ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/3006/25 Провадження 6/636/74/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2026 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області в складі:

головуючого судді Золотоверхої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 , стягувач акціонерне товариство «СЕНС БАНК», про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

05.03.2026 через систему «Електронний суд» заявник звернувся до суду із відповідною заявою, в якій просив постановити вмотивоване рішення про примусове проникнення до квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0687.

Заява обґрунтована тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. (далі виконавець) перебуває виконавче провадження №80314547 з примусового виконання виконавчого листа № 636/3006/25, виданого 10.11.2025 Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованості за угодою про надання споживчого кредиту №501362170 від 20.09.2021 у розмірі 353 756,89 грн. та судових витрат, які складаються з витрат зі сплати судового збору у розмірі 4 245,16 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 28369,92 грн.

Під час виконання вказаного виконавчого документа встановлено, що вжиті виконавцем заходи щодо звернення стягнення на рухоме майно боржника не призвели до очікуваного результату у вигляді повного та фактичного виконання боржником вимог виконавчого документа, а в діях боржника ОСОБА_1 вбачаються ознаки ухилення від виконання обов`язків, покладених на неї законом, у зв`язку з чим виникла необхідність звернутись до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння, з метою пошуку та звернення стягнення на рухоме майно боржника, яке не підлягає державній реєстрації. Звертаючись до суду із відповідним поданням, виконавцю слід довести наступне: 1) боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди; 2) боржник ухиляється від проведення виконавчих дій; 3) майно належить боржнику або він має право користування ним; 4) боржник не надавав доступу до майна у відведений для цього час вчинення виконавчих дій.

Положеннями частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» (далі закон) передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. 20.02.2026 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №80314547 та направлена рекомендованою кореспонденцією на адресу боржника ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ). Таким чином, боржник належним чином повідомлений та обізнаний про наявність виконавчого провадження.

Приписами статті 10 Закону передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. Згідно положень частини другої статті 48 Закону, стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Відповідно до приписів частини п`ятої вказаної статті Закону, у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Згідно положень частини першої статті 50 Закону, звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Частиною сьомою статті 48 Закону встановлено, що у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Отже, законодавцем встановлена чітка послідовність звернення стягнення на майно боржника для задоволення вимог стягувача, згідно якої в першу чергу стягнення звертається на кошти боржника, в другу чергу на рухоме майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення, в останню чергу та за умови відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна, стягнення звертається на об`єкти нерухомого майна. Порушення вказаної послідовності звернення стягнення на майно боржника слугуватиме підставою для визнання дій виконавця незаконними.

На виконання вказаних норм, виконавцем направлені запити до відповідних державних органів, з метою пошуку рухомого майна боржника, на яке, відповідно до закону, можливо звернути стягнення: Згідно відповіді ДПС інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня; Згідно відповіді Пенсійного фонду про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та осіб-боржників, які отримують пенсії, боржник перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Харківській області. Статтею 86 Закону визначені умови звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Так, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. З огляду на відсутність відповідної заяви стягувача про звернення стягнення на пенсію боржника, суму стягнення за виконавчим документом, яка значно перевищує п`ять мінімальних розмірів заробітної плати, а також на наявність іншого майна боржника для покриття належних до стягнення сум, звернення стягнення на пенсію боржника в даному випадку не застосовувалось. Отже, виконавцем вжиті передбачені законом заходи примусового виконання рішення, однак вони виявились безрезультатними.

Як зазначалось вище, боржник належним чином обізнаний про наявність виконавчого провадження, крім цього, реалізація її права на представництво у виконавчому провадженні особами, які здійснюють професійну діяльність щодо захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги (адвокатами) презюмує обізнаність боржника про стан своїх суб`єктивних прав, наявність певних обов`язків та відповідальності за їх невиконання (або ухилення від виконання). Пунктом 2 резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження № 80314547, боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, з`явитись до виконавця для повідомлення контактного телефону з метою узгодження дати та часу допуску в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій. Боржник не подав декларацію про доходи та майно, не з`явився до виконавця та не надав допуск в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій, про що складено акт. Постановою про відкриття виконавчого провадження боржника зобов`язано надати достовірні відомості про кошти, майно, в тому числі про майно, що перебуває у спільній власності, а також про кошти та майно, належні від інших осіб, майнові права тощо. Будь-яких судових рішень про зупинення стягнення на підставі вказаного виконавчого документа або його скасування приватному виконавцю не надано, отже виконавчий лист є чинним і підлягає примусовому виконанню. Боржником не надано в установленому законом порядку допуск виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій, про що складено відповідний акт. Серед обов`язків боржника, визначених частиною п`ятою статті 18 Закону, зокрема, є: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця. З огляду на викладене, в діях боржника вбачаються ознаки ухилення від виконання обов`язків, визначених законом, що виявляються в свідомому та навмисному не допуску в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій, ненаданні декларацію про доходи та майно тощо.

Законом встановлена чітка послідовність звернення стягнення на майно боржника, порушення якої слугуватиме підставою для визнання дій виконавця незаконними. Частиною восьмою статті 48 Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний проводити перевірку майнового стану боржника, зокрема, і щодо виявлення рухомого майна боржника. Частиною четвертою статті 13 Закону встановлено, що у разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна. У зв`язку безрезультатністю вжитих заходів щодо пошуку та звернення стягнення на рухоме майно, яке підлягає державній реєстрації (транспортні засоби, кошти на рахунках в банківських та інших фінансових установах тощо), виконавець зобов`язаний перевірити майновий стан боржника за місцем його проживання. Звертаючись до суду із поданням, виконавцю слід довести наступне: 1) боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди; 2) боржник ухиляється від проведення виконавчих дій; 3) майно належить боржнику або він має право користування ним; 4) боржник не надавав доступу до майна у відведений для цього час вчинення виконавчих дій.

Згідно виконавчого документу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником зареєстровано право власності, зокрема, земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0687. Отже, з метою виконання імперативно визначених вимог закону в частині перевірки майнового стану, в тому числі, за місцем проживання, місцезнаходженням майна боржника та у зв`язку з ухиленням останнього від виконання обов`язків, передбачених законом, виникла необхідність в проникненні до майна боржника.

Щодо порядку постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи: відповідно до пункту 4 частини 3 статті 18 Закону, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Згідно пунктів 12-13 вказаної статті Закону, виконавець має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб. Статтею 439 Цивільного процесуального кодексу України встановлено порядок вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи. Так, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Приватний виконавець Близнюков Ю.В. у заяві просив провести розгляд справи без його участі.

Заінтересовані особи до суду не викликалися, згідно положень ч.2 ст. 439 ЦПК України (суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено зобов`язання виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 13 ч. 3ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Судом встановлено, що 10.11.2025 Чугуївським міським судом Харківської області видано виконавчий лист №636/3006/25 про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (, адреса: м.Київ, вул.Велика Васильківська, 100) заборгованість за угодою про надання споживчого кредиту №501362170 від 20.09.2021 у розмірі 353 756,89 грн. та судові витрати, які складаються з витрат зі сплати судового збору у розмірі 4 245,16 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 28 369,92 грн.

03.02.2026 АТ «СЕНС БАНК» звернулося до приватного виконавця Близнюкова Ю.В. із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Постановою приватного виконавця Близнюкова Ю.В. від 20.02.2026 відкрито виконавче провадження №80314547 з примусового виконання вказаного виконавчого листа. Постановами приватного виконавця від 02.03.2026 у ВП №80314547 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/ електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/ електронних грошей, що містяться на рахунках/ електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику та на все майно боржника, окрім переліку майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами.

Виконавцем отримано відомості з Державної податкової служби України (Відповідь на запит №: 316637380 від 02.03.2026) - згідно якої Інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, і суму утриманого ними податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, в Державному реєстрі відсутня; з Пенсійного Фонду України Відповідь на запит № 316637312 від 02.03.2026) згідно яких особу ОСОБА_1 знайдено в РЗО, але відсутні дані про отримання доходу; щодо рахунків боржника; щодо майна боржника (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №465196031 від 22.02.2026) згідно яких ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим №:03:000:0687 площею 2.00 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, передана в оренду ТОВ «СГП «Ягідне» 15.06.2021 (право оренди зареєстроване 18.06.2021).

Надано до суду копію акту приватного виконавця від 02.03.2026 у ВП№80314547, згідно якого виконавцю не було надано допуск для проведення виконавчих дій до квартири за адресою АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, що належить боржнику, за адресою: з кадастровим №:03:000:0687 площею 2.00 га, призначена для ведення особистого селянського господарства. При цьому суд зазначає, що з вказаного акту не вбачається, коли саме не надано допуск, де знаходиться земельна ділянка, до якої не надано допуск, відсутня інформація щодо залучення інших осіб (в т.ч. понятих) до проведення вказаної виконавчої дії.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець при здійсненні виконавчого провадження має певні права, в тому числі, за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Суд зазначає, що недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч.1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якою встановлено межі застосування обмежень прав, обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайньою мірою з усіх заходів, що можуть бути застосовані для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо державним виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи. Подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи можливе за умови відмови боржника від добровільного допуску державного виконавця.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Частиною першою статті 376 ЦПК України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

При цьому необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Судом встановлено, що при виході державного виконавця за адресою боржника з метою перевірки майнового стану боржника, доступу державному виконавцю до будинку не було надано, про що було складено відповідний акт.

Разом з тим, виконавцем не надано доказів про те, що боржник був належним чином повідомлений про час та місце проведення виконавчих дій, а відтак в суду відсутні належні докази того, що боржник навмисно не надає державному виконавцю доступ до будинку.

Крім цього, державним виконавцем не встановлено кому саме належить помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відповідно до повідомлення державного виконавця за боржником ОСОБА_1 зареєстроване нерухоме майно, а саме земельна ділянка, а також чи зареєстрований боржник за цією адресою, чи перебуває майно чи кошти боржника за вище вказаною адресою.

Згідно відповіді з ЄДДР №1356456 від 07.05.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 11.03.2015 по 31.05.2023. Згідно відповіді з Відділу реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради від 14.04.2025, ОСОБА_1 знята з реєстрації за вказаною адресою 31.05.2023 за заявою власника житла.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих.

Згідно з ч. 2 ст. 22 вказаного Закону, присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Відповідно до п. 3 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, виконавці в процесі виконання рішення можуть вилучати готівкові кошти у боржника в національній та іноземній валютах. При виявлені у боржника готівкових коштів виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, після чого готівкові кошти вилучаються, про що виконавець складає акт вилучення готівки. Вилучення проводиться у присутності понятих. Акт вилучення готівки складається у необхідній кількості примірників, перший з яких залишається у виконавчому провадженні, інші - вручаються боржнику або його представнику, особі, у якої вилучено, під підпис. У разі відмови боржника (його представника) від підпису про це зазначається в акті вилучення готівки.

Згідно з п. 10 Розділу VIII вказаної Інструкції після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Відповідно до п. 17 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис.

Виходячи з вказаних положень законодавства, оскільки виконавець виходив до житлового будинку/квартири/земельної ділянки боржника з метою опису та арешту її майна, присутність понятих під час вказаної виконавчої дії була обов`язкова.

Між тим акт виконавця від 02.03.2026 складений ним одноособово та не містить даних щодо дати та часу вчинення відповідної виконачої дії, даних щодо присутності понятих під час спроби виконавця отримати доступ до будинку та квартири боржника.

Крім того, суд звертає увагу, що в актах наявна дата їх складення, проте відсутні відомості щодо часу і дати, коли виконавець намагався отримати доступ до будинку, квартири, земельної ділянки (місце розташування якої не встановлено, та яка перебуває в оренді) боржника та остання відмовила в наданні вказаного доступу.

Враховуючи наведене, суд не може визнати акт виконавця від 02.03.2026, складений ним одноособово, за відсутності понятих або відеозапису, достатнім доказом факту відмови боржника у добровільному порядку надати виконавцю доступ до будинку та квартири (яка не належить боржнику та за місцезнаходженням якої остання не зареєстрована), тому суд відмовляє в задоволенні подання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11-13, 258- 260, 263, 439 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 , стягувач акціонерне товариство «СЕНС БАНК», про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Золотоверха