Єдиний унікальний номер 175/8583/23
провадження №4-с/175/56/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 pоку Дніпровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченко О.Г.,

при секретарі Кульпіній Л.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Слобожанське скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович, ОСОБА_2 , про визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2025 року ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович, ОСОБА_2 , звернувся до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою про визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії.

29 жовтня 2025 року скаргу передано до провадження судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Васюченка О.Г..

03 листопада 2025 року відкрито провадження та призначене судове засідання.

В судове засідання призначене на 24 лютого 2026 року скаржник та його представник не з`явилися, про час та дату повідомлялися належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, проте про причини своєї неявки суд не повідомили відповідних заяв або клопотань не надавали, в судове засідання призначене на 05 березня 2026 року скаржник та його представник повторно не з`явилися, про час та дату повідомлялися належним чином, крім того, від скаржника або його представника відповідних клопотань про розгляд справи без їх участі чи будь-яких заяв не надходило, про причини неявки скаржника та його представника у судове засідання в котре не відомо.

Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Скаржник чи його представник з заявою про зміну місця проживання чи з заявою про надіслання поштової кореспонденції на будь-яку іншу адресу до суду не звертався, а тому з урахуванням вище викладеного слід вважати, що він повідомлений про зазначене.

Підтверджуючих документів про поважність причини неявки в судове засідання, скаржника ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 до суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що скаржник та його представник були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, однак повторно без поважних причин не зявилися до судового засідання.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Загальнообов`язкові процесуальні правила ст. 223 ЦПК України є свого роду формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них іманентно презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенство права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.

Правила цієї статті встановлюють умови та підстави, які спрямовані не те, щоб учасники судового процесу й, зокрема, суд не могли свавільно обмежити право особи на судовий розгляд справи по суті заявлених вимог через ухвалення будь-якого виду судового рішення, що припинить провадження у справі. Водночас правила цієї статті прописують наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Залишаючи скаргу без розгляду, суд також зважає на недотримання скаржником принципу добросовісності, закріпленого у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Згідно з вимогами ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Крім того, при прийнятті судового рішення про залишення скарги без розгляду, суд приходить до переконання, що таке рішення не буде визначати обмеження права скаржника на звернення до суду, так як він не втрачає права знов звернутися до суду з такою самою скаргою. Разом з тим, продовження розгляду справи, буде порушувати вимоги ст.ст. 223, 257 ЦПК України, та може призвести до порушення розумного строку її розгляду.

Суд встановив, що розглядати скаргу за наявності матеріалів без участі скаржника чи його представника неможливо, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надходило, належним чином повідомлений скаржник та його представник в судове засідання повторно не з`явилися без поважних причин, тому суд вважає за необхідне скаргу ОСОБА_1 залишити без розгляду у зв`язку з повторною неявкою скаржника та його представника.

Керуючись ст. ст. 131, 223, 257, 260, 353-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович, ОСОБА_2 , про визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що залишення скарги без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із вказаною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її залишення без розгляду.

Ухвала набрала законної сили 05 березня 2026 pоку.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя О.Г. Васюченко