Справа № 745/1055/25
Провадження № 2/745/39/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2026 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Смаль І.А.,

за участі секретаря судового засідання Шуляр І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Сосниця в спрощеному провадженні цивільну справу за Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Віва капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 02.03.2025 року між ТОВ "Фінансова компанія "Віва капітал" та відповідачем було укладено кредитний договір. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 6700,00 грн, строком на 120 днів. В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 23624,16 грн (тіло кредиту 6258,72 грн, відсотки 3965,44 грн, штраф 13400,00 грн), яку відповідач добровільно не сплачує.

Ухвалою від 19.12.2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного прозовного провадження, визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

З відзиву вбачається, що 02.03.2025 між ОСОБА_2 та TOB «ФК «Віва Капітал» було укладено договір про споживчий кредит №655 та на підставі якого відповідачеві було перераховано кошти у розмірі 6 700 гри., строком на 120 днів. Втім, із сумою заборгованості у розмірі 23 624,16 гривень відповідач не погоджується, вважає її необгрунтованою, не підтвердженою належними та допустимими доказами та такою, що не підлягає задоволенню. У матеріалах справи відсутні й суду не надано будь-які належні, допустимі і достатні докази перерахування кредитних коштів за вищезазначеним договором позичальнику. На підтвердження перерахунку коштів позивачем надано Копію платіжного доручення ТОВ ФК "Контрактовий дім" М18125-М1805-1 від 28.11.2025, однак наданий доказ не є належним та достатнім, та не підтверджує перерахунок коштів саме на рахунок відповідача. Інших документів, які б підтверджували отримання відповідачем грошових коштів від позивача на умовах договору кредитування, графіку погашення платежів, виписки по кредитному договору, позивачем не надано. Належним доказом заборгованості відповідача за тілом кредиту може бути виписка по картковому рахунку, яка повинна досліджуватися в сукупності з іншими доказами. У матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості, однак наданий позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором складений самим позивачем, і не містить жодного підтвердження реальності господарської операції. По ньому не можна вирахувати коли заборгованість була переведена в прострочену, чи були сплати з боку відповідача, який був порядок нарахування відсотків, в якому розмірі вони були нараховані, коли вони були нараховані тощо. Заборгованість за штрафами в розмірі 13400,00 грн підлягає списанню. Також витрати на надання професійної правничої допомоги є завищеними та враховуючи складність справи повинні бути зменшені до 2000 грн.

Відповідь на відзив не подавалась.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Віва капітал" в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в ухваленні заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, її представник адвокат Зачепіло З.Я. в судове засідання не з`явилися, представником подана заява про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

З доданого до матеріалів справи договору вбачається, що 02.03.2025 укладено договір про надання грошових коштів у кредит продукту «Старт» № 655, сторонами якого вказано Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Віва капітал" до ОСОБА_1 , відповідно до умов якого: сума кредиту - 6700,00 грн.; строк кредитування 120 днів з дати надання; дисконтна % ставка 0,693 % в день, базова % ставка 0,99 %, загальні витрати за кредитом 7632,89 грн, орієнтовна % ставка 2159,46%, орієнтовна вартість кредиту 14332,89 грн (а.с.12-27).

Відповідно до п. 2.23 договору кредитодавець надає позичальнику кредит на рахунок споживача НОМЕР_1 .

Згідно п.3.6 договору Проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування Кредитом, з дня видачі Кредиту до дати фактичного повного повернення Кредиту, протягом строку визначеного Договором.

П.4.3.1 договору передбачено, що Повернути Кредитодавцю суму Кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором.

Відповідно до п.5.1 договору кошти Кредиту, одержані Позичальником за Договором, повертаються ним в повному обсязі у валюті Кредиту не пізніше дня повернення Кредиту (включно), на поточний рахунок Кредитодавця зазначений в Розділі 8 Договору, шляхом ініціювання переказу коштів з будь-якої платіжної картки Позичальника через РОS-термінал в Особистому кабінеті.

Пунктом 6.4 договору передбачено, що в разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за цим Договором сума кредиту за яким не перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю неустойку у вигляді штрафу в такому порядку: на 2 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - грн. (335,00грн=сума кредиту * 5%); на 4 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - грн. (2010,00грн=сума кредиту * 30%); на 10 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - грн. (2010,00грн=сума кредиту * 30%); на 15 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - грн. (2010,00грн=сума кредиту * 30%); на 20 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - грн. (2010,00грн=сума кредиту * 30%); на 25 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі (2345,00грн=сума кредиту * 35%); на 30 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - грн. (2680,00грн=сума кредиту * 40%); У будь-якому разі сукупна сума неустойки (штрафу) та інших платежів, що підлягають сплаті Позичальником за порушення виконання його зобов`язань на підставі цього Договору, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної Позичальником за цим Договором, і не може бути збільшена за домовленістю Сторін.

Позивач у позовній заяві вказує, що договір зі сторони відповідача підписано одноразовим ідентифікатором шляхом введення в особистому кабінеті ОТР паролю «Q8J8V8».

Стосовно укладання договору в електронній формі суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не грунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).

Пунктом 2.17 договору №655 від 02.03.2025 визначено, що ідентифікація/верифікація здійснюється у спосіб передбачений Постановою НБУ №107 від 28.07.2020р. «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу» та залежно від технічних особливостей, результатів належної перевірки, умов фінансової послуги використовується один (або декілька) із зазначених способів ідентифікації та верифікації Клієнта :

- отримання через Систему ВаnkID НБУ ідентифікаційних даних;

- отримання копії ідентифікаційного документа та довідки про присвоєння РНОКПП (якщо немає необхідної інформації в ідентифікаційному документі), засвідченої КЕП власника ідентифікаційного документа;

- отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректного введення особою, верифікація якої здійснюється, одноразовим ідентифікатором (оїр-пароля), надісланого установою на такий фінансовий номер телефону, та фотофіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власним ідентифікаційними документами, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням КЕП печатки уповноваженим працівником Товариства та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото.

Згідно з п.п 2 п. 31 додатку 2 «Положення про здійснення установами фінансового моніторингу», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2020 № 107 (далі Положення), установа у разі дотримання одночасно всіх умов, визначених у пункті 32 додатка 2 до Положення, може здійснити верифікацію клієнта - фізичної особи шляхом використання будь-якого з таких способів:

1) отримання копії ідентифікаційного документа та довідки про присвоєння РНОКПП (якщо немає необхідної інформації в ідентифікаційному документі), засвідченої КЕП власника ідентифікаційного документа;

2) отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних;

3) зчитування ідентифікаційних даних із безконтактного електронного носія, імплантованого до ID-картки, збереження протоколу проведеної автентифікації під час здійснення процедури зчитування (принаймні пасивної автентифікації відповідно до пункту 5.1 частини одинадцятої ІКАО Doc 9303) та

збереження протоколу фіксації факту введення особою правильного персонального ідентифікаційного номера, призначеного для ідентифікації та авторизації доступу до безконтактного електронного носія (ПІН1), або

здійснення фотофіксації особи з використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власним ідентифікаційним документом, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням КЕП уповноваженим працівником установи та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото;

4) отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректного введення особою, верифікація якої здійснюється, otp-пароля, надісланого установою на такий фінансовий номер телефону, та фотофіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власним ідентифікаційним документом, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням КЕП уповноваженим працівником установи та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В позовній заяві вказано, що відповідач проходила додаткову ідентифікацію через додаток Bank ID.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи не містять жодних доказів про проведення ідентифікації та верифікації відповідача в порядку визначеному Положенням, зокрема шляхом отримання його ідентифікаційних даних через Систему BankID НБУ або будь-яким іншим передбаченим договором або Положенням способом.

Надана довідка про ідентифікацію за підписом начальника Черкаського відділення ТОВ «Фінансова компанія «Віва капітал»» в якій містяться відомості про перерахування грошових коштів (а.с.37) не спростовує висновків суду та не є підтвердженням проходження ідентифікації ОСОБА_1 у спосіб передбачений кредитним договором та Положенням.

Таким чином, позивачем не доведено, що саме відповідач укладав в електронній формі спірний договір про надання споживчого кредиту, що саме його було ідентифіковано належним чином як споживача.

Відповідно до п. 2.23 договору кредитодавець надає позичальнику кредит на рахунок споживача НОМЕР_1 .

Однак до матеріалів справи не надано доказів належності такого електронного платіжного засобу, відповідач в свою чергу не визнає, що електронний платіжний засіб належить їй.

Позивач, враховуючи позицію відповідача, не скористався своїм правом на подання відповіді на відзив для спростування таких тверджень шляхом подання необхідних доказів, та в разі необхідності заявити клопотання про їх витребування.

Враховуючи викладене, суду не доведено належними, достатніми та допустимими доказами факту укладення між ТОВ «Фінансова компанія «Віва капітал»»та ОСОБА_1 договору про надання грошових коштів у кредит продукту «Старт» № 655 від 02.03.2025 та отримання ОСОБА_1 коштів від ТОВ «Фінансова компанія «Віва капітал»»на виконання умов договору.

Таким чином, стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, відсотками та іншими платежами є безпідставним з огляду на встановлені обставини.

Виходячи з викладеного, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати, відповідно до ст.141 ЦПК України, покласти на позивача

На підставі викладеного та керуючись Постановою НБУ №107 від 28.07.2020р. «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу», ст. 1, 3, 4 ЗУ «Про електронний цифровий підпис», ст.3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію»ст. 526,527,530,634,1054 ЦК України, ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 273,274-279 ЦПК України, суд ,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Віва капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Віва капітал", 20603, вул.Таранця 20, м.Шпола, Черкаська область, .

Відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя І.А.Смаль