Справа № 645/7457/25
Провадження № 2/645/577/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року Немишлянський районний суд міста Харкова у складі: головуючого - судді Ульяніч І.В., при секретарі Циганок В.М., учасники справи: представник позивача ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 не з`явилась,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Немишлянського районного суду міста .Харкова знаходиться вказана цивільна справа.

09.03.2026 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_4 , яка є донькою позивача ОСОБА_3 , про залучення її правонаступником позивача, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Нею було подано 09.03.2026 року заяву про прийняття спадщини після смерті батька до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Жидєльовій А.Ю., що підтверджується витягом з Спадкового реєстру. Також надала заяву про забезпечення позову, шляхом заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії на нерухоме майно та їх обтяжень щодо квартири АДРЕСА_1 . Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 та належить відповідачу ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ). В обгрунтування клопотання зазначила, що у разі задоволення позову та розірвання договору довічного утримання (догляду) спірна квартира підлягатиме поверненню до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , а відтак має безпосереднє значення для визначення складу спадщини та майнових прав спадкоємця.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 пояснив, що позивач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Щодо залучення до участі у справі його правонаступника не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 .

Відповідно до ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони у справі іншими особами у зв`язку з переходом до цих осіб матеріальних прав і обов`язків попередньої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктами 1, 3 частини першої статті 251 цього Кодексу, зокрема, до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника.

За таких обставин, суд вважає, що наявні всі підстави для залучення до участі у справі ОСОБА_4 , яка є донькою позивача та звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, як правонаступника позивача ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно або забороною вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Підставою задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, а саме розпорядження відповідачем спірним майном, що може перешкодити виконанню судового рішення, якщо воно буде на користь позивача.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо розірвання договору довічного утримання від 07.05.2020 року, укладеного між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Пейчевою В.В., на підставі статті 73 Закону України «Про нотаріат» та у зв`язку з посвідченням Договору довічного утримання (догляду) від 07.05.2020 р., накладена заборона відчуження зазначеного в договорі майна - квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , до припинення чи розірвання Договору довічного утримання (догляду) від 07.05.2020 року (зареєстровано в реєстрі 584). Позивач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після смерті відчужувача обтяження (заборона відчуження), накладене нотаріусом при посвідченні договору, формально може бути зняте набувачем ( ОСОБА_2 ) через смерть відчужувача.

09.03.2026 року ОСОБА_4 подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Жидєльової А.Ю., що підтверджується витягом з Спадкового реєстру.

У разі задоволення позову та розірвання договору довічного утримання спірна квартира підлягатиме поверненню до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , а відтак має безпосереднє значення для визначення складу спадщини та майнових прав спадкоємця.

ОСОБА_4 просить забезпечити позов шляхом заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії на нерухоме майно та їх обтяжень щодо квартири АДРЕСА_1 . Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 та належить відповідачу ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Крім того, слід зазначити, що заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову. Відповідний вид забезпечення позову повинен стосуватися предмету спору.

Суд вважає, що достатнім та співмірним заходом забезпечення позову у даному випадку є заборона вчинення будь-яких дій, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних, рвйонних та міських рад), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії на нерухоме майно, спрямованих на відчуження квартири та її обтяження щодо квартири АДРЕСА_1 .

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову, враховуючи подальше розпорядження (продаж, дарування, обмін тощо) відповідачем ОСОБА_2 нерухомим майном квартири за адресою: АДРЕСА_3 , може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, виходячи з принципу обов`язковості рішень суду, передбаченого ст.124 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також з метою недопущення порушення прав осіб, які беруть участь у справі, враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір, суд вважає за необхідне задовольнити частково заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони вчинення будь-яких дій, спрямованих на відчуження квартири АДРЕСА_1 до вирішення судом по суті позову та набрання судовим рішенням законної сили.

Що стосується вимог заявника про накладення арешту на вищезазначене майно, то в цій частині суд вважає за необхідне відмовити, оскільки забезпечення позову у виді заборони вчинення відчуження є достатнім для забезпечення ефективного захисту оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, в разі задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Крім того, суд вважає за необхідне зупинити провадження по справі до залучення до участі у справі інших спадкоємців, які звернуться із заявою про прийняття спадщини, як правонаступників.

Керуючись ст.ст.55, 149-151, 209, 210,247 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про залучення правонаступника позивача, - задовольнити.

Залучити до участі у справі № 645/7457/25 ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , тел. НОМЕР_4 ) як правонаступника ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову по цивільній справі - задовольнити частково.

Накласти заборону вчинення усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних, районних та міських рад), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії на нерухоме майно, спрямовані на відчуження квартири та її обтяження, щодо квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В іншій частині відмовити.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання - зупинити у зв`язку із смертю позивача ОСОБА_3 , до встановлення кола спадкоємців позивача на підставі п.1 ч.1ст. 253 ЦПК України.

Копію ухвали направити до Департаменту реєстрації Харківської міської ради (Центру надання адміністративних послуг м. Харкова, 61000, м. Харків, Гімназійна набережна, 26) - для виконання.

Копію ухвали суду після її виконання направити відповідачу ОСОБА_2 .

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.В.Ульяніч