ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

05 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

заслухавши доповідь судді доповідача Бондар Я.М. по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 21 листопада 2025 року, та на додаткове рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 12 грудня 2025 року у цивільній справі № 212/12180/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В

Рішенням Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 21 листопада 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності задоволено, визначено, що частки співвласників квартири по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , у праві приватної спільної сумісної власності на таку квартиру є рівними, визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку квартири (загальна площа 57,8 кв. м., житлова площа 38,2 кв. м.), розташованої по АДРЕСА_1 , визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку квартири (загальна площа 57,8 кв. м., житлова площа 38,2 кв. м.), розташованої по АДРЕСА_1 , визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частку квартири (загальна площа 57,8 кв. м., житлова площа 38,2 кв. м.), розташованої по АДРЕСА_1 , визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири (загальна площа 57,8 кв. м., житлова площа 38,2 кв. м.), розташованої по АДРЕСА_1 .

Додатковим рішенням Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 12 грудня 2025 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі №212/12180/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності задоволено, стягнуто в рівних частках з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати з оплати судового збору в сумі 968,96 грн, тобто по 322,98 грн з кожного.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Апеляційну скаргу на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 21 листопада 2025 року, та на додаткове рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 12 грудня 2025 року у цивільній справі № 212/12180/25, подано з пропуском строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 заявив клопотання про його поновлення.

В обґрунтування заявленого клопотання ОСОБА_1 посилається на свою відсутність на території України, що ускладнило реалізацію його права на судовий захист, а також на наявність трьох окремих судових позовів, що призвели до процесуальної дезорієнтації.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 лютого 2026 року підстави пропуску строку на апеляційне оскарження, зазначені ОСОБА_1 в клопотанні про поновлення строку визнані не поважними, апеляційна скарга на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 21 листопада 2025 року, та на додаткове рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 12 грудня 2025 року у цивільній справі № 212/12180/25 залишена без руху. Апелянту надано строку для надання суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку з зазначенням інших підстав для його поновлення.

Вказана ухвала отримана апелянтом 28.02.2026, про що свідчить довідка про доставку електронного документу (а.с. 162).

02 березня 2026 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подано заяву, в якій апелянт посилається на перебування за межами України, та наявність сукупності обставин (подання позовів іншими співвласниками, виникнення спору щодо фактичного користування квартирою та відкриття кримінального провадження), які об`єктивно унеможливили своєчасне формування повної правової позиції та подання апеляційної скарги, просить поновити строк на оскарження рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 21 листопада 2025 року, та додаткового рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 12 грудня 2025 року.

За вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку (частина третя статті 357 ЦПК України).

Системний аналіз частини третьої статті 357 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що апеляційний суд при пропущенні заявником строку на апеляційне оскарження має право залишити апеляційну скаргу без руху з двох підстав: 1) якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або 2) якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку (у разі її неподання разом з апеляційною скаргою) або вказати інші підстави для поновлення строку (за умови визнання судом підстав, вказаних заявником у клопотанні про поновлення строку, неповажними).

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, суд має керуватися тим, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними лише в тому випадку, якщо таке недотримання строків апеляційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду першої інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали своєчасному зверненню з такою скаргою. Такі висновки узгоджуються з постановою Верховного Суду від 22 травня 2024 року в справі № 1522/13227/12 (провадження № 61-1036св24).

Підстави, на які апелянт посилається, вже були визнані судом апеляційної інстанції неповажними, про що йдеться в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 26 лютого 2026 року про залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 21 листопада 2025 року, та на додаткове рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 12 грудня 2025 року у цивільній справі № 212/12180/25.

В поданій заяві від 02.03.2026 стороною не наведено нових об`єктивних доводів, які б свідчили про наявність інших поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 був обізнаний щодо розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності.

Через систему «Електронний суд» до суду першої інстанції ним надсилались заперечення на позовну заяву (а.с.41).

Тобто, апелянт ОСОБА_1 є користувачем систему «електронний суд», що додатково підтверджується витягом про наявність електронного кабінету з датою реєстрації 03.03.2024.

Пунктом 36 Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 в редакції від 13.01.2026 Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, встановлено що після надсилання засобами Електронного суду документів (у тому числі процесуальних документів, письмових та електронних доказів тощо) особа може у власному Електронному кабінеті відслідковувати рух та стан розгляду таких документів у суді або в органі та установі системи правосуддя. Відомості про доставку документа, його реєстрацію та інші відомості щодо розгляду справ відповідно до наявних технічних можливостей підсистем ЄСІТС надсилаються в автоматичному режимі до Електронного кабінету користувача, від імені якого подано документи. У випадку надання користувачем електронної довіреності інформація про результати розгляду документів надсилається до Електронного кабінету довірителя та повіреного (повірених).

Також, відповідно до довідки про доставку електронного документу, до електронного кабінету ОСОБА_1 23.11.2025 року о 10:35:21 було доставлено рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 21 листопада 2025 року (а.с. 61 зворот), тому строк на його оскарження закінчується 21 грудня 2025 року.

За змістом додаткового рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 12 грудня 2025 року, відомості щодо складання повного судового рішення в іншу дату відсутні, тому строк на його оскарження закінчується 11 січня 2026 року.

Разом з тим, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 21 листопада 2025 року, та на додаткове рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 12 грудня 2025 року у цивільній справі № 212/12180/25 подано до суду через систему «Електронний суд» 19 січня 2026 року.

Причини щодо пропуску строку, наведені апелянтом у клопотання про його поновлення, визнані судом апеляційної інстанції як неповажні, нових та об`єктивних обставин непереборної сили, які б свідчили про поважність причин пропуску цього строку, стороною не наведено, нових та вичерпних доказів, суду не надано, тому враховуючи положення п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити у відкриті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 21 листопада 2025 року, та на додаткове рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 12 грудня 2025 року у цивільній справі № 212/12180/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності, та повернути заявнику його апеляційну скаргу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

В постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року в справі № 613/1167/15-ц (провадження № 61-18650св19), від 01 грудня 2021 року в справі № 613/1250/15-ц (провадження № 61-20989св19), від 19 березня 2021 року в справі № 210/2663/18 (провадження № 61-710св21), а також в ухвалі Верховного Суду від 17 листопада 2023 року № 757/42246/20-ц (провадження № 61-16240ск23) наведено схожі за змістом правові висновки, а саме про те, що сама по собі обізнаність учасника справи про розгляд справи судом першої інстанції є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження у разі подання ним апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Також, враховано правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 04 листопада 2024 року в справі № 405/4689/19 (провадження № 61-1979сво24), відповідно до якого особою, не повідомленою про розгляд справи (пункт 1 частини другої статті 358 ЦПК України), не можна вважати особу, яка власне ініціювала розгляд справи або судового провадження (позивача, заявника, третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору), яка скористалася своїм правом доступу до правосуддя, подала позовну заяву (заяву, скаргу), на підставі якої відкрито провадження. Законодавець при конструюванні частини другої статті 358 ЦПК України не визначив, що при її застосуванні має враховуватися дата внесення судом рішення до Єдиного державного реєстру судових рішень; відсутність в рішенні суду вказівки на дату складання його повного тексту та несвоєчасне надіслання оскарженого судового рішення суду першої інстанції до Єдиного державного реєстру судових рішень, за умови, що учасник справи (зокрема, котрий ініціював позов - позивач), який подає апеляційну скаргу, знав про розгляд справи, не є перешкодою для отримання цією особою у розумний строк інформації про стан відомого їй судового провадження та не свідчить про наявність випадків, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України.

Згідно зі статтями 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Суд зобов`язаний запобігати зловживанню учасниками процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункт 5 частини п`ятої статті 12 цього Кодексу).

Стаття 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить принцип неприпустимості зловживання правами.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства також проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

За приписами частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду є порушенням законних права та інтересів сторін і суперечить принципу правової визначеності та праву на справедливий суд, що закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенції) (пункт 53 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України»).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях зауважував, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності, зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані ( рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2020 року у справі «Перетяка і Шереметьєв проти України»).

Апелянтом не наведено конкретних обставин, підтверджених відповідними доказами, які унеможливили подання ним апеляційної скарги у визначений законом строк, а також доказів які б свідчили про належне виконання ним процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасне подання апеляційної скарги.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду,зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити у відкриті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 21 листопада 2025 року, та на додаткове рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 12 грудня 2025 року у цивільній справі № 212/12180/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності, та повернути заявнику його апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 358 ЦПК України апеляційний суд,

У Х В А Л И В

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 21 листопада 2025 року, та на додаткове рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 12 грудня 2025 року у цивільній справі № 212/12180/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності.

Цивільну справу № 212/12180/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності, повернути до Покровського районного суду міста Кривого Рогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Головуючий:

Судді: