Провадження № 2/638/4276/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

10 березня 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., за участю секретаря судового засідання Дрозденко У.С., розглянувши позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Універсал банк» (далі Позивач) звернулася з позовом до ОСОБА_1 (далі Відповідач, ОСОБА_1 ), у якому просить стягнути заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 01.04.2019 у розмірі 9414,98 грн станом на 29.10.2025 та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. В якості правових підстав звернення Позивач зазначає норми статей 509, 525-527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Ухвалою від 19.12.2025 відкрито спрощене провадження з повідомленням Сторін.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник Позивача просить провести розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав.

10.03.2026 суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 01.04.2019, у якій просила відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я. Анкета-заява містить паспортні та анкетні дані Відповідача, а також відомості про номер рахунку, який просить відкрити Відповідач.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку зазначених вище документів. В частині 6 Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг Відповідач просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку.

З позовної заяви вбачається, що на підставі укладеного договору Відповідач отримав 5000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

На підтвердження заборгованості Позивач посилається на умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank Universal Bank, затверджені Протоколом Правління №46 від 24.11.2021, що набув чинності з 27.11.2021, Чорну картку monobank, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Відповідно до тарифів картки «Monobank» пільговий період за карткою діє до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі), пільгова відсоткова ставка становить 0,00001%, розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами становить 4% від заборгованості, базова відсоткова ставка - 3,1 % на місяць, збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості - 6,2 % на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості).

З виписки по рахунку АТ «Універсал банк» за період 01.04.2019 по 29.10.2025 вбачається, що Відповідач користувався кредитними коштами.

З наданого Позивачем розрахунку заборгованості за договором від 01.04.2019 вбачається, що станом на 29.10.2025 за Відповідачем обліковується заборгованість за наданим кредитом у розмірі 9414,98 грн, яка складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 6491,55 грн, заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 2923,43 грн.

Відповідно до частини першої та другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання водному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626 та 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 638 ЦК України визначає, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Виходячи із зазначених норм чинного законодавства, договір, в тому числі і кредитний, може бути укладений шляхом приєднання до запропонованих умов однією із сторін оформлений у формулярах або інших стандартних формах.

У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Із наданих Позивачем доказів, тільки Анкета-заява 01.04.2019 містить підпис Відповідача, проте зазначена анкета-заява не містить відповідних істотних умов кредитного договору, зазначення суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, процентної ставки за користування кредитом тощо.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 01.04.2019, посилається на Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank Universal Bank, Тарифи банку Чорної картки monobank, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, як на невід`ємні частини кредитного договору.

Проте, у цьому випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України (щодо договору приєднання), оскільки Умови і правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті Позивача змінювалися АТ «Універсал Банк». Так, в наданій Позивачем до суду копії «Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank міститься положення про те, що ці Умови набули чинності тільки 27.11.2021, а Анкета-заява підписана Відповідачем 01.04.2019, тобто до набуття чинності цими Умовами. Доказів того, що саме вказані документи із зазначеною в ній інформацією підписані Відповідачем за допомогою його електронного підпису, банком не надано, як і не надано доказів про існування відповідних Умов на дату підписання відповідачем Анкети-заяви.

Отже, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови кредитування прийняв Відповідач, був ознайомлений і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 01.04.2019.

Таким чином, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Відповідачу Умови та Правила банківських послуг, надані Банком умови і правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із Відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Наявні у матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг не підписані Відповідачем, а тому, згідно висновків, що викладені у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 по справі №342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання Банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін.

З наданого АТ «Універсал Банк» розрахунку, а саме розділів «Нараховано відсотків на залишок поточної заборгованості за кредитом» та «Сплачено відсотків», вбачається, що розмір заборгованості Відповідача за кредитним договором визначено з урахуванням відсотків, які Позивач не заявляє до стягнення.

Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом.

З наданого АТ «Універсал Банк» розрахунку заборгованості встановлено, що Відповідач здійснив погашення заборгованості у розмірі 500,00 грн, а Позивач здійснював нарахування та стягнення відсотків (розділи «Нараховано відсотків на залишок поточної заборгованості за кредитом» та «Сплачено відсотків»), які не передбачені умовами договору. Враховуючи, що фактичне нарахування Позивачем відсотків та зарахування оплати у розмірі 500,00 грн, здійснених Відповідачем у цьому ж розмірі в рахунок погашення відсотків, є безпідставним, суд відмовляє в позові в цій частині та вважає обґрунтованою суму загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 5991,55 грн.

Разом з цим, Позивач просить стягнути заборгованість за порушення зобов`язання у розмірі 2923,43 грн, нараховане відповідно до положення 5.17 пункту 5 Розділу ІІ Умов. Проте, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови кредитування прийняв Відповідач, був ознайомлений і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 01.04.2019, позаяк у анкеті-заяві такі умови не зазначені і така заява підписана до набуття чинності цими Умовами, тому суд відмовляє у цій частині позову.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн покладаються на Сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 13, 76, 80, 81, 141, 247, 263-265, 279-283 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Оленівська, буд. 23) загальний залишок заборгованості за договором про надання банківських послуг Monobank від 01.04.2019 за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 5991,55 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Оленівська, буд. 23) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1926,97 грн.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Оленівська, буд. 23);

представник Позивача: Мєшнік Костянтин Ігорович (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 );

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складено 10.03.2026.

Суддя О.В. Малахова