Справа № 473/4327/25
УХВАЛА

"05" березня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., за участю: секретаря судового засідання Ліхачової А.Є., позивачки ОСОБА_1 , її представниці - адвоката Врадій Л.М., відповідача ОСОБА_2 , його представниці - адвоката Федоренко Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ

у серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підстави ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків щодо дитини, а також стягнення аліментів на утримання дитини.

В судовому засіданні представниця відповідача ОСОБА_2 - адвокат Федоренко Г.М. заявила клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням в справі № 473/774/26 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про скасування усиновлення, провадження по якій відкрито 02 березня 2026 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав вказане клопотання.

Позивачка ОСОБА_1 , її представниця - адвокат Врадій Л.М. у судовому засідання вирішення зазначеного питання залишили на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями ст.ст. 251, 252 ЦПК України, в яких наведено перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний або ж має право зупинити провадження у справі.

Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі №6-1367цс15 зазначено, що зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

У постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі №761/33089/20 вказано, що тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов:

1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі;

2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі №357/10397/19 зазначено, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом з тим, сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення в іншій справі.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову в справі, яка розглядається, є позбавлення батьківських прав відповідача, стягнення аліментів на утримання дитини. Отже, встановленню підлягають саме обставини виконання/невиконання (неналежного виконання) відповідачем батьківських обов`язків щодо дитини, можливості надання утримання дитини, що можливо встановити на підставі наявних у справі доказів, адже суд наділений повноваженнями щодо оцінки доказів у справі та встановлення відповідних обставин/фактів, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін.

При цьому, судом не встановлено наявність обставин, що не можуть бути встановлені в межах даної цивільної справи, при цьому наявні в матеріалах справи докази дозволяють суду оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Враховуючи вищенаведене, положення ст. 239 СК України, інтереси дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, суд констатує відсутність процесуальних підстав для зупинення провадження у цій справі, оскільки матеріали даної цивільної справи мають достатньо доказів для прийняття обґрунтованого рішення по суті заявлених вимог, отже зупинення провадження за таких обставин не відповідатиме завданням цивільного судочинства щодо забезпечення своєчасного розгляду та вирішення справи.

Керуючись ст.ст.252,258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

у задоволенні клопотання представниці відповідача ОСОБА_2 - адвоката Федоренко Галини Миколаївни про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 06 березня 2026 року.

Суддя Л.В.Лузан