Справа № 481/60/26
Провадж.№ 2/481/218/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Новий Буг

Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Васильченко-Дрига Н.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовною заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» Соломко Анастасії Геннадіївни до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2026 року представником позивача ТОВ «Укр кредит фінанс» Соломко А.Г. сформовано в системі "Електронний суд" позовну заяву та подано до суду позов до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №1462-6670 від 22.10.2024 у розмірі 17656,00 грн. та витрат зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача послався на те, що 22 жовтня 2024 року ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua) уклали електронний договір про надання кредиту №1462-6670, який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А0596 та разом з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) та Паспортом споживчого кредиту складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 2000 грн, строк кредитування 365 днів, базовий період 21 днів, комісія за видачу кредиту 15 % від суми кредиту, знижена процентна ставка 1 % в день, стандартна процентна ставка: 1 % в день протягом перших 180 календарних днів та 0,75 % за період, починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору. Також, додатковою угодою №1 від 19.11.2024 року до договору про відкриття кредитної лінії №1462-6670 від 22.10.2024 року відповідач отримав додаткові кошти в кредит у сумі 4000,00 грн. Додатковою угодою №2 від 12.12.2024 року до договору про відкриття кредитної лінії №1462-6670 від 22.10.2024 року відповідач отримав додаткові кошти в кредит у сумі 4000,00 грн. Відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1462-6670 від 22.10.2024 року. Відповідач не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, а тому станом на 18 грудня 2025 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 17656,00 грн., з яких: 4000,00 грн. заборгованість за кредитом; 12076,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами; 600,00 грн. заборгованість по комісії; 980 грн заборгованість по штрафам.

Ухвалою судді від 29 січня 2026 року справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи з повідомленням.

Відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження подати суду відзив на позовну заяву та всі наявні в нього докази, які стосуються предмету спору, з одночасним направленням копії відзиву та додатків до нього всім учасникам справи та наданням суду доказів про здійснення вказаних дій (ст. 178 ЦПК України), а також в п`ятиденний строк з моменту отримання відповіді на відзив надати суду заперечення на вказану відповідь, з одночасним направленням копії заперечення та додатків до нього всім учасникам справи та наданням суду доказів про здійснення вказаних дій (ст.180 ЦПК України).

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у справі не надходили.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2024 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено кредитний договір №1462-6670 на суму 2000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, строк кредитування 365 днів, базовий період 21 днів, комісія за видачу кредиту 15 % від суми кредиту, знижена процентна ставка 1 % в день, стандартна процентна ставка: 1 % в день протягом перших 180 календарних днів та 0,75 % за період, починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 2000,00 грн підтверджено: договором про відкриття кредитної лінії від 22 жовтня 2024 року №1462-6670, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А0596; паспортом споживчого кредиту; додатковою угодою №1 від 19.11.2024 року; додатковою угодою №2 від 12.12.2024 року, квитанцією АТ КБ «Приватбанк» від 22 жовтня 2024 року № про зарахування на картку одержувача № НОМЕР_1 *99 грошових коштів в сумі 2000,00 грн. за кредитним договором №1462-6670; квитанцією АТ КБ «Приватбанк» від 19 листопада 2024 року № про зарахування на картку одержувача № НОМЕР_2 *83 грошових коштів в сумі 4000,00 грн. за кредитним договором №1462-6670; квитанцією АТ КБ «Приватбанк» від 12 грудня 2024 року № про зарахування на картку одержувача № НОМЕР_2 *83 грошових коштів в сумі 4000,00 грн. за кредитним договором №1462-6670; довідкою ТОВ «Укр кредит фінанс» про перерахування від ТОВ «Укр кредит фінанс» для відповідача коштів в загальній сумі 10000,00 грн. на платіжні картки № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 через систему платежів LiqPay; розрахунком заборгованості за кредитним договором.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 22 жовтня 2024 року №1462-6670, який позивач додав до позовної заяви, заборгованість відповідача ОСОБА_1 станом на 18 грудня 2024 року складає 17656,00 грн, з яких: 4000,00 грн. заборгованість за кредитом; 12076,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами; 600,00 грн. заборгованість по комісії та 980 грн. заборгованість по штрафам.

Таким чином, враховуючи, що відповідач не надав будь-яких доказів, що спростовують обставини, на які посилається позивач в частині отримання та неповернення ним кредитних коштів, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом (тіла кредиту), заборгованості за процентами та комісії обґрунтованими, а відтак позов в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 980 грн. неустойки (заборгованості по штрафам), то суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)).

Так, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжено до 04 травня 2026 року.

Отже, оскільки кредитний договір від 22 жовтня 2024 року № 1462-6670 був укладений в період дії воєнного стану в Україні, зобов`язальні відносини між сторонами виникли в період дії воєнного стану, борг відповідача нарахований виключно в період дії воєнного стану, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 980 грн неустойки (заборгованості по штрафам), яка підлягає списанню кредитодавцем.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 22 жовтня 2024 року № 1462-6670 в розмірі 16676,00 грн, з яких: 4000,00 грн. заборгованість за кредитом, 12076,00 грн. заборгованість за процентами та 600,00 грн заборгованість по комісії.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 2514,62 грн. (16676,00/17656,00 х 2662,40).

Керуючись ст. ст. 526, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 274, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» заборгованість за кредитним договором №1462-6670 від 22.10.2024в розмірі 16676 (шістнадцять тисяч шістсот сімдесят шість) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2541 гривень 62 копійок.

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Наталя ВАСИЛЬЧЕНКО-ДРИГА