Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/1221/26
Провадження № 2/572/1566/26
У Х В А Л А

09 березня 2026 року Суддя Сарненського районного суду Рівненської області ВЕДЯНІНА Т.О. розглянувши у справі №572/1221/26 позовну заяву за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги до позовної заяви визначені у ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, до позову додано платіжну інструкцію №152292 від 17.02.2026 року, з якої встановлено, що ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплачено судовий збір у розмірі 3328,00 грн.

У той же час, зі змісту позовної заяви та її вимог встановлено, що предметами спору у даній справі є чотири окремих кредитних договори: кредитний договір №9013827 від 02 травня 2025, заборгованість за яким становить 27000 грн.; кредитний договір №102957989 від 30 жовтня 2025 року заборгованість за яким становить 10516,05 грн.; за кредитним договором №71254986 від 06 травня 2025 року заборгованість за яким становить 9600 грн., за кредитним договором №07298-05/2025 від 03 травня 2025 року заборгованість за яким становить 9216 грн.,

Згідно положень ч. 1ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подачу до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з положеннями п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2011 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Верховний Суд у справі №909/243/18, акцентував увагу на відмінностях між поняттями «предмет спору» та «предмет позову». Зокрема, ВС зазначив, що предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Згідно ч.1ст.188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Об`єднані можуть бути позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 911/414/18, провадження № 12-231гс18).

Також Верховний Суд у своїй постанові від 15.02.2019 у справі №910/11811/18 зауважив, що кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (кредитні договори, договори забезпечення, тощо).

Отже, вимога про стягнення заборгованості за кожним кредитним договором є самостійною вимогою.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 56332,05 грн. Зі змісту позову та доданих документів вбачається, що така заборгованість утворилась за чотирьома окремими кредитними договорами, укладеними відповідачем, тобто позивач заявляє по суті чотири самостійні вимоги майнового характеру, однак при цьому об`єднує суму заборгованості по чотирьох окремих самостійних кредитних договорах в одну суму, з якої сплачено судовий збір, що має відображення у платіжній інструкції №152292 від 17.02.2026 року.

Тобто, позов містить три вимоги майнового характеру: стягнення кредитної заборгованості за чотирьома окремими договорами, по кожному з яких позивачем нараховано заборгованість окремо та зазначено її складові, такі як заборгованість за основною сумою боргу та заборгованість за відсотками, штрафами та комісією.

Заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами, хоча й стосуються одного відповідача.

Вимоги за вказаними кредитними договорами не є похідними від основної позовної вимоги. При цьому при вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо виконання кожного договору у відповідності до умов, визначених у договорах.

Таким чином, заявлено по суті чотири самостійні вимоги майнового характеру по чотирьох окремих самостійних кредитних договорах, об`єднаних позивачем в одному позові, проте, позивачем сплачено судовий збір як за одну вимогу майнового характеру.

Беручи до уваги, що позивачем заявлено чотири окремі вимоги майнового характеру, за подачу до суду позову про стягнення заборгованості за чотирьома кредитними договорами, тому позивачу необхідно було сплатити 13312 грн. судового збору, тобто за кожну вимогу по 3328 грн (3328 грн * 4 = 13312 грн).

Таким чином, ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» необхідно доплатити 9984 грн. судового збору за наступними реквізитами:

Отримувач коштів УК у Сарненському районі/Сарненський район/22030101; код отримувача 38012494; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0017338; код класифікації доходів бюджету 22030101.

Оскільки позовна заява, подана позивачем із певними недоліками, про які зазначено вище, її слід залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків шляхом сплати судового збору у розмірі, визначеному законом, а також шляхом надання позивачем суду відповідного підтвердження надіслання відповідачеві копій поданих до суду документів .

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за кредитними договорами, залишити без руху надавши строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя