Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/1189/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року селище Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Діброви О.В.,

з секретарем Ніконенко О.І.,

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: філія «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області й Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту роботи,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, яку в послідуючому уточнив, та в якій просить суд встановити факт його роботи в Народицькому держлісгоспі АПК на посаді виконуючого обов`язки лісничого Базарського лісництва в період з 17 листопада 2003 року по 08 лютого 2008 року, мотивуючи свої вимоги тим, що встановлення зазначеного факту необхідне для працевлаштування та призначення пенсії за віком.

Ухвалами Народицького районного суду Житомирської області від 10 лютого 2026 року до участі у справі в якості заінтересованих осіб залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області й Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 в частині вимог про встановлення факту роботи за період з 17 листопада 2003 року по 31 грудня 2007 року,.

Учасники справи в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, не з`явились; заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області й Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у надісланих до суду заявах просили розгляд справи проводити без участі їх представників.

Також до початку проведення судового засідання представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Шульга Світлана Мирсадівна надіслала до суду заяву, в якій зазначила, що ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року у справі №240/2141/24 за позовом ОСОБА_1 , відкрито апеляційне провадження щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності до статті 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», й станом на 18 лютого 2026 року рішення зазначеним вище судом не прийнято. Також представник вказала, що у відповідності із пунктом 1 постанови Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року, справи про встановлення фактів розглядаються в порядку окремого провадження, якщо встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З огляду на це, вважає, що встановлення факту буде пов`язане з вирішенням спору про право, отже, заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Разом з цим, суд зважає й на те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року (справа № 560/17953/21), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Зі змісту поданої до суду ОСОБА_1 заяви вбачається, що предметом судового розгляду справи має бути встановлення факту роботи для підтвердження трудового стажу.

Пунктом 2 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637, визначено, що у разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Тобто, вказаним нормативно-правовим актом передбачено позасудовий порядок встановлення факту, щодо якого ОСОБА_1 було подано заяву до суду.

Крім цього, оскільки встановлення факту роботи необхідно заявнику для призначення пенсії, суд зважає й на таке.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

У справі N 287/167/18-ц (провадження N 14-505цс19), залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 33-35 зазначеної постанови від 30 січня 2020 року зазначила про таке: "33. Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. 34. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній."

Визначаючи, чи пов`язується з встановлення зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, Суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Вимоги заявника пов`язані з призначенням йому пенсії за віком, відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявника з державним органом, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Тож у спірних правовідносинах суд повинен врахувати правову мету звернення заявника до суду, яка має значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

Суд, врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства, визнає недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 23 березня 2023 року у справі № 290/289/22.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 23.05.2022 у справі № 539/4118/19 зазначила, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, щодо якого виник публічно-правовий спір, не може бути предметом розгляду у порядку цивільного судочинства.

Зазначене також узгоджується з постановою Верховного Суду у справі № 522/1620/23-ц від 04.12.2023.

Пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду слід відмовити за безпідставністю та провадження у справі закрити.

Частиною 1 статті 256 ЦПК України встановлено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З огляду на те, що суд вирішив на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України закрити провадження у справі, суд, відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України, роз`яснює заявнику та його представнику, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Керуючись статтями 255, 259, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити за безпідставністю в задоволенні заяви представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Шульга Світлана Мирсадівна про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту роботи.

Закрити провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: філія «Народицьке спеціалізоване лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області й Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту роботи.

Роз`яснити заявнику, що зазначені ним вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвалу суду складено 09 березня 2026 року.

Суддя:Олександр ДІБРОВА