наразі не буде відповідати принципам розумності, обґрунтованості та адекватності.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що право споживача порушене.

Із заяви вбачається, що заявниця просить зобов`язати потенційних відповідачів утриматися від вчинення дій щодо припинення надання послуг за відсутності доказів наявності наміру вчинити означені дії.

По суті заявниця просить накласти зобов`язання наперед (про всяк випадок).

Відтак, уразі ухвалення рішення про задоволення заяви про забезпечення позову без визначення наміру вчинити конкретні порушення зі сторони потенційних відповідачів та підтвердження цього належними та допустимими доказами, останнє буде носити свавільний характер.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 149-153, 154 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до його подання відмовити.

Ухвала суду про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя К. А. Цирфа