Провадження № 2/161/1483/26
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

05 березня 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючої судді Плахтій І.Б

з участю секретаря судових засідань Маєвської Х.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

11 лютого 2026 року відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки він перебуває у складі Збройних Сил України, а саме у В/Ч НОМЕР_1 .

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_2 вимоги позову підтримала, щодо зупинення провадження у справі заперечувала. Вказувала на те, що відповідач не надав доказів, що перебуває в зоні активних бойових дій.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 253 ЦПК України суд зупиняє провадження у справі у випадку, передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22, зроблено висновки, що під час дії воєнного стану суди мають виходити з того, що: Збройні Сили України та інші військові формування автоматично вважаються переведеними на воєнний стан. Тому для застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України не потрібно додаткових підтверджень цього факту. Належним доказом для зупинення провадження є документи, що підтверджують перебування особи на військовій службі військовий квиток, наказ командира тощо.

Як вбачається з копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 155 від 01 червня 2025 року ОСОБА_3 перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 з 01 червня 2025 року. Дана обставина також підтверджується військовим квитком ОСОБА_3 .

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням певних визначених законом обставин, що перешкоджають подальшому руху справи до їх усунення.

Зупинення провадження у справі не повинне розглядатися як невиправдане затягування строків розгляду справи і застосовується лише за обставин, визначених процесуальним законом в інтересах виконання завдань судочинства.

Дотримання судом процесуальних норм під час зупинення провадження у справі сприяє дотриманню принципу юридичної визначеності, оскільки сторони мають право очікувати, що ці норми будуть застосовані.

У цивільному процесі стаття 251 ЦПК України встановлює обов`язок для суду зупиняти провадження у справі.

Зазначені норми права забезпечують дотримання фундаментальних засад правосуддя, гарантованих як Конституцією України, так і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), а саме: права на доступ до суду та права на справедливий розгляд справи. У цьому випадку це стосується реалізації процесуальних прав військовослужбовців у судочинстві. Особи, які мобілізовані на військову службу у період воєнного стану, виконують конституційний обов`язок із захисту України від збройної агресії. Військові формування у період воєнного стану діють у єдиній організаційній структурі з метою виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Отже, правила, визначені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, мають для суду визначальний характер. Формулювання «суд зобов?язаний» не дозволяє суду діяти на власний розсуд.

Ключовим під час вирішення питання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України є саме воля військовослужбовця, як сторони у справі.

Отже, враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 на даний момент перебуває на військовій службі, суд приходить до висновку, що наявні передбачені п. 2 ч. 1 ст.251 ЦПК України підстави для зупинення провадження у даній справі.

Разом з тим, суд зауважує, що права дитини не будуть порушені, оскільки рішення суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини набрало законної сили і перебуває на примусовому виконанні у Корольовському ВДВС у м. Житомир Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

Таким чином, після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, тобто, припинення перебування відповідача на військовій службі, відповідач зобов`язаний повідомити про це суд. У випадку наявності відповідних відомостей та доказів у позивача, вона може звернутися до суду з заявою про поновлення провадження у справі.

На підставі ст. ст. 251, 253, 352-354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів до припинення перебування відповідача ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Зобов`язати відповідача ОСОБА_3 повідомити суд про припинення перебування на військовій службі у десятиденний строк з дня припинення проходження служби у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення ухвали в повному обсязі.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала у повному обсязі складена 05 березня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області І.Б. Плахтій