Провадження № 2/537/180/2026
Справа № 537/1248/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2026 року в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Мартишевої Т.О.,

за участі секретаря судових засідань Антохіної Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

До Кременчуцького районного суду м. Кременчука надійшла позовна заява АТ «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 , у якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 85 516 грн 62 коп. та понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп.

В обґрунтування позову зазначено, що 15.11.2016 між АТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №01 за умовами якого відповідачу видано кредитну карту з кредитним лімітом в сумі 4 800 грн, який пізніше було збільшено до 53 700 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.02.2024 складає 85 516 грн 62 коп., з яких: ??53 614 грн 58 коп. - заборгованість за кредитом; ??31 902 грн 04 коп. - заборгованість по процентами. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором та заборгованість за договором не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом прав АТ «Перший Український Міжнародний банк».

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 березня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

17 квітня 2024 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області ухвалено заочне рішення, яким задоволено позовну заяву акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №01 від 15.11.2016 у розмірі 85 516 грн 62 коп. та судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп.

15 вересня 2025 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 квітня 2024 по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

30 вересня 2025 року ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області заяву ОСОБА_1 задоволено, заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 квітня 2024 року скасовано, справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

23 лютого 2026 року до суду надійшли додаткові пояснення від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Конрадій М.В., в яких остання повністю не погоджується з доводами позивача, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Так, до позовної заяви додано заяву № 01 приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 15.11.2016, в якій зазначено, що кредитний ліміт становить 4800 грн. У вищезазначеній заяві ОСОБА_1 просив відкрити на його ім?я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надати кредитну картку. Вказана заява не містить умов щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, строки здійснення періодичних платежів не установлені та строку кредитування не зазначено, натомість містить умови страхування життя Клієнта за кредитною карткою, з визначеним страховим тарифом у розмірі 1,20%, що розраховується на кінець кожного розрахункового періоду, проте, вимог щодо невиконання умов страхування, позивачем не висувається, отже спір - відсутній.

Також, до позову додано Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції від 20 вересня 2016 року) з Додатками. Вказаний документ не містить підпису відповідача ОСОБА_1 та не визначає які саме відсотки за користування кредитними коштами Банком застосовується саме до позичальника за договором № 01 укладеного 15.11.2016, що не зазначено і у позовній заяві, отже з якого розрахунку нараховувались відсотки за користування кредитом з матеріалів справи не вбачається.

До матеріалів справи стороною позивача додано Довідку про збільшення кредитного ліміту по договору №01, укладеного 15.11.2016, за якою АТ «ПУМБ» збільшено кредитний ліміт Відповідачу: 05.06.2020 до 5800 грн., 14.07.2020 до 14500 грн., 14.08.2020 до 34500 грн., 14.09.2020 до 38500 грн., 15.10.2020 до 48500 грн., 16.11.2020 до 50000 грн., 27.02.2022 до 49456 грн., 03.03.2022 до 50000 грн., 26.05.2023 до 53700 грн., натомість жодного SMS-повідомлення на зміну Кредитного ліміту від АТ «ПУМБ», як то передбачено пунктом 4.3.6.4, частини 4 розділу ІІ Публічної пропозиції, не надходило, а АТ «ПУМБ» до матеріалів справи не долучено, що насамперед позбавило ОСОБА_1 , скористатись правом на подання заяви про незгоду зі зміною Кредитного ліміту. Крім того, згідно з наданого позивачем з розрахунку сум заборгованості з погашення сум кредиту перевищував Кредитний ліміт починаючи з - 15.05.2018.

Також, позивачем була надана виписка по рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором № 01. Згідно з випискою відповідач користувався наданим кредитом шляхом зняття готівки, здійснення покупок у магазинах тощо. Згідно з розрахунком сум заборгованості з погашення сум кредиту, наданим позивачем, з 08.10.2019. Відповідач отримав 5085,43 грн., перевищивши кредитний ліміт, і далі до 28.10.2019 збільшив кредитний ліміт без прийнятого Банком рішенням до 8 273,43 грн., отже збільшення кредитного ліміту Банком здійснено з порушенням пункту 4.3.6.4. частини 4 розділу ІІ Публічної пропозиції та не ґрунтуються на договірних засадах.

Вказала, що відповідач не може погодитись із визначеною позивачем сумою заборгованості за кредитом (тілом кредиту) в сумі 53614,58 грн та відсоткам. 31 902,04 грн. з таких підстав. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №01 та доданої позивачем банківської виписки відповідач фактично використав кредитних коштів на суму 709488,65 грн., натомість банком безпідставно віднесено на покриття відсотків сплачену суму в розмірі 32602,95 грн. Водночас на погашення заборгованості відповідачем внесено 677 547,81 грн. Дана сума розрахована шляхом арифметичних підрахунків по колонці розрахунку заборгованості «Фактичне погашення» по розрахунку простроченої сплати по відсоткам і по тілу кредиту, по якій позивачем обраховувалося фактичне погашення заборгованості та колонок у банківської виписки «Дебет» та «Кредит». При цьому Відповідачем не враховуються включені позивачем в рахунок заборгованості суми відсотків за використання кредитних коштів, оскільки анкетою заявою, підписаною відповідачем, дані платежі не передбачені. Інших документів, якими були б передбачені вищезазначені платежі відповідач не підписував. Отже, сума заборгованості має становити різницю між фактично отриманими коштами та виплаченими коштами на погашення заборгованості по тілу кредиту і по нарахованих відсотках, які, як було зазначено, не були узгоджені сторонами в договорі. А оскільки сума повернутих відповідачем коштів (677 547,81грн.) перевищує суму фактично отриманих (709488,65грн.) на 31940,84грн. (709488,65-677547,81), то відповідачем визнається сума за тілом кредиту у розмірі 31940,84грн.

Щодо позовних вимог у частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом суд зазначає наступне. Встановивши, що анкета-заява від 28 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, можна дійти висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов?язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 03 липня 2019 року у справі N? 342/180/17, провадження N? 14-131цс19). Оскільки у Заяву № 01 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 15.11.2016 строки здійснення періодичних платежів не установлені, процентна ставка не зазначена, то нарахування відсотків за користування кредитом є необґрунтованим. Крім того, Публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції від 01 жовтня 2016року) не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 15 листопада 2016 року шляхом підписання Заяви. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов?язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтею 625 ЦК України, банк не пред`явив. Тому, ураховуючи вищезазначене, вимоги позовної заяви про стягнення відсотків за користування кредитом задоволенню не підлягають.

Щодо нарахованої та стягнутої комісії Банку, представник вказала, що положення укладеного між сторонами кредитного договору щодо обов?язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів, є нікчемними. Відповідно до частину 2 статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Враховуючи наведені правові висновки Верховного Суду, зарахування сплаченої Відповідачем сум комісії з 01.01.2017 за кредитним договором у розмірі 45097,05 грн. є неправомірним, а сплачена суму у розмірі 45097,05 грн., слід врахувати, як погашення основного тіла кредиту. Враховуючи на вищенаведене, сплачена відповідачем сума комісії в рамках кредитного договору у розмірі 45097,05 грн. перевищує суму заборгованості за тілом кредиту 31940,84 грн., тому у задоволенні позовних вимог, слід відмовити.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання. До початку судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Конрадій М.В., у судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином про дату, час та місце судового засідання, завчасно подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами по справі, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 15 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» із заявою №01 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Підписанням заяви ОСОБА_1 беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням зави підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах.

ОСОБА_1 просив відкрити на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надати кредитну картку миттєвого випуску (не персоніфікованої) № НОМЕР_2 та просив банк встановити на його поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією заявою, кредитний ліміт у сумі 4 800 гривень. Розрахунковий день 30 числа місяця. Платіжна дата 30 число місця. Строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюється відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки.

Підписанням цієї заяви відповідач надав, крім викладених в ДКБО, наступні твердження та запевнення, що: 1. Ця заява має інноваційний характер і в результаті приєднання до ДКБО, дія договорів на відкриття та обслуговування карткових рахунків, договорів карткового рахунку, які раніше були укладені між ним та Банком, припиняються на підставі ст. 604 ЦК України; 2. Ознайомлений з ДКБО, Тарифами Банку та цілком згоден, всі умови ДКБО йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; 3. Отримав від Банку повідомлення про володільця персональних даних, склад та зміст зібраних персональних даних, права суб`єкта персональних даних та іншу інформацію згідно Закону України «Про захист персональних даних»; 4. Ознайомлений та погоджується з умовами надання кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками ( в тому числі умовами надання кредитної лінії, овердрафту, споживчого кредиту, тощо); власним підписом на цій заяві підтвердив, що у повному обсязі доступно та своєчасно ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовною сукупною вартістю кредиту з урахуванням процентної ставки ( в тому числі реальної) за ним, вартості всіх супутніх послуг. 5. Йому відомо, що укладання договору страхування зі страховиком не є обов`язковою умовою отримання кредиту в Банку, таку послугу було обрано ним за власною ініціативою з числа послуг, що пропонуються Банком, і відносини за договором страхування, після його укладення виникають виключно між страхувальником та страховиком.

До даної заяви позивачем додано публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, що діє з 01 жовтня 2016 року, затверджену рішенням Правління ПАТ «ПУМБ» протокол № 609 від 20.09.2016.

За змістом п. 2.1.1 Розділу І Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» договір визначає умови та порядок здійснення Банком комплексного банківського обслуговування клієнта, регулює відносини сторін при наданні клієнту послуг Банку з відкриття та обслуговування карткових рахунків, випуску карток, надання споживчого кредиту, овердрафту, кредитної лінії, використання системи інтернет-банкінг, сервісу «SMS-банкінг», послуги залучення коштів у вклад, надання у користування індивідуального банківського сейфу і персонального обслуговування.

Згідно з п. 2.2.1 Розділу І Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» договір вважається укладеним, а умови публічної пропозиції акцептованими клієнтом з моменту оформлення заяви на приєднання до договору за умови подання клієнтом документів і відомостей, необхідних для з`ясування його особи, суті діяльності та фінансового стану, перелік яких визначається відповідно до вимог чинного законодавства України, якщо інший порядок не встановлений будь-якими іншими умовами договору. Дата набрання чинності договору визначається заявою на приєднання до договору, якщо інше не передбачено умовами Договору та/або Заявою на приєднання до Договору (п. 2.2.2 Розділу І).

Відповідно до п.2.2.5. Розділу І Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» підписанням заяви на приєднання до договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з з повним текстом договору ( в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору.

Пунктом 2.4.1 Розділу І Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» визначено, що договір діє протягом невизначеного строку і може бути розірваний за ініціативою Банку або за ініціативою Клієнта у випадках закриття всіх Карткових рахунків та інших рахунків, відкритих за цим Договором, та/ або відмови від усіх послуг Банку.

Користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 15.11.2016 по 01.02.2024, сформованою відділенням №3 ПУМБ в м. Кременчук, та не заперечується учасниками справи.

Згідно з п.4.2.7. Розділу ІІ Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» сторони погодили, що проценти за користування коштами кредитного ліміту і комісії сплачуються в розмірах, визначених Додатком №3, Додатком №4 до цього Договору з врахуванням умов обраного клієнтом кредитного продукту.

Пунктом 4.2.9 Розділу ІІ Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» визначено, що проценти на суму основного боргу нараховуються в залежності від типу операції, проведеної клієнтом; проценти за день, що слідує за розрахунковим днем, нараховуються на залишок основного боргу станом на кінець розрахункового дня, в який виконується розрахунок обов`язкового платежу та включаються до складу обов`язкового платежу.

База для розрахунку процентів за кредитом -365 днів у році ( п.4.2.10. Розділу ІІ Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ»).

Як вбачається з Додатку №3 та Додатку №4 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, стандартна процентна ставка складає 49 % річних; процентна ставка на суму основного боргу у випадку виникнення простроченої заборгованості за кредитом становить 62 % річних.

Пунктом п.4.2.11. Розділу ІІ Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ», визначена схема погашення заборгованості за кредитною карткою, яка передбачає обов`язкове щомісячне не пізніше настання платіжної дати погашення суми обов`язкового платежу, що розраховується шляхом додавання суми мінімального платежу, мінімального рівного платежу (за наявності), процентів за користування кредитними коштами і комісій за звітний період, а також інших платежів, передбачених умовами Договору. Заборгованість за кредитною карткою погашається за рахунок коштів, що надійшли на картковий рахунок клієнта, в день їх зарахування на картковий рахунок.

Відповідно до п. п. 5.1.4, 5.1.6., 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодувати Банку сплачені ним кошти, своєчасно та в повному обсязі оплачувати Банку вартість послуг, які надані Банком за Договором та інші платежі, відповідно до умов Договору та встановлених тарифів, сплачувати заборгованість по Договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені Договором.

З наданого АТ «Перший Український Міжнародний банк» розрахунку вбачається, що станом на 01.02.2024 включно заборгованість ОСОБА_1 за даним кредитним договором № 01 перед банком становить 85 516 грн 62 коп., з яких: ??53 614 грн 58 коп. - заборгованість за кредитом; ??31 902 грн 04 коп. - заборгованість по процентами.

01.02.2024 за вих. KHO-44.2.2/74 позивачем АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на адресу відповідача було надіслано письмову вимогу (повідомлення) про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором №01 від 15.11.2016 у розмірі 85 516 грн 62 коп. протягом 30 днів з моменту отримання цього листа, та попередив, що у разі невиконання зазначеної вище вимоги, банк застосовує заходи примусового стягнення кредитної заборгованості.

Проте, вимога відповідачем виконана не була і заборгованість по кредитному договору не погашена.

Згідно із частиною першою ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У даному випадку умови договору приєднання розроблені банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Як доказ укладення договору з відповідачем банк надав анкету-заяву № 01 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також Публічну пропозицію АТ "ПУМБ" на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 01 жовтня 2016 року), а також додатки, які містять різні умови надання кредитів, в залежності від типу картки, та відповідно різні розміри відсоткових ставок, строків повернення кредиту та процентів.

При цьому додані позивачем додатки не містять підтверджень, що саме цю Публічну пропозицію АТ "ПУМБ" розумів ОСОБА_1 , ознайомився і погодився із нею, підписуючи заяву № 01 від 15.11.2016 року. Відсутність підпису відповідача на умовах та правилах публічної пропозиції АТ "ПУМБ" на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем.

Як визначено у ст. 638 ч. 1 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ст. 1054 ч. 1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ч. 1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Натомість Заява № 01 від 15.11.2016 року про приєднання ОСОБА_1 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, не містить умов щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, у тому числі і процентами за ст. 625 ЦК України, строку повернення кредиту (користування ним) та комісії за користування кредитом.

Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяв саме цей Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб і що з ними був ознайомлений позичальник.

Разом з тим відсутні підтвердження, що саме з доданим АТ "ПУМБ" до позовної заяви Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ознайомився та погодився відповідач, підписуючи Заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ "ПУМБ", що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості.

За відсутності підтвердження щодо конкретно запропонованих відповідачу умов та правил надання банківських послуг в АТ "ПУМБ", відсутність у домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафу за несвоєчасне погашення кредиту, не може оцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вони достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надана позивачем публічна пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що містять умови та порядок надання банківських послуг в «Перший Український Міжнародний банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в Заяві позичальника №01 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 15.11.2016, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17).

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів").

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Конституційний Суд України у Рішенні щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року N 543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі N 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з АТ "ПУМБ" дотрималося вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

З огляду на зазначене, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, встановивши фактичні обставини, від яких залежить правильність вирішення спору, дійшов висновку про те, що надана позивачем на підтвердження правомірності нарахування відсотків за користування кредитом Публічна пропозиція АТ "ПУМБ" разом з додатками не підписані відповідачем, а надана заява №01 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не містить умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Отже не можуть бути застосовані до спірних правовідносин положення ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією стороною у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Публічна пропозиція АТ "ПУМБ", яка викладена на банківському сайті неодноразово змінювалась самим позивачем і доказів, що саме ця Публічна пропозиція існувала на час укладення договору, суду не надано.

З огляду на вищенаведене, суд критично ставиться до посилання позивача, що відповідач ознайомлений з наданою до позову Публічною пропозицією АТ "ПУМБ" та тарифами.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір та умови сплати процентів за користування кредитом, тому суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь АТ "ПУМБ" заборгованості по відсоткам за користування кредитом у зв`язку з безпідставністю та недоведеністю позовних вимог в цій частині.

Разом з тим суд зазначає, що заявою №01 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 15 листопада 2016 року не передбачено встановлення комісії за надання кредиту. Надані позивачем у справі розрахунки заборгованості також не містять відомостей щодо нарахування такої комісії та її сплати відповідачем. Вказані обставини суперечать доводам представника відповідача, яка посилається на нікчемність відповідного пункту договору, а також стверджує про сплату відповідачем комісії у розмірі 45 097 гривень 05 копійок. Разом з тим доказів, які б підтверджували факт нарахування та сплати відповідачем зазначеної комісії, представником відповідача суду не надано. У матеріалах справи такі докази відсутні. За таких обставин суд не бере до уваги доводи представника відповідача щодо нікчемності зазначеної комісії та її сплати відповідачем, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів її встановлення, нарахування чи фактичної сплати.

Крім цього, підписана сторонами анкета-заява від 15.11.2016 року не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ "ПУМБ " не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником лише обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що Банк не надав суду доказів укладання з ОСОБА_1 договору саме на тих умовах, виходячи з яких пред`явив до нього вимогу про стягнення боргу з відповідними його елементами, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог про стягнення з останнього простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 31 902 грн 04 коп. слід відмовити за недоведеністю, а позовні вимоги в частині стягнення простроченої заборгованості за тілом кредиту підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Так, перевіряючи обґрунтованість вимог Банку про стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 53 614 грн 58 коп., суд керується такими міркуваннями.

Як встановлено судом та зокрема підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту по договору, 15.11.2016 на підставі заяви № 01 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4 800 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому кредитний ліміт було неодноразово збільшено, останній раз 26.05.2023 до 53 700 грн.

При цьому суд прийшов до висновку, що сума кредитного ліміту ОСОБА_1 була збільшена, а відповідач користувався кредитними коштами в межах збільшеного кредитному ліміту, не заперечував проти його збільшеннята не звертався до Банку із заявою про його незаконне збільшення.

Своїми діями, які полягають у використанні коштів, відповідач фактично погодився на збільшення суми кредиту, а отже, така поведінка свідчить про його згоду та намір на отримання кредитних коштів у встановленому (запропонованому) Банком розмірі.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ "ПУМБ " не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає законними вимоги позивача про стягнення з боржника суми непогашеного тіла кредиту.

На підтвердження заявлених вимог Банк надав суду виписку по рахунку позивача - відповідача ОСОБА_1 за період з 15.11.2016 по 01.02.2024, якою підтверджується видача та повернення коштів за укладеним договором та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 01 від 15.11.2016.

Судом встановлено, що згідно з виписками банку по особовому рахунку відповідачем за час користування кредитною карткою відповідач здійснюва погашення заборгованості по кредитному договору на загальну, з яких 32 948 грн 58 коп. внесено на погашення відсотків.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач фактично отримав картку зі встановленим кредитним лімітом, фактично отримав та використав надані банком грошові кошти, натомість в добровільному порядку АТ "ПУМБ" такі кошти не повернуті, тож суд вбачає підстави стягнути суму фактично отриманих (використаних) відповідачем коштів за вирахуванням тієї суми, яка була ним сплачена та зарахована банком в якості погашення відсотків.

За викладених обставин, з урахуванням того, що розмір та сплату відсотків за користування кредитом сторонами погоджено не було, то розмір заборгованості за простроченою сумою кредиту повинен становити 20 666 грн ( 53 614 грн 58 коп. (прострочена заборгованість за сумою кредиту) 32 948 грн 58 коп. (сума сплачена за відсотками)), замість 53 614 грн 58 коп. обрахованих позивачем у розрахунку і заборгованість саме у розмірі 20 666 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене та те, що відповідач належним чином не виконав обов`язку за договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме на користь позивача стягненню підлягає заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20 666 грн.

Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача у разі відмови в позові на позивача.

Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачені останнім судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 585 грн.

Керуючись ст. 1-13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4, )до ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором №01 від 15.11.2016 у розмірі 20 666 (двадцять тисяч шістсот шістдесят шість) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» судовий збір в розмірі 585 (п`ятсот вісімдесят п`ять) грн..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 11 березня 2026 року.

Суддя : Т.О. Мартишева