УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Гуцало М.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану її представником, про заміну одного способу забезпечення позову іншим в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку участі батька у вихованні дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку участі батька у вихованні дитини.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 до набрання законної сили рішенням суду у справі забезпечити особисті побачення малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 на нейтральній території (місцях загального користування таких як, але не виключно парки, сквери, площі, розважальні заклади, торгівельні центри тощо) за вибором батька в місці, наближеному до місця проживання дитини, кожної середи з 16 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин у присутності дитячого психолога або працівника служби у справах дітей.

У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про заміну одного способу забезпечення позову іншим.

Свої вимоги мотивує тим, що сектором протидії домашньому насильству Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється супроводження матеріалів кримінального провадження № 0000288 від 20 лютого 2025 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126-1 КК України, а саме вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_1 . Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 червня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КпАП України. Відповідно до листа Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 13 березня 2025 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі розпорядження про визначення способів участі батька у вихованні дитини. Комісією було направлено ОСОБА_2 для проходження Типової колекційної програми для кривдників, яку останнім пройдено не було.

Згідно з протоколом психоконсультативного дослідження, складеного за результатом огляду ОСОБА_4 , дитина демонструє ознаки тривожності, агресії, сенсорної гіперчутливості, має порушення емоційної регуляції, неконтрольований гнів, фрустрацію, страх. До найближчого дорослого проявляє тривожність та агресію через нестабільний контакт з батьком та травматичні спогади. Рекомендовано здійснювати контакти з батьком лише під контролем або за відсутності ризику, як додаткового джерела тривоги.

Відповідно до протоколу психоконсультативного дослідження ТОВ «Медичний Центр «Добробут-Поліклініка» від 04 грудня 2025 року після вчинення позивачем психологічного та фізичного насилля проти відповідача та дитини, ОСОБА_5 має тривожний стан та страхи, рекомендовано мати тісний контакт з мамою.

Просить замінити вжиті ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2025 року заходи забезпечення позову та зобов`язати відповідача забезпечити особисті побачення малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 шляхом телефонного або відеозв`язку з 16 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин кожної середи.

ОСОБА_2 направив до суду заперечення на заяву про заміну одного способу забезпечення позову іншим. Вказує на те, що дитині не виповнилось й трьох років. Це вік, у якому психологічний та емоційний розвиток тісно пов`язаний із живим, безпосереднім контактом із близькими дорослими. Відеозв`язок або телефонне спілкування не здатні замінити особистої присутності батька, не забезпечують повноцінного формування емоційного зв`язку та не відповідають віковим потребам дитини. Така заміна способу забезпечення позову є повним обмеженням прав дитини на спілкування з батьком. Крім того, відповідачем подано психоконсультативне дослідження, де вказано, що дитина має травматичну прив`язаність через нестабільний контакт з батьком. Зазначає, що відповідач систематично ухиляється від виконання судового рішення. На даний час відкрито вже вдруге виконавче провадження з примусового виконання ухвали суду про забезпечення позову, проте відповідач постійно ухиляється від виконання та ще ні разу не виконала ухвалу, яка винесена 4 місці тому.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

З урахуванням викладеного у заяві ОСОБА_1 просить суд замінити вжиті ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2025 року заходи забезпечення позову та зобов`язати відповідача забезпечити особисті побачення малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 шляхом телефонного або відеозв`язку з 16 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин кожної середи.

Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі за заявою «MAMCHUR v. UKRAINE», № 10383/09, § 100).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі за заявою «HANT v. UKRAINЕ», № 31111/04, § 54).

Також ЄСПЛ наголошував на необхідності та важливості контакту дитини з кожним із батьків під час тривалого судового процесу та відсутності остаточного рішення щодо визначення місця проживання дитини. Так, у рішенні «Крістіан Кетелін Унгуряну проти Румунії» від 04 вересня 2018 року ЄСПЛ вказав, що тривалий судовий процес, пов`язаний, у тому числі зі встановленням графіка відвідування дитини, невиправдано позбавив батька можливості бачитися з сином протягом чотирьох років, що свідчить про порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права на повагу до його приватного і сімейного життя, а тому є допустимим встановлення такого графіка до закінчення розгляду справи по суті.

У таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку участі батька у вихованні дитини, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з одним з її батьків повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із ним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 490/1087/21 від 29 вересня 2021 року, постанові Верховного Суду № 467/403/22 від 15 листопада 2023 року.

Заявник як на підставу для задоволення її заяви про заміну одного способу забезпечення позову іншим посилається на протокол психоконсультативного дослідження ТОВ «Медичний Центр «Добробут-Поліклініка» від 04 грудня 2025 року.

Разом з тим, із вказаного протоколу вбачається, що досліджувана лікарем інформація була отримана зі слів мами.

Вбачається, що батько присутнім при дослідженні психоемоційного стану дитини не був, свої пояснення лікарю не надавав.

Таким чином, суд критично ставиться до зазначеного доказу та оцінює його разом з іншими матеріалами справи.

Заявник також вказує на те, що сектором протидії домашньому насильству Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється супроводження матеріалів кримінального провадження № 0000288 від 20 лютого 2025 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126-1 КК України, а саме вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_1 .

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 червня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КпАП України.

Встановлено, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2025 року зобов`язано ОСОБА_1 до набрання законної сили рішенням суду у справі забезпечити особисті побачення малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 на нейтральній території (місцях загального користування таких як, але не виключно парки, сквери, площі, розважальні заклади, торгівельні центри тощо) за вибором батька в місці, наближеному до місця проживання дитини, кожної середи з 16 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин у присутності дитячого психолога або працівника служби у справах дітей.

ОСОБА_2 надані суду заперечення на заяву, з яких вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання ухвали про вжиття заходів забезпечення позову відкривалось вже двічі, проте ОСОБА_1 ще жодного разу не виконала вимоги ухвали та побачення дитини з батьком так і не відбулись.

Суд враховує, що батько, який на час вирішення справи про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку участі батька у вихованні дитини проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

При визначенні основних інтересів дитини в кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Вбачається, що зустрічі батька з дитиною будуть сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків батька із його малолітньою дитиною і ця обставина відповідатиме найкращим інтересам дитини.

Таким чином, зустрічі батька з дитиною є співмірним заходом забезпечення позову, враховуючи, що цей спір виник із сімейних правовідносин.

Суд вважає, що заявником не доведено існування конкретних обставин, які істотно ускладнюють належне виконання ухвали про забезпечення позову або роблять його неможливим у даний час.

На час розгляду заяви про заміну одного способу забезпечення позову іншим відсутні обґрунтовані доводи про те, що зустрічі дитини із батьком у присутності дитячого психолога або працівника служби у справах дітей можуть призвести до негативних наслідків для стану дитини.

За таких обставин, з метою запобігання втрати емоційного контакту батька з малолітньою дитиною, погіршення між ними психоемоційного характеру відносин на період розгляду справи у суді, який може бути тривалим, та остаточного вирішення питання про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку участі батька у вихованні дитини, суд вважає за необхідне існування саме такого виду заходу забезпечення позову, вжитого ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2025 року, а саме особисті побачення малолітньої дитини з батьком.

З огляду на наведене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну одного способу забезпечення позову іншим слід відмовити.

Керуючись статтями 149, 156 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої її представником, про заміну одного способу забезпечення позову іншим в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку участі батька у вихованні дитини.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: