КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/2617/2026 Доповідач - Кафідова О.В.
У Х В А Л А

м. Київ Справа № 372/1284/25

11 березня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кафідової О.В.

суддів: Оніщука М.І.

Шебуєвої В.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Кравченка М.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, про розірвання договору між батьками про проживання та виховання дітей, визначення місця проживання малолітніх дітей, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, про розірвання договору між батьками про проживання та виховання дітей, визначення місця проживання малолітніх дітей задоволено повністю.

Розірвано договір між батьками про проживання та виховання дітей від 06 грудня 2023 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В., зареєстрований у реєстрі за № 2553.

Визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_2 .

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 04 грудня 2025 року відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким:

- повернути малолітню дівчинку - ОСОБА_4 до матері, за адресою фактичного/постійного проживання: АДРЕСА_1 ;

- визнати, що малолітня дитина - ОСОБА_5 проживає разом із матір`ю та продовжує проживання за зазначеною адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити наближатись до місця мого з дітьми проживання ближче ніж 500 м.;

- відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

- заслухати та врахувати думку сина, викладену ним на своєму особистому ютуб каналі у вигляді письмового звернення та відеозвернення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 лютого 2026 року апеляційну скаргу було залишено без руху та роз`яснено, що для усунення недоліків необхідно протягом п`яти днів з дня вручення ухвали надати до суду апеляційної інстанції: оригінал документу про доплату судового збору на суму 3 630 грн. 40 коп. за реквізитами: Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Солом.р-н/22030101, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 22030101 та/або належні та допустимі докази на підтвердження звільнення апелянта від сплати судового збору, обґрунтовану заяви про поновлення, визначеного в ст. 354 ЦПК України, тридцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2025 року.Окрім того, подати нову редакцію апеляційної скарги із врахуванням вимог ч. 6 ст. 367 ЦПК України та із наданням доказів виконання вимог п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України.

23 лютого 2026 року відповідач ОСОБА_1 отримала копію ухвали Київського апеляційного суду від 20 лютого 2026 року, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах цивільної справи.

05 березня 2026 року апелянт засобами поштового зв`язку направила до Київського апеляційного суду повторну апеляційну скаргу в якій зазначила, що повний текст рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2025 року отримала 05 листопада 2025 року, що підтверджується розпискою про отримання повного тексту рішення першої інстанції, яка міститься в матеріалах цивільної справи.

Окрім того, просить звільнити її, як матір та законного представника дитини з інвалідністю від сплати судового збору з урахуванням того, що 04 грудня 2025 року ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 1 820,00 грн., який на той момент покривав вартість судового збору за всі вимоги.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи зазначені в повторній апеляційній скарзі, суд приходить до наступних висновків.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору (або відстрочення, розстрочення сплати судового збору), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Зазначені відповідачем ОСОБА_1 обставини не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення відповідача від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Враховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність у заявника пільг щодо його сплати, можна зробити висновок про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами заявника стосовно можливості звернення до суду апеляційної інстанції (за умови виконання вимог закону щодо оплати апеляційної скарги судовим збором) у даній справі дотримано.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявника на доступ до правосуддя, оскільки формування справедливих принципів оплати судового збору характеризує рівень доступності до правосуддя у країні (справа «Креуз проти Польщі» (KREUZ v. POLAND) від 19 червня 2001 року).

Відповідач ОСОБА_1 у клопотанні про звільнення від сплати судового збору зазначила, що вона є матір`ю та законним представником дитини з інвалідністю, разом з тим, суд апеляційної вважає, що зазначені відповідачем причини звільнення від сплати судового збору не можуть братись до уваги, оскільки не стосуються спору щодо дитини у якої встановлено інвалідність, а позовні вимоги зустрічного позову стосуються інвалідності дитини, яка не є інвалідом.

Враховуючи викладене, в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору слід відмовити.

Окрім того, згідно вимог ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що 22 жовтня 2025 року Обухівським районним судом Київської області було ухвалено рішення, а апеляційна скарга була подана відповідачем ОСОБА_1 лише 04 грудня 2025 року, тобто, з пропуском строку для подання апеляційної скарги.

Проте, в апеляційній скарзі та в повторній апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 не просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2025 року та не надає обґрунтованої заяви про поновлення вказаного строку.

Відповідач ОСОБА_1 не виконала всі вимоги ухвали Київського апеляційного суду від 20 лютого 2026 року, а саме не надала до суду апеляційної інстанції: оригінал документу про доплату судового збору на суму 3 630 грн. 40 коп. за реквізитами: Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Солом.р-н/22030101, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 22030101 та/або належні та допустимі докази на підтвердження звільнення апелянта від сплати судового збору; обґрунтовану заяви про поновлення, визначеного в ст. 354 ЦПК України, тридцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2025 року.

Станом на 11 березня 2026 року відповідачем ОСОБА_1 вказані судом недоліки в повній мірі усунуто не було.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2025 року з пропуском визначеного законом строку, у визначений судом строк не доплатила судовий збір та не надала до суду апеляційної інстанції обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, колегія суддів у відкритті апеляційного провадження відмовляє.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Кравченка М.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, про розірвання договору між батьками про проживання та виховання дітей, визначення місця проживання малолітніх дітей, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: