Справа № 559/207/26
Провадження № 2/559/823/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року місто Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючого судді Томіліна О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позов мотивовано тим, що 12.01.2025 між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №56400206 у порядку, визначеному ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно умов договору сума кредиту складає 4000 грн., строк кредиту 365 днів (з 12.01.2025 по 11.01.2026) і складається з дисконтного та поточного періодів, проценти за користування протягом цих періодів нараховуються за процентною ставкою 1% за кожен день користування кредитом від фактичного залишку кредиту. Підписанням договору відповідач підтвердила, що ознайомлена з усіма його істотними умовами, надалі вчинила дії спрямовані на укладання договору, шляхом заповнення заяви-анкети з підписаням договору одноразовим ідентифікатором. ТОВ «ЕКО ФІН» було перераховано ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 4000грн., тобто товариство свої зобов`язання за договором виконало.

08.12.2025 між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір №08-12/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників-боржинів, у тому числі і до відповідача за договором №56400206.

На дату звернення позивачем до суду, відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Факторинг Партнерс», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованість за договором №56400206 в розмірі 17240 грн., яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту - 4000 грн., заборгованості за відсотками нарахованими на дату відступлення права вимоги - 12600 грн., заборгованості за відсотками нарахованими після відступлення права вимоги - 640 грн., заборгованість за пенею - 0 грн., заборгованість за комісіями - 0 грн., інфляційні збитки - 0 грн., нараховані 3% річних - 0 грн., та судові витрати у справі.

Ухвалою судді від 02.02.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомлення) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Представник позивача у позові просив розглянути справу в його відсутність, заперечень проти ухвалення заочного рішення не заявляв.

Відповідач ОСОБА_1 подала заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, однак, враховуючи скрутне матеріальне становище просить суд розтермінувати сплату суми заборгованості на 6 місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення нею своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом ч.ч. 4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення у даній справі є 05.03.2026, тобто дата складання повного тексту рішення.

Судом встановлено, що 12.01.2025 між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 було укладено Договір №56400206 у порядку, визначеному ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно умов договору (п.2.2) сума кредиту складає 4000 грн., строк користування - 365 днів (з 12.01.2025 по 11.01.2026) і складається з дисконтного та поточного періодів. Дисконтний період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 25.01.2025, поточний період складає 351 день, що настає з дня наступного за днем завершення дисконтного періоду і закінчується 11.01.2026. Проценти за користування кредитом протягом цих періодів нараховуються за ставкою 1% в день від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, тобто 365% річних. Орінтована загальна вартість кредиту складе 18600 грн. Кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку, реквізити якої надані споживачем. П.3.3 Договору визначено порядок пролонгації договору. (а.с.24-29).

Сторонами погоджено та підписано Графік розрахунків, відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. Згідно даного розрахунку загальна вартість кредиту складає 18600 грн, що складається з: : 4000 грн. - сума кредиту з договором, 14600 грн. - нараховані відсотки. Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач та ТОВ «ЕКО ФІН» вчинили дії, визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с.44-47).

27.01.2025 ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «ЕКО ФІН» із заявою про пролонгацію (продовження або поновлення дисконтного періоду користування кредитнимии коштами). Того ж дня, 27.01.2025 сторони уклали додатковий договір про пролонгацію №1/56400206 до Договору про споживчий кредит №56400206, згідно якого змінено терміни дисконтного та пільгового періоду. Сторони пгодили пролонгувати дисконтний період до 10.02.2025. Дисконтний період складає 30 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 10.02.2025, поточний період складає 335 днів, що настає з дня наступного за днем завершення дисконтного періоду і закінчується 11.01.2026. Враховуючи умови додаткового договору сторони підписали новий графік розрахунків (а.с.63-67).

Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом відповідача та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.69-74).

ТОВ «ЕКО ФІН» свої зобов`язання за договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 4000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , що підтверджується квитанцією №43669-58105-48083 від 12.01.2025 ТОВ «ПрофітГід» про успішність операції. Зазначені реквізити банківської карти співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаною у Договорі №56400206 від 12.01.2025.(а.с.20).

Відповідно до наданої кредитором ТОВ «ЕКО ФІН» виписки за кредитним договором №56400206 станом на 08.12.2025 заборгованість відповідача не погашена та складає 16600 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 4000 грн., заборгованість за відсотками - 12600 грн. (а.с.22-23).

08.12.2025 між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір №08-12/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників-боржників, у тому числі і за договором №56400206 щодо відповідача, що підтверджено також і Актом прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 08-12/25 (а.с.31-33, 37-38).

Згідно Реєстру боржників до Договору факторингу №08-12/25 від 08.12.2025, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №56400206 у сумі 16600 грн. (а.с.39-42).

ТОВ «Факторинг Партнерс» 25.12.2025 звернулося до ОСОБА_1 із вимогою про дострокове погашення заборгованості у розмірі 17240 грн., зазначивши реквізити для сплати коштів, однак така залишилася не виконана (а.с.17-18).

На дату подачі позову до суду відповідач свої зобов`язання за кредитним дговором не виконала. Відповідно до наданого позивачем ТОВ «Факторинг Партнерс» розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 08.01.2026 заборгованість відповідача за кредитним договором №56400206 не погашена та складає 17240 грн., що складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 4000 грн., заборгованість за відсотками - 13240 грн.(а.с.30).

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Зобов`язання згідно із ст.526 ЦК України має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.

Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд робить висновок, що 12.01.2025 виникли договірні відносини між первісним кредитором ТОВ «ЕКО ФІН», правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Кредитного договору №56400206. ОСОБА_1 будучи вільною в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписала кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Згідно вказаного договору ОСОБА_1 отримала у кредит грошові кошти у розмірі 4000 грн. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. Суми, які зазначені у розрахунку та підлягають стягненню, відповідають умовам Договору та строку його дії, зокрема Договір укладався строком на 365 днів (до 11.01.2026), проценти нараховані за процентною ставкою 1% в день від суми боргу, що визнається і самим відповідачем. Тому суд позовні вимоги задовольняє повністю.

Щодо розстрочки заборгованості за судовим рішенням, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Так, як передумов про розстрочення виконання рішення наведеною статтею не передбачено, при вирішенні цього клопотання суд керується правилами ст. 435 ЦПК України, яка припускає вчинення такої дії на стадії виконання рішення і відповідно до якої за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або члена його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках може розстрочити виконання рішення.

Вирішуючи вказане клопотання, суд враховує, що за змістом вказаної статті цивільного процесуального закону суд може розстрочити виконання рішення лише за наявності обставин, що утруднюють його виконання, і вважає, що доводи відповідача про його скрутний майновий стан, підтверджують надані нею фактичні дані.

Сукупність перелічених обставин, що мають істотне значення для вирішення заяви, суд визнає за винятковий випадок, такий, що дає можливість для розстрочки виконання рішення.

З огляду на матеріальне становище відповідача та відповідно відсутність фінансової можливості одразу сплатити усю суму заборгованості, суд вважає за можливе розстрочити виконання судового рішення щомісячними платежами в рівних частинах строком на 6 (шість) місяців з дня набрання рішенням законної сили. Такий строк розстрочення виконання рішення суду забезпечить баланс між захистом прав позивача та майновою відповідальністю відповідача з врахуванням її життєвої ситуації.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн., (а.с.78), який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Щодо правничої допомоги:

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 9000 грн..

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження) (постанова Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року у справі №750/2055/20).

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження надання професійної правничої допомоги позивачем до суду надано: договір №02-07/2024 від 02.07.2024 про надання правової допомоги укладений між ТОВ «Факторинг Партнерс» в особі директора Сердійчук Я.Я. та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» в особі керуючого Бурдюг Т.В; прайс-лист про види послуг; заявку на надання юридичної допомоги №40 від 09.12.2025, витяг з акту №24 про надання юридичної допомоги від 22.12.2025 (а.с.53-60).

За положеннями ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Враховуючи категорію та складність справи, ціну позову у 17240 грн., сталу судову практику щодо розгляду подібних справ, обсяг наданих адвокатом послуг та керуючись принципами справедливості і розумності, суд вважає, що з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 133, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, 525, 526, 625, 626,629, 63, 633, 1054 ЦК України, ЗУ "Про електронну комерцію", суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» суму заборгованості за кредитним договором №56400206 від 12.01.2025 у розмірі 17240 (сімнадцять тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн. та 4000 грн. витрат на правову допомогу, а разом 6662 (шість тисяч шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.

Розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості за договором №56400206 від 12.01.2025 щомісячними платежами в рівних частинах строком на 6 (шість) місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено 05.03.2026.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс", , місцезнаходження: вул. Гедройця Єжи, буд.6, офіс 521, м. Київ, електронна адреса .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса реєстрації АДРЕСА_1 , адреса проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_2

Суддя О.М.Томілін