Справа № 2/593/273/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2026 р. суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Крамар В. М. ознайомившись з позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2026 року до Бережанського районного суду Тернопільської області за допомогою системи «Електронний суд» надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

09 лютого 2026 року ухвалою судді Бережанського районного суду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без руху та надано позивачу строк для оформлення позовної заяви відповідно до вимог ст. 177 ЦПК України десять днів з дня вручення ухвали.

Вказану ухвалу прийнято у зв`язку з тим, що відповідно до вимог ч. 5, 6 ст. 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

В п. 16 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21 (далі - Положення), встановлено, що процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом.

Відповідно до ч.7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. Наведене правило також визначено п. 29 Положення.

У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів. В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету (пункт 29 Положення).

Позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» подана до суду в електронній формі, однак позивачем не надано доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи (відповідачці) копії позовної заяви з додатками або доказів надсилання до Електронного кабінету інших учасників справи (відповідачки) поданих до суду документів.

У зв`язку з вказаним, позовна заява не в повній мірі відповідає вимогам ч. 1 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Не зважаючи на такі вимоги, позивач не надіслав у паперовій формі листом з описом вкладення відповідачці, у якої відсутній електронний кабінет позовну заяву та документи, що до неї додаються такі ж, як подані до суду. Вказаний висновок випливає з того, що відповідно до опису вкладення до листа адресованого відповідачу випливає, що останньому надіслано лист до якого вкладено позовну заяву та інші додатки. Такий висновок випливає з того, що відповідно до опису вкладення до листа адресованого відповідачці останній надіслано позовну заяву на 3 аркушах, до суду позовна заява надійшла на 12 сторінках (6 аркушах); згідно з описом відповідачці копію договору факторингу № 16/11-23 від 16.11.2023 року надіслано на 4 аркушах, коли до суду такий надійшов на 14 сторінках (7 аркушах), вказане стосується й інших вкладень у лист, окрім цього відповідачці не надіслано копію платіжної інструкції про сплату судового збору.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про поштовий зв`язок» відносини у сфері надання послуг поштового зв`язку регулюються Конституцією України, цим та іншими законами України і прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно із ст. 15 Закону України «Про поштовий зв`язок» Національний оператор, яким є ПАТ «Укрпошта» (розпорядження Кабінету Міністрів України № 10-р від 10 січня 2002 року «Про національного оператора поштового зв`язку»), забезпечує надання на всій території України універсальних послуг поштового зв`язку за переліком.

Відповідно до абз. 2 п.17 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» № 270 від 05.03.2009 року (далі - Правил) послуга опису вкладення до поштового відправлення полягає в підтвердженні у визначеному оператором поштового зв`язку порядку відповідно до технологічного процесу здійснення такої операції вмісту вкладення до поштового відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей.

Поданий разом з позовною заявою позивачем опис вкладення таким вимогам не відповідає, оскільки зазначені в ньому індивідуальні ознаки відповідних вкладень (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей (відомості про обсяг: кількість сторінок, аркушів) позовної заяви та інших вкладень у лист не відповідають поданим до суду. Вказане має наслідком неможливість суду переконатися, що відповідачці було надіслано позовну заяву та документи, що до неї додані, - ідентичні поданим до суду.

У зв`язку з цим, відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України позивачу в ухвалі зазначено недоліки позовної заяви, спосіб і строк усунення недоліків, а саме: позивачу слід надати суду підтвердження надіслання у паперовій формі листом з описом вкладення відповідачці, у якої відсутній електронний кабінет позовної заяви та документів, що додані до позовної заяви, - ідентичних поданим до суду.

Ухвалу суду від 09 лютого 2026 року позивачем та його представником отримано 11.02.2026 року о 10:05:39, що підтверджується довідками про доставку електронного документу в електронний кабінет позивача та представника.

Виходячи з наведеного, останній день на усунення недоліків наведених в ухвалі суду від 09 лютого 2026 року з врахуванням ч.6 ст. 272 ЦПК України припадає на 23 лютого 2026 року.

Не зважаючи на вказане, позивачем вимоги ухвали від 09 лютого 2026 року у встановлений строк не виконано, підтвердження надіслання у паперовій формі листом з описом вкладення відповідачці, у якої відсутній електронний кабінет позовної заяви та документів, що додані до позовної заяви, - суду не надано. Такий висновок ґрунтується на тому, що 12 лютого 2026 року представником позивача подано заяву про усунення недоліків, відповідно до якої представник позивача вказав, що: «розбіжності щодо кількості аркушів зумовлені технічними особливостями друку у зменшеному масштабі та не вплинули на повноту змісту документів, направлених відповідачці».

Таким чином позивач не виконав вимоги ухвали від 09 лютого 2026 року та не надіслав відповідачці позовну заяву та документів, що додані до позовної заяви які за обсягом (сторінками, аркушами) відповідають поданим до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається не поданою і повертається позивачеві.

Ч.7 ст. 185 ЦПК України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Виходячи з наведеного, позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - слід вважати неподаною та повернути її позивачу. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Такий висновок, цілком узгоджується з висновком Верховного Суду викладеному у постанові Верховного Суду від 22.09.2019 року по справі № 705/5060/18 (провадження № 61-3331св19).

Керуючись ст. ст. 12, 43, ч. ч. 3, 6, 7 ст. 185, ст.ст. 354, 355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - вважати неподаною та повернути її позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: