КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/824/5503/2026 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
УХВАЛА

04 березня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Марченко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 , адвоката Гуревича Максима Геннадійовича щодо зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), поданою представником Савчуком Костянтином Петровичем, на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Белоконної І.В., у місті Києві, у справі за позовом Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вандерлі», ОСОБА_2 , про витребування безпідставно отриманих грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року Шевченківський ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про витребування безпідставно отриманих грошових коштів, в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 1 139 050,00 грн та судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 15 березня 2021 року до Шевченківського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов виконавчий лист Голосіївського районного суду м. Києва № 752/16889/20 від 23 листопада 2020 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики від 17 червня 2019 року у розмірі 2 990 000,00 грн, 3 % річних у розмірі 176 459,01 грн та пені у розмірі 70583,60 грн, а всього 3 237 042,00 грн. Того ж дня державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва 752/16889/20 від 23 листопада 2020 року.

Постановою державного виконавця від 15 березня 2021 року накладено арешт на майно боржника ОСОБА_3

22 березня 2021 року державним виконавцем у присутності боржника та понятих здійснено опис та арешт майна боржника, а саме нежитлової будівлі літ. «А» загальною площею 79,1 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 .

22 березня 2021 року до Шевченківського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов для примусового виконання виконавчий напис № 371 від 28 серпня 2020 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шупеня О.М. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 1 291 190,50 грн.

22 березня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 з виконання виконавчого напису № 371 від 28 серпня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шупеня О.М.

26 березня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, якою об`єднано виконавчі провадження № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 у зведене виконавче провадження № НОМЕР_4.

На підставі постанови державного виконавця від 26 березня 2021 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_4 проведено оцінку нежитлової будівлі літ. «А», загальною площею 79,1 кв. м., місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, згідно з якою ринкова вартість об`єкта нерухомого майна склала 1 199 000,00 грн.

12 квітня 2021 року Шевченківським ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) оформлено заявку на реалізацію арештованого майна.

13 травня 2021 року ДП «Сетам» проведено електронні торги з реалізації нежитлової будівлі літ. «А», загальною площею 79,1 кв. м., місцезнаходження: АДРЕСА_1 . За результатами проведеного аукціону переможцем торгів став ТОВ «Вандерлі», запропонувавши за майно найвищу цінову пропозицію 1 119 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 24 січня 2024 року у справі № 910/12500/23, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04 вересня 2024 року частково задоволено позовні вимоги ТОВ «Вандерлі». Визнано недійсними проведені 13 травня 2021 року електронні торги за лотом № 475309 з реалізації нежитлової будівлі літ. «А», загальною площею 79,1 кв. м., місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000. Визнано недійсним протокол № 538447 проведення електронних торів, який сформовано 13 травня 2021 року, з реалізації нежитлової будівлі літ. «А», загальною площею 79,1 кв. м, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкту нерухомого майна: 000. Визнано недійсним Акт реалізації майна на електронних торгах від 18 травня 2021 року, складений державним виконавцем Відділу Калюжним Є.Д. Визнано недійсним свідоцтво від 19 травня 2021 року (зареєстроване в реєстрі за № 907), видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоровою К.І. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер 58221760 від 19 травня 2021 року, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоровою К.І., на підставі якого за ТОВ «Вандерлі» було внесено до Державного реєстру речових прав нерухоме майно запис № 42023577. Стягнуто з Шевченківського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ТОВ «Вандерлі» грошові кошти в сумі 1 139 050,00 грн сплачені на підставі протоколу № 538447 проведення електронних торів, який сформовано 13 травня 2021 року, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 31 405,00 грн. Стягнуто з ДП «СЕТАМ» на користь «Вандерлі» грошові кошти в сумі 59 950, 00 грн, сплачені в якості гарантій внеску за участь у торгах. Стягнуто з держави Україна через Державну казначейську службу України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ТОВ «Вандерлі» збитки, завдані органом державної влади при здійсненні ним повноважень, в розмірі 44 7490,05 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Посилаючись на положення ст. 1212 ЦК України позивач стверджує про наявність у нього права на стягнення з відповідача грошових коштів, отриманих внаслідок проведення реалізації майна боржника у виконавчому провадженні шляхом проведення електронних торгів, які в подальшому були визнані недійсними судовим рішенням, яким з позивача також стягнуто ці кошти на користь переможця електронних торгів.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2025 року позов Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням представник Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) - Савчук К.П. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

26 січня 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гуревич М.Г. надіслав клопотання про зупинення провадження у справі, в якому просить зупинити провадження у справі № 756/16266/24 до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України.

Клопотання мотивовано тим, що згідно довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 11 лютого 2026 року № 738 (форма 5) ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 . Статтею 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Представник Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)- Савчук К.П. у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про зупинення провадження по справі.

Інші належним чином повідомлені учасники справи не з`явились.

У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи апеляційний суд доходить висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження по даній справі.

Основні засади забезпечення національної безпеки і оборони держави визначені Конституцією України.

Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням певних визначених законом обставин, що перешкоджають подальшому руху справи до їх усунення.

Зупинення провадження у справі не повинне розглядатися як невиправдане затягування строків розгляду справи і застосовується лише за обставин, визначених процесуальним законом в інтересах виконання завдань судочинства.

Дотримання судом процесуальних норм під час зупинення провадження у справі сприяє дотриманню принципу юридичної визначеності, оскільки сторони мають право очікувати, що ці норми будуть застосовані.

У цивільному процесі підстави зупинення провадження регламентовані статтями 251 та 252 ЦПК України. Стаття 251 ЦПК України встановлює обов`язок для суду зупиняти провадження у справі на відміну від статті 252 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зазначена норма права забезпечує дотримання фундаментальних засад правосуддя, гарантованих як Конституцією України, так і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме: права на доступ до суду та права на справедливий розгляд справи. У цьому випадку це стосується реалізації процесуальних прав військовослужбовців у судочинстві. Особи, які мобілізовані на військову службу у період воєнного стану, виконують конституційний обов`язок із захисту України від збройної агресії. Військові формування у період воєнного стану діють у єдиній організаційній структурі з метою виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Отже, правила, визначені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, мають для суду визначальний характер. Формулювання «суд зобов`язаний» не дозволяє суду діяти на власний розсуд. Тобто, це є обов`язок суду, а не право зупинити провадження у справі.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 81 постанови від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22 (провадження № 14-74цс25) зазначила, що з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм.

Упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації для застосування судом пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд має отримати докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі.

Представник відповідача у справі долучивши до клопотання про зупинення провадження у справі довідку з військової частини НОМЕР_1 (форма 5), яка засвідчує, що штаб - сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

З урахуванням наведеного та редакції пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, в суду є обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (див.: пункти 73, 96, 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22 (провадження № 14-74цс25).

Зазначена норма є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси.

За таких умов розсуд суду є доволі обмеженим у тому, щоб не застосовувати таке обов`язкове зупинення провадження у судовій справі.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що обов`язок суду зупинити провадження не повинен тлумачитися всупереч волі та інтересам військовослужбовця як учасника цивільного процесу. Застосовувати пункт 2 частини першої статті 251 ЦПК України не можна тоді, коли це безпосередньо суперечить інтересам військовослужбовця, який звернувся до суду як позивач та вимагає судового захисту його прав, свобод та/або інтересів, а так само військовослужбовця як відповідача чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, який прагне продовження розгляду справи по суті за його відсутності.

Тобто ключовим під час вирішення питання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України є саме воля військовослужбовця як сторони чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

За таких обставин прохання військовослужбовця, який є стороною або третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, продовжити розгляд справи, незважаючи на його військову службу, суд має врахувати як достатню підставу не зупиняти провадження у справі.

Тобто якщо учасник справи, права якого захищають положення пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагне продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство. У такий спосіб суд забезпечить баланс між вимогами процесуальних норм права, справедливістю та ефективністю правосуддя.

На вказаному наголошено, зокрема, у пунктах 102-105 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22 (провадження № 14-74цс25).

При цьому у пунктах 107, 108 вищевказаної постанови Велика Палата Верховного Суду наголосила, що про своє волевиявлення проти зупинення провадження та прагнення продовжувати розгляд справи військовослужбовець - сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, може заявити у позовній заяві, апеляційній чи касаційній скарзі, відзиві на них або відповіді на відзив, а також у будь-якій іншій заяві або клопотанні у справі, адресованих суду. Проте в будь-якому разі така його воля до продовження судового розгляду має правове значення винятково для суду певної судової інстанції, в якій було здійснене це волевиявлення.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання та зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Колегія суддів наголошує, що у разі припинення існування обставин, які викликали необхідність зупинення апеляційного провадження у справі (пункт 2 частини першої статті 253 ЦПК України), чи у разі повідомлення ОСОБА_1 про свій намір та можливість продовжити розгляд справи, апеляційне провадження у справі буде поновлено.

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що ОСОБА_1 перебуває у складі Збройних Сил України, що підтверджується наданою довідкою Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 11 лютого 2026 року, то апеляційний суд доходить висновку про наявність правових підстав для обов`язкового зупинення провадження у даній цивільній справі до припинення перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Керуючись ст. 251, 259, 268, 383-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 , адвоката Гуревича Максима Геннадійовича щодо зупинення провадження у справі задовольнити.

Зупинити провадження у даній справі до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного тексту ухвали.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді : Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв