Справа № 473/981/26
УХВАЛА

"10" березня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Ротар М.М., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

у березні 2026 року адвокатом Кільніцькою Наталією Миколаївною, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 подано до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Обгрунтовуючи позовні вимоги представником позивача зазначено, що 27 червня 2023 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладений шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони проживають окремо з 19 березня 2025 року. У зв`язку з цим позивачка просила розірвати шлюб.

При цьому вважала, що справа підсудна Вознесенському міськрайонному суду Миколаївської області відповідно до ч.1 ст.28 ЦПК України, а саме за зареєстрованим місцем проживання позивача, яким є АДРЕСА_1 .

При вирішенні питання про відкриття провадження судом встановлено наступне.

Під час розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими ст.ст. 27, 28 ЦПК України.

Зокрема, згідно з ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.2 ст. 28 ЦПК позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом може бути визначено за угодою сторін.

Визначаючи підсудність справи судам України, необхідно керуватися загальними правилами, визначеними у ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» .

Частина 1 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачає, що підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися. Зокрема, відповідно до п.2 ч.1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право встановлені підстави визначення підсудності справ судам України, зокрема, суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача.

Відповідно до матеріалів справи позивачка є громадянкою України, відповідач є громадянином Азербайджанської Республіки, який на території України не проживає, має зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , шлюб зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , актовий запис №1290, відомості про останнє відоме місце проживання на території України відсутнє.

Отже, позивачка в порушення вимог, викладених у ст.ст. 175,177 ЦПК України не зазначила підстав звернення саме до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, а також не надала докази на їх підтвердження, а саме докази того, що сторони мають або мали останнє відоме місце проживання на території, що підсудна Вознесенському міськрайонному суду Миколаївської області.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином позивачці в п`ятиденний строк з моменту отримання копії ухвали слід усунути недоліки шляхом надання уточненого позову з зазначенням підстав звернення до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, а також надання доказів на їх підтвердження.

Керуючись ст. 185, 258, 260 ЦПК України, суд

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення вказаних недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Ротар