ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 509/4212/25Головуючий у 1-й інстанції Губіш А.О.
Провадження № 22-ц/817/230/26 Доповідач - Гірський Б.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого Гірського Б.О.

cуддів Хоми М.В., Храпак Н.М.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №509/4212/25 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Універсал Банк" від імені якого діє Швець Анастасія Володимирівна на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2025 року (ухвалене суддею Губіш О.А.) в справі за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2025 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернулося до суду із вказаним позовом

В обґрунтування заявлених вимог зазначали, що 19 грудня 2022 ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг (проект «Monobank»), у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Monobank» від 19.12.2022 року.

Вказували на те, що положеннями Анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами, тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг.

Зазначали, що ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомився та отримав примірники вказаних документів, що складають договір, у мобільному додатку та зобов`язався виконувати його умови.

Посилались на те, що АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту 100 000 грн.

Однак відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого станом на 06 травня 2025 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 49 024, 34 грн. (загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)).

На підставі наведеного, просили стягнути з відповідача на свою користь вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також понесені судові витрати.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Універсал Банк» від імені якого діє Швець А.В. просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вважає рішення суду необґрунтованим, оскільки судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Посилається на те, що відповідач підписав анкету-заяву, відповідно ознайомився із її змістом, а також користувався кредитними коштами, за якими утворилась заборгованість.

Звертає увагу, що на підтвердження погашення та виникнення заборгованості за кредитом банком було надано розрахунок заборгованості та виписки по особовим рахункам відповідача, які не були належним чином взяті до уваги судом першої інстанції.

Вважає, що враховуючи той факт, що інших розрахунків, зауважень до позову у вигляді відзиву або доказів, які спростовують факт користування кредитними коштами, непогашення заборгованості долучених матеріали справи не містять, а тому розрахунок заборгованості наданий банком і анкета-заява є належними доказами існування боргу.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.

В силу положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 19 грудня 2022 року звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 19 грудня 2022 року, шляхом застосування цифрового власноручного підпису, в якій просив відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» НОМЕР_1 та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку.

Згідно п.2 анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1 % на місяць з першого дня користування кредитом.

Як зазначено в анкеті-заяві, анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк», Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг.

ОСОБА_1 в анкеті-заяві зазначив, що засвідчує генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнав, що УЕП є аналогом власноручного підпису.

Також банком долучено: Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Паспорт споживчого кредиту, підписаний електронним цифровим підписом.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором від 19.12.2022 року, укладеним між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , заборгованість відповідача станом на 06.05.2025 року становить 49 024, 34 грн., з яких: 49 024, 34 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 0, 00 грн загальний залишок заборгованості за відсотками; 0, 00грн заборгованість за пенею; 0, 00 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що що позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданого відповідачу кредиту та первинних документів, оскільки наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу та не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту чи користування ним, а отже не є належним та достатнім доказом наявності заборгованості.

Також місцевий суд вважав, що інших доказів, зокрема, банківської виписки з рахунку позичальника, що підтверджує рух коштів по конкретному банківському рахунку, містить записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, позивачем не надано.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За положенням статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтями 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно статті 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно статті 642 ЦК відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Частиною 12 ст. 11 вище наведеного Закону передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу).

Так, встановлено, що 19 грудня 2022 року між сторонами було укладено кредитний договір (підписано анкету-заяву), який оформлений сторонами в електронній формі і підписаний з використанням електронного підпису, відповідно між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору.

Анкета-заява до договору про надання банківських послуг від 19 грудня 2022 року містить докладну інформацію щодо особи відповідача, зокрема, дату народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. В анкеті-заяві містяться копія паспорта ОСОБА_1 , його фото, які скопійовані та надані до анкети. Також в анкеті-заяві встановлена процентна ставка 3.1% на місяць з першого дня користування кредитом.

У анкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити поточний рахунок НОМЕР_1 у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку відповідно до умов Договору.

Згідно виписок АТ «Універсал Банк» по рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 підтверджується факт користування відповідачем у період з 19.12.2022 року по 06.05.2025 року кредитними коштами (а.с. 32-103).

З огляду на вищезазначені обставини, апеляційний суд вважає, що надані позивачем суду в якості доказів копії документів є належними та допустимим на підтвердження факту виникнення між сторонами правовідносин з кредитування та отримання відповідачем кредитних коштів згідно договором про надання банківських послуг від 19 грудня 2022 року.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивачем АТ «Універсал Банк» не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірі 100 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, оскільки суд не звернув увагу, що в матеріалах справи міститься виписка за картковим рахунком НОМЕР_1 , який відкрито на ім`я відповідача.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пунктів 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №75 від 04 липня 2018 року, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

Отже, виписка за картковим рахунком може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі №204/2972/20.

З наданого банком розрахунку заборгованості за договором №б/н від 19 грудня 2022 року вбачається, що станом на 06 травня 2025 року у ОСОБА_1 існує заборгованість загальним розміром 49 024,34 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 49 024,34 грн.

Аналіз поданого позивачем розрахунку заборгованості у сукупності з випискою з карткового рахунку свідчить про те, що відповідач протягом тривалого часу неодноразово користувався встановленим за рахунком кредитним лімітом.

Доказів на підтвердження того, що вищезазначений рахунок відкрито не на ім`я відповідача, матеріали справи не містять.

Відповідачем не заперечувались обставини наявності у нього заборгованості за кредитом та його розміру, що визначений у розрахунку, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду справи.

Наданого позивачем розрахунку відповідач не спростував та не надав інших доказів існування між ОСОБА_1 та АТ "Універсал Банк" зобов`язань, за якими ним виконувалось щомісячне внесення коштів на рахунок, та зарахування на погашення існуючої заборгованості.

Відомостей про те, що кредитний договір, у встановленому законом порядку визнавався недійсним, матеріали справи не містять.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до вимог чинного законодавства між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 у встановленому законом порядку укладено кредитний договір від 19 грудня 2022 року і між сторонами досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитного договору, відповідач користувався кредитними коштами в межах заявленого кредитного ліміту та розмір заборгованості підтверджено належними та допустимими доказами, колегія суддів вважає, що існують правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 49 024,34 грн.

У відповідності до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини другої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду і ухвалення нового судового рішення, яким позов слід задовольнити.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3 028 грн., а за подання апеляційної скарги у розмірі 4 542 грн.

За таких обставин, з відповідача слід стягнути на користь позивача 7 570 грн. сплаченого судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Універсал Банк" задовольнити.

Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2025 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позов Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" (вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, ) заборгованість за кредитним договором від 19 грудня 2022 року у розмірі 49 024, 34 грн., а також 7 570 грн. сплаченого судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 06 березня 2026 року.

Головуючий: Гірський Б.О.

Судді: Храпак Н.М.

Хома М.В.