У х в а л а

27 лютого 2026 року

м. Київ

Справа № 537/388/24

Провадження № 61-7396ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржниця)

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 жовтня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 13 травня 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_2 (далі - позивачка) до скаржниці за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович Надії Василівни - про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності на майно в порядку спадкування та

в с т а н о в и в :

1. У січні 2024 року позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила:

- встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю позивачки (далі - мати), а ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , - батьком (далі - батько);

- встановити факт прийняття матір`ю спадщини, що відкрилася після смерті батька, на 1/6 частку в квартирі АДРЕСА_1 (далі - квартира), яка належала батьку на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради народних депутатів Полтавської області 23 грудня 1997 року згідно з розпорядженням від 23 грудня 1997 року № 6944/2;

- визнати за позивачкою в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері право власності на належну останній 1/2 частку в квартирі.

2. 18 жовтня 2024 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області ухвалив рішення, згідно з якимвстановив факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 є матір`ю позивачки, та визнав за останньою в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/2 частки в квартирі; відмовив у задоволенні інших вимог.

3. 13 травня 2025 року Полтавський апеляційний суд ухвалив постанову, згідно з якою залишив без змін рішення суду першої інстанції.

4. 12 червня 2025 року скаржниця подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову.

5. 9 вересня 2025 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення її недоліків десятиденний строк із дня вручення тієї ухвали. Скаржниця мала конкретизувати підставу касаційного оскарження, доплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 24 097,40 грн або самостійно розрахувати суму судового збору на підставі документів, які можуть підтвердити дійсну вартість квартири за формулою, наведеною у вказаній ухвалі, надати суду оригінал квитанції про цю сплату, а також копії відповідно до кількості інших учасників справи.

6. 1 жовтня 2025 року скаржниця подала до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додала уточнену редакцію цієї скарги, висновок про вартість квартири та квитанцію про доплату 2 422,35 грн судового збору.

7. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).

8. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана у визначений статтею 390 ЦПК України строк із дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбаченої пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження:

- відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, а саме норм Кодексу законів про шлюб, сім`ю та опіку РСФСР від 19 листопада 1926 року (в редакції, чинній станом на серпень 1967 року), зокрема його статті 138 у поєднанні з нормами щодо моменту припинення шлюбу, розірваного в судовому порядку на території колишньої РРФСР (станом на 1967 рік у зазначеному кодексі не було імперативної вимоги щодо обов`язкової реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС як єдиної умови його припинення, а юридичний факт припинення шлюбу пов`язувався з моментом набрання відповідним судовим рішенням законної сили).

Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 жовтня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 13 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович Надії Василівни - про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності на майно в порядку спадкування.

2. Витребувати з Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області цивільну справу № 537/388/24.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги з доданими матеріалами; роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко