Справа №452/3608/25
Провадження №2/452/501/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" березня 2026 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кущ Т.М.,

при секретарі судового засідання Роман Л.І.,

за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області цивільну справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням осіб без їх виклику за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

23 вересня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про розірвання шлюбу, який зареєстровано між сторонами 26 серпня 2023 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Самборі Самбірського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідний актовий запис №185. Позивач вказав, що від шлюбу сторони не мають спільних дітей. Крім того, зазначив, що сімейне життя у сторін не склалося через розбіжність в характерах, відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, різні погляди на життя. Більше року подружжя проживає окремо один від одного, фактично сім`я розпалась, сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. За таких обставин позивач вимушений був звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить його інтересам (а.с.2,25).

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 січня 2026 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті з повідомленням сторін без їх виклику на 10 березня 2026 року о 09 год. 00 хв. (а.с.13,18,23).

Позивачу ОСОБА_1 копія ухвали про відкриття провадження від 26 січня 2026 року та повідомленняпро дату, час і місце розгляду справи було направлено за його зареєстрованим місцем проживання (а.с.4 зворотна сторона,14), однак поштовий конверт повернуто на адресу суду не врученим адресату із відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.15-16).

Відповідачу ОСОБА_2 копія ухвали про відкриття провадження від 26 січня 2026 року та копія позовної заяви, а також повідомленняпро дату, час і місце розгляду справи було направлено за її зареєстрованим місцем проживання (а.с.12,14), однак поштовий конверт повернуто на адресу суду не врученим адресату із відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.20-21).

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 та у постанові від 23 січня 2023 року у справ і №496/4633/18 сформував правовий висновок про те, що направлення листа

рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-б).

Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 грудня 2023 року №591/4832/22 (провадження №61-10261св23), довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду.

Відтак, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що сторони повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи по суті.

При цьому, позивач заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавав, заяви про відкладення розгляду справи, відмови від позову чи залишення позову без розгляду, або інших заяв чи клопотань з процесуальних питань від нього до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_2 заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавала, правом подати відзив на позовну заяву не скористалася, натомість, у відповідній письмовій заяві, поданій до суду 09 жовтня 2025 року, обставини, викладені в позовній заяві, підтвердила та вказала, що нею визнаються позовні вимоги у повному обсязі, прохала суд провести розгляд справи без її участі на підставі наявних в матеріалах справи доказів (а.с.9). Інших заяв з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходило, при цьому, відповідач бажання зберегти шлюб не виявила, клопотань про надання строку для примирення не подавала.

Згідно ч.8 ст.178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Виходячи з положень ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи те, що справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також з урахуванням неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, з`ясувавши позицію сторін у справі, викладену позивачем в позовній заяві, а відповідачем у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Із свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 26 серпня 2023 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Самборі Самбірського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що 26 серпня 2023 року складено відповідний актовий запис №185 (а.с.3,26).

Від даного шлюбу сторони не мають спільних дітей (а.с.2,25).

З письмових пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що сімейне життя у сторін не склалося через розбіжність в характерах, відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, різні погляди на життя. Більше року подружжя проживає окремо один від одного, фактично сім`я розпалась, сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. При цьому, на час розгляду справи в суді сторони вважають подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними неможливим, оскільки суперечить їх інтересам (а.с.2,4-5,9,25,27-28).

Відповідач ОСОБА_2 правом подати відзив на позовну заяву не скористалась, будь-яких заперечень проти позову з посиланням на відповідні докази не надала, проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження не заперечувала. Натомість, вищевказані обставини у справі відповідач не оспорювала, фактично їх визнала, про що зазначила у заяві по суті справи, поданій до суду, тому у відповідності до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню.

Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, позивач за змістом позову прохав позов задовольнити, відповідач письмово заперечувала проти надання подружжю строку для примирення (а.с.2,9,25).

Спору про поділ спільного майна подружжя на час розгляду даної справи немає.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача ОСОБА_1 на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач ОСОБА_2 у зв`язку з реєстрацією шлюбу не змінювала своє дошлюбне прізвище (а.с.3,26).

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище «ОСОБА_4 ».

Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись стст.24,110-113 СК України, стст.12-13,76-82,206,247,259,263-268,274,279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Самборі Львівської області (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Самбірським МВ УМВС України у Львівській області від 15 серпня 1996 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Самборі Львівської області (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), зареєстрований 26 серпня 2023 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Самборі Самбірського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиці, відповідний актовий запис №185 від 26 серпня 2023 року, які не мають спільних дітей.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 й надалі йменуватись цим самим прізвищем.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено

лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.М. Кущ