Справа № 204/7266/25
Провадження № 2/204/420/26
УХВАЛА

іменем України

05 березня 2026 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючий суддя Книш А.В.,

секретар судового засідання Малкамова О.С.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Дніпровська міська рада, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Дніпровська міська рада, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки, у якій позивач просить: зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :07:078:0031, загальною площею 0,1 га та закрити Поземельну книгу, яка була відкрита на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :07:078:0031, загальною площею 0,1 га.

Судом на обговорення поставлено питання про закриття провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Представник позивача ОСОБА_1 заперечував проти закриття провадження у справі.

Представник відповідача ОСОБА_2 просив вирішити питання на розсуду суду.

Інші учасники справи, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, до судового засідання не з`явилися, будь-яких заяв чи клопотань не подавали.

Вирішуючи питання щодо юрисдикції даної справи судом враховується наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Статтею 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження; спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило майнового, приватного права чи інтересу.

Такий висновок щодо застосування вищевказаних норм процесуального права міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.05.2020 у справі № 707/234/19.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Відповідно до пункту 1 цього Положення Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи (підпункт 31 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру).

Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333, Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань, крім іншого, здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку; здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Адміністративні суди розглядають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів.

Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Зазначений висновок узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 13.11.2019 у справі № 823/1984/16.

Окрім цього, відповідно до висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 128/3751/14-а, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-025 від 22.05.2025 земельна ділянка, місце розташування якої: АДРЕСА_1 , зареєстрована у Державному земельному кадастрі за №:07:078:0031 за цільовим призначенням «02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)». Інформація про зареєстроване право власності в Державному земельному кадастрі відсутня (а.с.9-14).

У межах даної справи позивач оскаржує дії державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області при здійсненні 29.04.2025 державної реєстрації земельної ділянки площею 0,1 га з кадастровим номером :07:078:0031.

При цьому позивач стверджує, що ним як власником 59/100 частин будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не затверджувалася технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розроблена фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , незважаючи на той факт, що він є одним із розпорядників (землекористувачів) земельної ділянки.

Разом з цим, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку також підтверджено, що інформація про зареєстроване право власності в Державному земельному кадастрі відсутня (а.с.9-14).

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :07:078:0031 також відсутні (а.с.31).

У межах розгляду даної справи позивач не оспорює чиє-небудь право користування спірною земельною ділянкою чи право власності.

Отже, предметом оскарження у цій справі є дії відповідача щодо державної реєстрації земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ділянки та закриття поземельної книги, яка була відкрита на земельну ділянку.

У правових позиціях, що містяться у постановах Верховного Суду від 04.05.2022 у справі № 817/154/18, від 27.07.2022 у справі № 640/10412/21 зроблено висновок, що прийняття рішення щодо державної реєстрації земельної ділянки або відмови у здійсненні такої реєстрації саме собою не породжує виникнення жодних речових прав на цю земельну ділянку.

Суд звертає увагу, що з установлених судом обставин справи не вбачається, що внаслідок оскаржуваних у цій справі рішень (дій) суб`єкта владних повноважень відбулись зміни або припинення цивільних відносин, відбувся вплив на цивільні права та обов`язки учасників цієї справи.

Питання, пов`язаного з визнанням права власності чи права користування земельною ділянкою та оспорюванням такого права інших осіб, у позивача у межах спору не виникає.

Водночас отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю його прийняття.

Таким чином, у цій справі спір, який виникає з цивільних правовідносин, відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні управлінські рішення Держгеокадастру, який у межах спірних відносин діє як суб`єкт владних повноважень, що свідчить про те, що ця справа відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Також суд зазначає, що Верховний Суд розглядав по суті позовних вимог справу №640/25083/19, в якій також заявлялись вимоги щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру скасувати запис в Державному земельному кадастрі та поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки.

У справі №380/9846/21 Верховний Суд також прийшов до висновку, що спір, де предметом оскарження також є дії відповідача щодо державної реєстрації земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ділянки та зобов`язання виключити з Державного земельного кадастру запис про державну реєстрацію земельної ділянки підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Посилання позивача у позовній заяві на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах у справі №902/517/17 від 26 червня 2018 року та у справі №1540/5027/18 від 31 січня 2023 року судом до уваги не приймаються, оскільки такі правові позиції є нерелевантними спірним правовідносинам. Так у справах №902/517/17 та №1540/5027/18 на спірні земельні ділянки були зареєстровані в установленому законом порядку право власності та/чи право користування, що і було оспорено позивачами, на відмінну від даної справи, де інформація про зареєстроване право власності в Державному земельному кадастрі та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня.

З огляду на викладене, спір у цій справі є публічно-правовим, а тому не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п.1) ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд вважає, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись п.1) ч.1 ст.255 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Дніпровська міська рада, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки закрити.

Роз`яснити позивачу, що заявлені ним позовні вимоги можуть бути вирішені в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна ухвала складена 06 березня 2026 року.

Головуючий