Справа № 462/5482/25 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н. М.
Провадження № 22-ц/811/3170/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в місті Львові, в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 01 вересня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природнього газу, -

в с т а н о в и в:

22.07.2025 року ТОВ «Газорозподільні мережі України» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача 6 136 грн 87 коп. боргу за надані послуги з розподілу природного газу за період з вересня 2023 року по березень 2025 року та здійснити розподіл судових витрат.

Оскаржуваною ухвалою позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природнього газу повернуто заявнику.

Ухвалу суду оскаржило ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України».

Вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що повертаючи позовну заяву ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», суд першої інстанції не врахував положення п.1 ч.2 ст.62 ЦПК України, згідно якого довіреності, виданої юридичною особою, достатньо для підтвердження повноважень її представника. При цьому, процесуальним законом не передбачено необхідність подання представником юридичної особи додаткових документів на підтвердження того, що довіреність на його ім`я видана посадовою особою юридичної особи, яка мала на це право. Вважає, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд не врахував позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у справі №320/5420/18, згідно якої повноваження адвоката як представника сторони можуть бути підтверджені як оригіналом ордера або довіреністю (оригіналом) цієї сторони, що посвідчує такі повноваження, або їх копією, засвідченою у визначеному законом порядку, зокрема, і самим адвокатом. Тобто, Верховним Судом визначено перелік документів, які вважаються належними доказами на підтвердження повноважень адвоката як представника у справі. При цьому, визначений судом в оскаржуваній ухвалі обов`язок сторони надати витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб для підтвердження повноважень відповідного керівника юридичної особи законом не передбачений. Враховуючи зазначене, вважає, що суд першої інстанції необгрунтвоано повернув позовну заяву позивачу з підстав, передбачених п.1. ч. 4 ст. 185 ЦПК України, оскільки позовна заява була подана представником позивача Пітою Я.І. за наявності у нього повноважень на представництво інтересів ТОВ «Газорозподільні мережі України».

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках коли, зокрема, заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Матеріалами справи встановлено, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі представника - адвоката Піти Я.І. через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача 6 136 грн 87 коп. боргу за надані послуги з розподілу природного газу за період з вересня 2023 року по березень 2025 року та здійснити розподіл судових витрат.

Повертаючи позовну заяву ТОВ «Газорозподільні мережі України» позивачу, суд першої інстанції виходив з того що така не відповідає вимогам п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, оскільки до матеріалів позовної заяви, поданої адвокатом Пітою Я.І., хоч і додана довіреність № 646/Дов-24 від 30.12.2024 року, видана на його ім`я Головою Правління ТОВ «Газорозподільні мережі України» - Скрильом О.К., однак доказів того, що довіреність від імені юридичної особи видана за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами, суду не надано.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Статтею 62 ЦПК України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в ухвалі від 23 січня 2020 року у справі №926/1336/19, якщо до поданої заяви (скарги) не додано установчих документів, що підтверджують повноваження особи станом на момент подання заяви (скарги), і такі документи відсутні в матеріалах справи, то суд не позбавлений права перевірити відомості щодо: прізвища, ім`я, по батькові, дати обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, а також дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У постанові від 04 серпня 2022 року у справі № 640/12628/21 Верховний Суд зазначив, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 826/5500/18 сформувала універсальний принцип, зміст якого полягає у тому, що повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань судочинства, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява ТОВ «Газорозподільні мережі України» підписана представником позивача - Пітою Я.І. До позовної заяви представником позивача долучено копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Піти Я.І. та довіреність № 646/Дов-24 від 30 грудня 2024 року, підписану головою правління Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» Скрилем О.К.

Із змісту довіреності вбачається, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі голови Правління Скриля О.К., який діє на підставі Статуту, цією довіреністю уповноважило адвоката Піту Я.І. представляти інтереси довірителя в місцевих судах, зокрема підписувати позовні заяви.

Відтак, долученою адвокатом Пітою Я.І. до матеріалів позовної заяви довіреністю № 646/Дов-24 від 30 грудня 2024 року належним чином підтверджено його повноваження на представництво інтересів ТОВ «Газорозподільні мережі України» в суді першої інстанції.

При цьому, колегія суддів враховує, що положення ЦПК України не вимагають долучення до позовної заяви документів, що підтверджують повноваження відповідного керівника юридичної особи у випадку наявності у справі довіреності на представництво інтересів юридичної особи іншою особою, оскільки відомості про керівника юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які є відкритими і загальнодоступними.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстави, передбаченої п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України,для повернення позовної заяви позивачу.

З наведених мотивів, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 06 березня 2026 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 379 ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» задоволити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 01 вересня 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 06 березня 2026 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра