Справа № 173/2460/24
Провадження №2/173/43/2026
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 березня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Кожевник О.А.,

за участю секретаря судового засідання Демяненко С.І.,

розглянувши в приміщенні Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача Примаков Костянтин Олексійович до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2024 року до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Примаков Костянтин Олексійович до Верхньодніпровської міської територіальної громади про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_4 , який заповіт за життя не складав. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є його матір ОСОБА_5 , сини ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та позивач.

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пропустили строк подачі заяви про прийняття спадщини, а тому з метою визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини вони звернулися до суду:

За результатами розгляду цивільних справи після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину прийняли лише ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

На час смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , до складу спадщини входило:

- сільський садибний будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , до складу якого входить, будинок А-1, жилою площею 18, 2 кв.м., загальною площею 41,5 кв.м., сіни а-1, навіс а'-1, літня кухня Б-1, сарай В-1, сарай Д-1, навіс Ж-1, погріб 3-1, вбиральня Т-1, хлів Е-1, навіс Ж-1, хлів Л-1, навіс, колодязь 1/2 частина М-1, Хвіртка № 1, ворота № 2, паркан № 3. Також земельна ділянка на якій розташований будинок площею 12625 кв.м., з кадастровим номером -03-0001-0071.

- сільський садибний будинок під АДРЕСА_2 , до складу якого входить житловий будинок А-1, загальною площею 48Д кв.м., житловою площею 32,0 кв.м., козирок а-1, ганок а- 1, навіс Н-1, вбиральня Т-1. колодязь К-1, що розташований на земельній ділянці площею 0, 25 га, кадастровий номер :04: 001:0019.

- грошові кошти, розміщені на вкладному (депозитному) рахунку в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідно до Договору № SАМВDNWFD501 від 06.03.2015 р., первісна сума вкладу 80700 грн.

Оскільки грошові кошти на депозитний рахунок були покладені під час шлюбу то 1/2 частина грошових коштів є спільним майном подружжя, 1/2 частина розподіляється між спадкоємцями в рівних частках по 1/4 частині кожному із спадкоємців.

Однак позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки нотаріус відмовив їй у видачі такого свідоцтва, у зв`язку зі спором між спадкоємцями та рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до автоматичного розподілу справ справа надійшла в провадження судді Бурхана С.М.

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Бурхана С.М. від 03.09.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження по справі за вказаним позовом.

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Бурхана С.М. від 28.11.2024 прийнято уточнену позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про визнання права власності в порядку спадкування. Замінено відповідача Верхньодніпровську міську територіальну громаду на ОСОБА_10 .

14.01.2025 з Верхньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до суду надійшла копія актового запису про смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

14.03.2025 на виконання ухвали суду від приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу надійшла копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_10 .

Розпорядженням заступника керівника апарату суду № 69 від 29.04.2025 на підставі рішення зборів суддів № 4 від 08.04.2025 призначено повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2025 справу розподілено судді Кожевник О.А.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01.05.2025 справу прийнято до свого провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Кожевник О.А. від 28 липня 2025 року прийнято уточнену позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про визнання права власності в порядку спадкування та постановлено замінити відповідача у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про визнання права власності в порядку спадкування, належним відповідачем - ОСОБА_2 .

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання 06 березня 2026 року сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідно до положень ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 05 грудня 2003 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Відповідними копіями свідоцтв про народження підтверджується факт народження у померлого ОСОБА_4 дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року по справі 173/2405/15-ц визначено ОСОБА_5 додатковий строк для звернення до нотаріальної контори із заявою для прийняття спадщини за законом, після смерті сина ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 тривалістю у три місяці з моменту набрання чинності рішення суду. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2016 року апеляційна скарга відхилена, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року по справі 173/2407/15-ц визначено ОСОБА_7 додатковий строк для звернення до нотаріальної контори із заявою для прийняття спадщини за законом, після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 тривалістю у три місяці з моменту набрання чинності рішення суду. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 - відмовлено у повному обсязі.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року по справі 173/2409/15-ц визначено ОСОБА_6 додатковий строк для звернення до нотаріальної контори із заявою для прийняття спадщини за законом, після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 тривалістю у три місяці з моменту набрання чинності рішення суду.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року апеляційна скарга відхилена, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 07 червня 2017 року, Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року - скасована, справа направлена до апеляційного суду на новий розгляд.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.01.2018 року, рішення суду першої інстанції - скасовано, в задоволені позовних вимог ОСОБА_6 - відмовлено у повному обсязі.

Судом встановлено, що до складу спадщини, ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , входило:

- сільський садибний будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , до складу якого входить, будинок А-1, жилою площею 18, 2 кв.м., загальною площею 41,5 кв.м., сіни а-1, навіс а'-1, літня кухня Б-1, сарай В-1, сарай Д-1, навіс Ж-1, погріб 3-1, вбиральня Т-1, хлів Е-1, навіс Ж-1, хлів Л-1, навіс, колодязь 1/2 частина М-1, Хвіртка № 1, ворота № 2, паркан № 3. Також земельна ділянка на якій розташований будинок площею 12625 кв.м., з кадастровим номером -03-0001-0071, що підтверджується копією Договору дарування житлового будинку , зареєстрованого в реєстрі № 5016, посвідченого державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та копією витягу про державну реєстрацію прав № 32768326 від 04.01.2012, виданого КП «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації».

- сільський садибний будинок під АДРЕСА_2 , до складу якого входить житловий будинок А-1, загальною площею 48,2 кв.м., житловою площею 32,0 кв.м., козирок а-1, ганок а- 1, навіс Н-1, вбиральня Т-1. колодязь К-1, що розташований на земельній ділянці площею 0, 25 га, кадастровий номер :04:001:0019, що підтверджується копією Договору купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрованого в реєстрі № 789, посвідченого державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та копією витягу про державну реєстрацію прав № 1424770 від 20.03.2013 р.

Відповідно до Договору № SAMDNWFD501 від 06.03.2015 померлий ОСОБА_4 мав депозитний вклад в банку, строком на три місяці, до 06 червня 2015 року, на рахунку якого станом на 06 березня 2015 року знаходилися грошові кошти у розмірі 80700 грн. Станом на 11.10.2024 розмір вкладу складав 82830 грн., що підтверджується інформацією, наданою АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до Постанови державного нотаріуса Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори від 13 грудня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки між дітьми, матір`ю померлого та позивачем по справі виник спір про порядок оформлення спадщини та обсягу спадкового майна.

З матеріалів спадкової справи № 75/2019, встановлено, що ОСОБА_10 прийняла спадкове майно за законом після смерті ОСОБА_5 . Крім того, ОСОБА_11 прийняла у спадок за заповітом після смерті ОСОБА_5 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,04 га.

Відповідно до копії Актового запису про смерть № 748 від 10 листопада 2021 року ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , після смерті якої ОСОБА_2 відмовився від належного йому спадку на користь ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, що підтверджується матеріалами спадкової справи, долученої до матеріалів спадкової справи № 96/2022.

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11 вересня 2019 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходиться на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч.2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, серед яких є і визнання права.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) ст. 1216 ЦК України.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Частиною 1 статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Судом встановлено, що 29 травня 2015 року позивачем подано заяву нотаріусу про прийняття спадщини, однак 13 грудня 2021 року отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки між спадкоємцями ОСОБА_4 виник спір, на підставі чого нотаріусом в письмовій формі запропоновано ОСОБА_1 звернутися до суду, що підтверджується відповідною постановою, долученою до матеріалів спадкової справи.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та мати померлого ОСОБА_5 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Таким чином підлягає задоволенню позовні вимоги в частині визнання в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка право власності на: 1/2 частину будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки площею 12625 кв.м., з кадастровим номером -03-0001-0071; 1/4 частини будинку садибного типу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та 1/4 частини земельної ділянки площею 0,25 га, з кадастровим номером :04:001:0019, право власності на 1/4 частину грошових коштів, що знаходяться в АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до Договору № SАМВDNWFD501 від 06.03.2015 р.

Щодо визнання майна сумісним майном подружжя суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 12 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у спорах про спадкування» розглядаючи спори, пов`язані зі спадкуванням частки в праві спільної сумісної власності, необхідно звертати увагу на те, що згідно зі статтею 368 ЦК спільною сумісною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові Верховного Суду у справі № 130/2319/17-ц від 08.04.2020 суд провів чітке розмежування, коли майно, зареєстроване за одним із подружжя на праві власності, є об`єктом права спільної сумісної власності та коли таке майно є особистою власністю одного з подружжя, як ці випадки впливають на порядок спадкування.

Після смерті одного з подружжя відкривається спадщина тільки на майно, яке належало спадкодавцю особисто, відповідно частка іншого з подружжя в об`єкті, який є спільним сумісним майном, не входить до складу спадщини. Отже, той з подружжя, хто є живим, реалізуючи свої права як спадкоємець, має право подати заяву про прийняття спадщини (чи відмови у її прийнятті), а також заяву про видання свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст.65 СК.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Судом встановлено, що житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 придбано у період перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у шлюбі, підтвердження чого знайшли своє відображення у матеріалах справи. Грошові кошти, що знаходяться на відповідному депозитному рахунку у АТ КБ «ПриватБанк» на підставі Договору, оформленому також у період перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Суд зазначає, що відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України).

При цьому, за приписами частини 4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання 1/2 частини будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , 1/2 частини земельної ділянки площею 0,25 га, з кадастровим номером :04:001:0019, а також грошових коштів, що знаходяться в АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до Договору № SАМВDNWFD501 від 06.03.2015 р. спільним майном подружжя також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1 ст. 141 ЦПК України).

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_9 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ) право власності на частину будинку що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , до складу якого входить, будинок А-1, жилою площею 18, 2 кв.м., загальною площею 41,5 кв.м., сіни а-1, навіс а'-1, літня кухня Б-1, сарай В-1, сарай Д-1, навіс Ж-1, погріб 3-1, вбиральня Т-1, хлів Е-1, навіс Ж-1, хлів Л-1, навіс, колодязь частина М-1, Хвіртка № 1, ворота № 2, паркан № 3, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ) право власності на частину земельної ділянки на якій розташований будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 12625 кв.м., з кадастровим номером -03-0001-0071, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати сільський садибний будинок під АДРЕСА_2 , до складу якого входить житловий будинок А-1, загальною площею 48,2 кв.м., житловою площею 32,0 кв.м., козирок а-1, ганок а-1, навіс Н-1, вбиральня Т-1, колодязь К-1 та земельну ділянку площею 0, 25 га, кадастровий номер :04: 001:0019, на якій розташований зазначений будинок спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по частки кожному.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ) право власності на частину садибного будинку під АДРЕСА_2 , до складу якого входить житловий будинок А-1, загальною площею 48,2 кв.м., житловою площею 32,0 кв.м., козирок а-1, ганок а-1, навіс Н-1, вбиральня Т-1, колодязь К-1 та земельну ділянку площею 0, 25 га, кадастровий номер :04: 001:0019, на якій розташований зазначений будинок, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати грошові кошти розміщені на вкладному (депозитному) рахунку ОСОБА_4 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідно до Договору № SАМВDNWFD501 від 06 березня 2015 року, спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 частки кожного .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ) право власності на частину грошових коштів, розміщених на вкладному (депозитному) рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_4 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до Договору № SАМВDNWFD501 від 06 березня 2015 року, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ) судові витрати в частині судового збору у розмірі 2564 (дві тисячі п`ятсот шістдесят чотири) грн. 25 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення апеляційного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя О.А. Кожевник